Провадження № 1-кп/537/106/2020
Справа № 537/503/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000167 від 30.01.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня третього курсу професійно-технічного училища № 26 м. Кременчука, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2019 за ч. 1 ст. 190 КК України до 80 годин громадських робіт, які 13.12.2019 відбуто;

-вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) за таких обставин.

29.01.2020 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на сходах в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , попрохав у знайомої ОСОБА_7 мобільний телефон з метою здійснення дзвінка. Розмовляючи по телефону ОСОБА_4 піднявся на поверх вище з мобільним телефоном потерпілої, після чого зайшов до ліфту та спустився на перший поверх будинку. Потім вийшов з під`їзду в бік залізничного вокзалу з мобільним телефоном потерпілої «Xiaomi Redmi Note 5 Gold» ІМЕІ: НОМЕР_1 . В подальшому за допомогою гр. ОСОБА_8 здав мобільний телефон до ломбарду. Згідно висновку експерта 141/Кр від 03.02.2020 вартість викраденого мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 5 Gold» ІМЕІ: НОМЕР_2 / НОМЕР_3 складає 2800,00 грн, в зв`язку з чим заподіяно матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення встановленого судом визнав повністю, щиро кається. Пояснив, що він, ОСОБА_9 та дядя ОСОБА_10 відпочивали на лавочці. Вони побачили Олю, яка йшла з дитиною, дядя ОСОБА_10 запропонував їй випити домашнього вина, проте вона відмовилась та пішла додому. Потім дядя ОСОБА_10 попросив його зателефонувати ОСОБА_11 та вмовити її випити з ними вина. Він зателефонував ОСОБА_11 , попросив вийти її погуляти. Вона погодилась, оскілки все рівно збиралась в магазин. ОСОБА_12 вийшла та вони пішли до дяді ОСОБА_13 , де випили вина та побули десь хвилин 30 і ОСОБА_14 стала збиратися додому. Він запропонував їй провести її, оскільки він буде все одно йди до магазину. Вони з ОСОБА_15 пішли її проводити. Потім йому захотілось піти на дах будинку. Коли вони повернули у двір, він зайшов в під`їзд будинку, для того щоб піднятися на дах. Коли він був на даху будинку, то захотів зателефонувати бабусі та поросив у ОСОБА_16 телефон. Оля дала йому телефон, та коли він хотів посвітити бабусі ліхтарем, у ОСОБА_16 задзвонив телефон і він його їй повернув. Після того, як ОСОБА_14 поговорила по телефону, він повторно узяв в неї телефон. Після того, як поговорив з бабусею машинально поклав телефон до себе в кишеню. Оля почала нервувати та почала спускатися з даху, вони пішли за нею. На 9 поверсі він сів у ліфт та поїхав вниз, оскільки йому стало зле. Він побачив бабусю недалеко від під`їзду, вона принесла йому ліки, проте не ті, що він просив. Вона принесла «немісіл», а він просив «смекту». У нього прихватив живіт і він побіг в туалет на залізничний вокзал. Коли він біг на залізничний вокзал, то не бачив та не чув, щоб його хтось звав. Потім він повернувся додому, після чого знову зібрався та пішов здав телефон в ломбард. Телефон здавав через хлопця, з яким познайомився біля магазину «Українські ковбаси». Коли повернувся додому, то повідомив бабусі, що здав телефон в ломбард. Телефон здав, бо в нього були проблеми і йому потрібні були гроші.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що не погоджується з правовою кваліфікацією дій підзахисного за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, з метою утримання майна, втікав від переслідування. Вважає, що в ході судового розгляду належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не надано. Аналізуючи причини і умови за яких відбулося кримінальне правопорушення, вважає, що передумовою було спонукання дорослими чоловіками (свідками по справі) неповнолітнього ОСОБА_4 до вживання саморобних алкогольних напоїв в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 . Просить кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ст. 190 КК України, призначаючи покарання, врахувати обставини та умови, що сприяли вчиненню злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці, відсутність претензій з боку потерпілої особи, яка не наполягає на суворому покаранні, призначити мінімальну міру покарання передбачену санкцією ст. 190 КК України.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, як свідок пояснила, що 29.01.2020 о 18 год. 20 хв. в неї задзвонив мобільний телефон. Коли вона підняла слухавку, то почула голос ОСОБА_17 . ОСОБА_18 говорив їй, щоб вона визирнула у вікно, після чого зв`язок перервався. Потім знову задзвонив телефон, вона підняла слухавку та виглянула у вікно. Вона побачила ОСОБА_19 на даху сусіднього будинку. ОСОБА_18 попросив її винести їй ліки, оскільки в нього болить живіт. Вона вийшла на вулицю, на зустріч їй йшов ОСОБА_18 . На її запитання, що з ним сталося, він повідомив, що в нього болить живіт, вона дала йому ліки. Він схватився за живіт та побіг в сторону залізничного вокзалу, був в стані алкогольного сп`яніння. Вона побачила ОСОБА_20 , та повідомила їй, що ОСОБА_18 побіг в сторону залізничного вокзалу, де був ОСОБА_9 , вона не пам`ятає. Вона ходила шукала його та потім повернулася додому, ОСОБА_18 був вже дома. Потім він вдягнувся та кудись пішов, куди він ходив не казав. Згодом вона дізналась від нього, що він здав мобільний телефон в ломбард. Телефон він здав, бо йому потрібні були гроші, а вона йому їх не давала. Ріс ОСОБА_18 хорошою дитиною, останній рік він спілкувався з якоюсь компанією та перестав її слухатись. Вона стала опікуном ОСОБА_17 , коли йому було 12 років, їх в сім`ї було троє дітей, і всіх їх мати кинула. Алкоголь ОСОБА_21 вживає приблизно рік.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 29.01.2020 вона забрала дочку зі школи і разом з нею поверталась додому, по дорозі зустріла ОСОБА_22 , дядю ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . ОСОБА_25 запропонував випити домашнього вина, проте вона відмовилась та пішла додому. Через деякий час зателефонував ОСОБА_26 та запропонував вийти на вулицю, на що вона погодилась, оскільки все рівно збиралась в магазин. Вона вийшла та ОСОБА_26 вмовив її піти до дяді ОСОБА_13 та випити домашнього вина. Вони пішли до дяді ОСОБА_13 , там був ОСОБА_9 . Там вони випили вина та були приблизно 30 хв., після чого вона стала збиратися додому, ОСОБА_18 та ОСОБА_15 пішли разом з нею. Коли вони проходили через її двір, то ОСОБА_18 разом з нею зайшов до неї в під`їзд. В під`їзд він зайшов без перешкод, оскільки на той час не працював домофон, а тому двері легко відкривались. Спочатку зайшов ОСОБА_18 , за ним зайшов ОСОБА_15 , а потім зайшла вона. Вона говорила ОСОБА_15 , щоб він забрав ОСОБА_19 додому, однак ОСОБА_18 захотів піднятися на дах будинку. Їм прийшлося йди за ОСОБА_27 , щоб нічого не трапилось. Спочатку піднявся ОСОБА_18 , потім вона, а за ними ОСОБА_15 . На даху будинку ОСОБА_18 попросив у неї телефон, щоб зателефонувати бабусі, вона дала йому телефон. Він почав телефонувати бабусі, проте в неї задзвонив телефон і ОСОБА_18 їй його зразу ж віддав. Після того, як вона поговорила по телефону, ОСОБА_18 знову попросив в неї телефон, оскільки бабусі так і не подзвонив. ОСОБА_18 взяв телефон, зателефонував бабусі, а потім став на край даху та почав махати руками. Вона почала нервувати та сказала, що піде. З даху вона спускалась перша, за нею спускався ОСОБА_15 , а за ними ОСОБА_18 . Вони спустились на 9 поверх, на 8 поверсі живе вона. Між 8 та 9 поверхом її наздогнав ОСОБА_15 та необережно зачепив за плече, в результаті чого в неї впала сумка. Вона почала збирати всі свої речі, що випали з сумки, ОСОБА_15 стояв біля неї. Їй не було видно, що відбувалось позаду неї. Поки вона збирала речі, вона почула що двері ліфту зачинились. Вона сказала ОСОБА_15 , щоб йшов за ОСОБА_27 , тому що він може кудись влипнути. Вона продовжила збирати речі та виявила, що відсутній телефон. Почала говорити ОСОБА_15 , щоб він віддав телефон. Потім як виявилось у ОСОБА_15 телефону не було. ОСОБА_15 їй нагадав, що вона телефон віддала ОСОБА_28 . Вони разом спустилися вниз за ОСОБА_27 . Вони бачили на вулиці ОСОБА_19 , який розмовляв зі своєю бабусею. Вона почали йти в його сторону, проте в цей момент ОСОБА_18 кудись побіг. ОСОБА_15 побіг за ОСОБА_27 , проте його вже не було. Вона ОСОБА_28 нічого не кричала. ОСОБА_18 знаходився від них приблизно на відстані 10-15 м. та їх не бачив, як вони підходили до нього. В той момент вона не думала, що ОСОБА_18 вкрав в неї телефон. Вона просто хотіла, щоб ОСОБА_18 йшов додому, оскільки поводив себе неадекватно. Вона дуже часто давала ОСОБА_28 гроші та банківські карки, та просила його придбати ліки в аптеці, оскільки дитина дуже часто хворіла. Він завжди їй все повертав, нічого ніколи не брав без дозволу. Телефон також часто давала йому дзвонити. Вони ОСОБА_19 ніде не знайшли. Коли шукали ОСОБА_19 , то по дорозі зустріли його бабусю, яка сказала, що у ОСОБА_17 заболів живіт і він побіг в туалет. Вона повернулась додому, а на наступний день від бабусі ОСОБА_17 довідалась, що він її телефон здав в ломбард. ОСОБА_22 вона знає більше двох років. Він гуляє з ними в одній компанії. Зі ОСОБА_29 її познайомив колишній чоловік, який зустрічався з його матір`ю. З заявою до працівників поліції про викрадення телефону звернувся їх спільний знайомий, оскільки вона у нього цікавилась як можна заблокувати телефон. На ОСОБА_19 він написав заяву, оскільки ОСОБА_18 десь «перейшов йому дорогу», заву він писав з її дозволу. На досудовому слідстві, при допиті, вона не вказувала, що претензій до ОСОБА_17 не має, оскільки розізлилась на нього. На досудовому слідстві, при допиті, права їй не роз`яснювали. Після того, як вона ознайомилась з матеріалами справи, вона повідомляла слідчому про те, що вона давала інші покази, однак він їй повідомив, що змінити вже нічого неможна, оскільки справа вже передається до суду. Пам`ятку про права слідчий їй не вручав. Все що вона підписувала на досудовому слідстві вона не читала. Покази надані в суді відповідають дійсності. Телефон ОСОБА_28 вона дала добровільно. Відкритого викрадення майна з боку ОСОБА_30 відносно неї не було. Сам момент заволодіння телефоном вона не бачила, претензій до ОСОБА_30 в неї немає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, десь приблизно о 18-19 годині він перебував біля магазину «Українські ковбаси» біля Центрального ринку в м. Кременчуці. До нього підійшов раніше йому незнайомий хлопець та поросив в нього паспорт, для того щоб закласти мобільний телефон в ломбард. За дану послугу він запропонував йому купити все що він захоче. Вони вдвох зайшли в ломбард та заклали телефон, за який отримали 1 200 гривень. Після чого він придбав незнайомому хлопцю пачку цигарок, а здачу забрав собі. Якої моделі був телефон він не знає, але телефон був сенсорний. Він впізнає особу, яка на даний час перебуває на лаві підсудних, оскільки він його сфотографував на свій телефон, в разі виникнення непередбачуваного випадку, як зараз.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що йому зателефонував його знайомий дядя ОСОБА_10 , який працює в службі таксі, та запропонував зайти до нього в гості. Коли вій зайшов до нього в підвальне приміщення, то там був обвинувачений, ще один хлопець на ім`я ОСОБА_15 та потерпіла ОСОБА_7 , вони випивали вино. Через хвилин 15 потерпіла почала збиратися додому, оскільки на неї чекала вдома дитина. Обвинувачений, хлопець на ім`я ОСОБА_15 пішли разом з потерпілою. Після того як вони пішли, десь через хвилин 20 25 до дяді ОСОБА_13 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що обвинувачений ОСОБА_21 вкрав у ОСОБА_16 телефон і втік, а він біжить його шукати. Розмову він чув особисто, оскільки коли дядя ОСОБА_10 розмовляє по телефону він завжди вмикає гучний зв`язок. Через хвилин 30 знову зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що ОСОБА_32 він знайшов. Просив щоб дядя ОСОБА_10 попросив його вийти на вулицю та допомоги привести ОСОБА_32 , оскільки він виривається і намагається втекти. Він вийшов на вулицю допомоги. Після того, як вони ОСОБА_32 привели в підвал, дядя ОСОБА_10 в нього запитав, навіщо він вкрав телефон. Спочатку ОСОБА_21 пояснював, що телефон він не крав, а взяв зателефонувати та відійшов до під`їзду, а біля під`їзду до нього підійшов знайомий хлопець, якому ОСОБА_21 винен гроші, та забрав в нього телефон. Коли до них підійшла бабуся ОСОБА_32 , він при ній повідомив, що телефон він взяв та здав в ломбард. Фізичну силу до ОСОБА_32 він не застосовував.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що в січні місяці, ввечері він перебував з обвинуваченим в підвальному приміщенні у дяді ОСОБА_13 . ОСОБА_18 був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_18 зателефонував потерпілій ОСОБА_16 , щоб вона прийшла, бо йому необхідно було з нею поговорити. Прийшла ОСОБА_14 , побула десь хвилин 30 та почала збиратися додому, бо в неї захворіла дитина. ОСОБА_18 вирішив провести Олю, і він пішов разом з ними. Вони всі разом піднялися на дах будинку де проживає ОСОБА_14 , бо так захотів ОСОБА_18 , вони там гуляли. ОСОБА_18 взяв у ОСОБА_16 телефон, щоб зателефонувати бабусі. Після того як зателефонував бабусі, ОСОБА_18 повернув ОСОБА_16 телефон. Коли вони почали злазити з даху ОСОБА_18 знову взяв у ОСОБА_16 телефон подзвонити, та з телефоном зайшов до ліфту, та почав спускатися вниз. Вони з потерпілою почали його наздоганяти по сходах. Коли вони побачили ОСОБА_19 , він вже був на вулиці. Потерпіла почала кричати, щоб він зупинився, проте ОСОБА_18 втік з телефоном. Наздогнати його він не зміг. Потерпіла зрозуміла, що в неї вкрали телефон. Потерпіла до нього також мала претензії, бо думала що він змовився з ОСОБА_27 . Він зателефонував дяді ОСОБА_34 та повідомив, що ОСОБА_18 вкрав у ОСОБА_16 телефон, та попросив щоб затримав ОСОБА_19 , якщо він прийде до нього. Потерпіла пішла додому, бо в неї була хвора дитина. Він пішов на ринок, бо знав, що ОСОБА_18 віднесе телефон в ломбард «Саквояж», проте ОСОБА_19 він зустрів вже без телефону. Телефон ОСОБА_18 вже здав в ломбард. Він забрав ОСОБА_19 і повів в підвальне приміщення до дяді ОСОБА_13 . У дяді ОСОБА_13 був його друг. Вони кричали на ОСОБА_19 , посадили в крісло, вони його не штовхали. Потім, ОСОБА_19 він залишив у дяді ОСОБА_13 , а сам пішов до ОСОБА_16 , що б повідомити, що знайшов його та привести її до нього. До ОСОБА_16 він не дійшов, бо йому зателефонував дядя ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_18 втік.

В судовому засіданні безпосередньо також були дослідженні докази, які суд визнає належними та допустимими, а саме:

-рапорт старшого інспектора-чергового ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_35 № 1307 від 29.01.2020, згідно якого вбачається, що 29.01.2020 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.01.2020 о 20:17 год. за адресою: м. Кременчук, вул. Халаменюка, буд. 12, заявник ОСОБА_36 отримав інформацію через соціальні мережі від знайомої дівчини ОСОБА_37 проте, що її знайомий ОСОБА_38 шляхом ривка, відкрито заволодів її мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 5 Gold», потерпіла очікує за адресою: АДРЕСА_4 ;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.01.2020, згідно якого ОСОБА_7 повідомила про те, що 29.01.2020 близько 17:45 год. біля будинку № 63/24 по вулиці Першотравнева в м. Кременчуці ОСОБА_38 під приводом зателефонувати заволодів її мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 5 Gold», золотистого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- протокол огляду місця події від 29.01.2020, де зазначено, що під час огляду ділянки території відкритого типу, котра розташована біля будинку № 63/24 по вулиці Першотравневій в м. Кременчуці потерпіла ОСОБА_7 вказує на місце, де заволоділи її мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 5 Gold»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2020 та довідка до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_39 на фотознімку № 1 впізнала ОСОБА_4 , який 29.01.2020 близько 18:00 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 відкрито заволодів її мобільними телефоном «Xiaomi Redmi Note 5 Gold»;

-висновок експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №141/Кр від 03.02.2020, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 5 Gold» ІМЕІ: НОМЕР_1 , 4 GB RAM 64 GB ROM, без пошкоджень, котрий потерпіла ОСОБА_7 купувала 03.11.2018 за 5 404,82 грн, згідно товарного чеку № 46639, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 29.01.2020 могла становити 2 800,00 грн;

-довідка, видана директором ПТ «Соколенко і Компанія» («Саквояж»), з якої вбачається, що 29.01.2020 ОСОБА_8 з метою отримання фінансового кредиту під заставу заклав мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 5» ІМЕІ: НОМЕР_2 ;

-опис (квитанція про прийом) заставленого майна №П5 від 29.01.2020, згідно якої ОСОБА_8 передає у заставу ПТ «Ломбард «Соколенко і К» мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5» ІМЕІ: НОМЕР_2 за 1 200,00 грн;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2020 та довідка до нього, згідно якого свідок ОСОБА_8 на фотознімку № 3 впізнав ОСОБА_4 , який попрохав його здати мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note до ломбарду «Саквояж», за що отримав 1 200 грн.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Прокурором в судовому засіданні таке обвинувачення підтримано та зміна обвинувачення, відповідно до ст.ст. 338, 341 КПК України до суду не надходила.

Показання обвинуваченого, що він мав умисел на заволодіння телефоном шляхом зловживання довірою підтверджуються показами потерпілої наданим в судовому засіданні, а судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 знали один одного тривалий час.

Обвинувачення не надало суду переконливих доказів, які б спростували дані доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_7 , а за таких обставин суд не може погодитись з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частина 3 ст. 337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під час судового розгляду повністю доведено факт того, що потерпіла ОСОБА_7 сама добровільно передала мобільний телефон обвинуваченому ОСОБА_4 , а він в свою чергу заволодів ним шляхом зловживання її довірою.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про практику у справах про злочини проти власності» (п. 17) визначає, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ретельно аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, в зв`язку з чим дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, те, що злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив злочин в неповнолітньому віці, раніше судимий, навчається на третьому курсі Професійно-технічного училища № 26 м. Кременчука, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання, як особа на яку скарги не надходили. на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді наданої Крюківським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за вих. № 25/14-1801 від 16.04.2020, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки після постановлення попереднього вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2020 року, стало відомо, що він винен і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням експертів.

В ході досудового розслідування на проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до наданої довідки було витрачено 628 грн 04 коп. державних коштів.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з ОСОБА_4 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертизи в сумі 628 грн 04 коп.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2020 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 лютого 2020 року. Зарахувати в строк відбування покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2020, тобто з 20.03.2020 до 09.06.2020 включно.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати у кримінальному провадженні № 0000167за проведення експертизи під час досудового розслідування в сумі 628 грн 04 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки ««Xiaomi Redmi Note 5 Gold» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом за постановою про визнання речових доказів від 30.01.2020, який належать потерпілій ОСОБА_7 повернути власнику ОСОБА_7 ;

-лазерний компакт диск CD-R 700 MB 80 MIN 52x «VIDEX» який визнано речовим доказом за постановою про визнання речових доказів від 06.02.2020,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1