Провадження №1-кс/369/4742/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0006148 від 15.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0006148 від 15.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 15 грудня 2019 року близько 11.30 год. на автодорозі між селом Стоянка та містом Ірпінь, що в Києво-Святошинському районі Київської області, трапилась ДТП за участю автомобіля «Lexus-LX570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись зі сторони села Стоянка на заокругленні проїзної частини виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi-Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зі сторони міста Ірпінь.
В результаті ДТП водія автомобіля «Mitsubishi-Grandis» ОСОБА_7 в тяжкому стані з політравмами було доставлено до реанімаційного відділення ЦРЛ м. Боярка, а водія автомобіля «Lexus-LX570» ОСОБА_6 та його пасажира ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тілесними ушкодженнями у вигляді забоїв було доставлено до ЦРЛ м. Ірпінь.
За вказаним фактом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006148 від 15.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування.
15.12.2019 проведеним оглядом місця події ДТП встановлено, що транспортні засоби: автомобіль «Lexus-LX570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «Mitsubishi-Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , причетні до вищезазначеної ДТП, оскільки містять на собі сліди злочину.
З викладеного вбачається, що є достатні підстави вважати, що вказана річ є доказом злочину, передбаченого ст. 286 КК України.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Mitsubishi-Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_4 , належить ОСОБА_9 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на автомобіль «Mitsubishi-Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід накласти арешт для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям
вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної
особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно
будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду
має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним,
обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу .
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів,
якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0006148 від 15.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт та заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися автомобілем марки «Mitsubishi-Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_9 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1