Справа № 373/2202/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяслав кримінальне провадження № 0000680 від 16 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2019 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «BMW 525», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, в порушення п.п.2.1а), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України перевищив максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, при виникненні небезпеки для його руху велосипедиста ОСОБА_8 , яка виїхала на перехрестя з вул. Гімназійної та перетинала вул. Покровську справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив усіх заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла в кареті швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 174/174 від 05 листопада 2019 року смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба, кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, внутрішньою та зовнішньою кровотечами. Усі виявлені тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті від дії з великою силою тупих предметів або при ударі об них і могли утворитися при обставинах ДТП 16 вересня 2019 року при травмуванні потерпілої, коли вона знаходилася на велосипеді, та удару автомобілем, що рухався під час дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення ОСОБА_3 вимог п.п.2.1а), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням смерті потерпілої ОСОБА_8 .

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю, зазначивши, що обвинувачення є йому зрозумілим.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, що була укладена 12 грудня 2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 за наявності письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 про згоду на укладення угоди.
В підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження просили суд затвердити угоду.
Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 , суд дійшов наступних висновків.
В силу ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» угода про примирення також може укладатися, якщо її сторонами чи стороною є неповнолітні. У такому випадку угода укладається за участю законних представників і захисників неповнолітніх. При цьому якщо неповнолітній досяг шістнадцятирічного віку, він має право укладати угоду про примирення самостійно, але за наявності згоди його законного представника. Якщо ж неповнолітній не досяг шістнадцяти років, угоду про примирення за його згодою укладає законний представник неповнолітнього. Про надання згоди неповнолітнім, його законним представником у наведених вище випадках обов`язково має бути зазначено в угоді про примирення та засвідчено їх підписом. Укладення угоди у випадку, якщо неповнолітній заперечує проти такої угоди, не допускається. Такий підхід слід використовувати і тоді, коли укладається угода про визнання винуватості з неповнолітнім підозрюваним/обвинуваченим.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах кримінального провадження мається письмова заява потерпілої ОСОБА_6 про згоду на укладення даної угоди.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 особисто повідомила суд, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Подана прокурором угода про визнання винуватості містить всі необхідні дані щодо особи обвинуваченого; істотні для кримінального провадження обставини; формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію; вказані наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди. Угода підписана прокурором, обвинуваченим ОСОБА_3 , законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .
В угоді зазначено про беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості; обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строк, визначеним судом.
Відповідно до ст. 12, ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 394, 474, 475 КПК України, ст. 75, 76, 104 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 грудня 2019 року між прокуроромта обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в присутності його законного представника ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 .

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 6594 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 42 коп. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1