Справа № 466/8340/19
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЛВК 30 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, уродженця села Більче Миколаївського району Львівської області, проживав до засудження: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше неодноразово судимий, а саме:

- 17.09.2004р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч2, 75, 104 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 1 рік;

- 04.05.2005р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.04.2007р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців;

- 26.11.2010р. Бориславським міським судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2,185 ч.3, 357 4.3, 72, 70. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.09.2013 по кінцю терміну відбування покарання;

- 17.01.2014р. Бориславським міським судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн;

- 02.11.2015р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч2, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

В даній справі ОСОБА_6 засуджений 13.01.2017р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст. 395. 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.06.2017р., на підставі ст.72 ч.5 КК України йому в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.01.2017р. по 14.02.2017р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнених за два дні позбавлення волі.

Початок терміну покарання - 13.01.2017р, кінець терміну покарання - 12.01.2020р.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції, ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити з тих підстав, що за час відбування покарання він зарекомендував себе позитивно, вважає, що став на шлях виправлення.

Представник ЛВК 30 ОСОБА_4 будучи у судовому засіданні подала копію ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 26.11.19 про відмову в задоволенні аналогічного клопотання щодо УДЗ та заперечила щодо клопотання засудженого.

Прокурор у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 заперечив, оскільки за час відбування покарання своєю поведінкою останній не засвідчив процесу виправлення та з цього приводу вже приймалося судове рішення.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправної колонії яка не підтримала клопотання, пояснення засудженого, висновок прокурора, який не підтримав клопотання, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово був засуджений за умисні тяжкі злочини. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 допустив три порушення режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Наявність у засудженого ОСОБА_6 чотири заохочення, на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.11.19 відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні аналогічного клопотання щодо УДЗ. Інших додаткових доказів, які б свідчили про його позитивну поведінку та те, що він став на шлях виправлення суду не подано.

Отже, з урахуванням наведеного суд вважає, що суду не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення засуджений та прокурор має право подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали виготовлений та проглошений 12.12.2019.

Суддя ОСОБА_1