Справа № 159/814/20
Провадження № 1-кп/159/186/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002272 від 24.10.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Бийгань Берегівського району Закарпатської області, з базовою середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 05.11.1999 року Радянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.140 КК (ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі,
- 18.09.2003 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.186 КК до 4 років позбавлення волі,
- 11.06.2007 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК до 4 років позбавлення волі,
- 22.11.2011 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185 КК до 4 років позбавлення волі,
- 20.11.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК, із застосуванням ч.4 ст.70 КК до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 31.08.2018 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и в:

10 вересня 2018 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, поблизу будинку №30 по бульвару Лесі Українки в м.Ковелі, обвинувачений ОСОБА_5 ,діючи за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинив розбійний напад на перехожого ОСОБА_7 та заволодів його гаманцем, в якому знаходились кошти в сумі 200 грн, пенсійне посвідчення, картки на знижки, заподіявши потерпілому майнової шкоди в розмірі 200 грн .

При цьому, під час нападу обвинувачений ОСОБА_5 після невдалої спроби особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, витягти речі з кишені потерпілого, розвернув останнього до себе та наніс удар головою в обличчя потерпілому, в результаті чого потерпілий впав на проїжджу частину, а обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, відкрито заволодів гаманцем потерпілого з коштами.

Від нанесеного обвинуваченим ОСОБА_5 удару потерпілий отримав, зокрема, тілесні ушкодження у вигляді гематоми в ділянці лівого ока та лівої щоки, садна спинки носа, лівої брови та лоба посередині, рани слизової верхньої губи зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не дав чітких показань, однак визнав, що був знайомий із особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та його дружиною на ім`я ОСОБА_8 . Разом з останніми проводив час в м.Ковелі. Пам`ятає, що в м.Ковелі мала місце подія з гаманцем, в якому було 200 грн, однак не пам`ятає подробиць. Кошти віддав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у останнього також були його куртка та документи.
Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.

Так, дане кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого ОСОБА_7 , який 10 вересня 2018 року повідомив уповноваженим особам Ковельського ВП про те, що дві особи намагались відкрито заволодіти його речами, однак він вчинив супротив, після чого один із нападників розвернув його до себе обличчям та завдав удару головою, після чого забрали гаманець та зникли.

Під час допиту 02.10.2018 року в порядку ст.225 КПК ( у зв`язку із тяжкою хворобою) потерпілий ОСОБА_7 підтвердив заяву про злочин та в категоричній формі вказав на вчинення щодо нього нападу двома особами, впізнати яких він може за зовнішнім виглядом, по обличчю та за голосом. Детальніше пояснив, що 10 вересня 2018 року приблизно о 20 годині приїхав власним автомобілем до Ковельської автостанції щоб зустріти доньку. Залишив автомобіль біля магазинчиків по бул. Лесі Українки та попрямував до пішохідного переходу. Помітив як назустріч рухалась компанія: одна жінка та двоє чоловіків. Коли вони наблизились до нього, то один з чоловіків похлопав його по плечу та засунув руку в ліву кишеню теніски, а правою прохлопав по кишенях штанів та промовив : «Є!». Перешкоджаючи протиправним діям потерпілий завдав йому удар. Тоді інший чоловік, який стояв за спиною потерпілого, взяв потерпілого за плечі, силою розвернув до себе обличчям та вдарив головою в ділянку носа та рота. Від удару він впав на землю. Хтось з цих двох витягнув з кишені штанів гаманець. Між нападниками відбулась коротка розмова про те, що гаманець забрано. Тоді чоловік, який підходив до нього першим, наказав другому вдарити потерпілого ногою, і той вдарив. Після чого обоє чоловіків та жінка пішли в напрямку готелю «Лісова пісня», а він залишився лежати на дорозі. В гаманці були кошти в сумі 200 грн, банківські картки, картки на знижки в магазинах та деякі записки.

Показання потерпілого, надані слідчому судді, узгоджуються з даними слідчого експерименту від 26.10.2018 року за участю потерпілого.

Окрім того, потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 за фотознімками, а також особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, - за зовнішнім виглядом та голосом, як осіб які спільно напали на нього 10 вересня 2018 року, про що зазначено в протоколах пред`явлення для впізнання. Зокрема, вказав на ОСОБА_5 як особу, яка наносила удар головою в обличчя, а на особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, як на того, хто розпочав напад та давав вказівки щодо гаманця та нанесення останнього удару.

Про присутність на місці події усіх трьох осіб, на яких вказував потерпілий, вказує також свідок ОСОБА_9 під час слідчого експерименту. Остання також підтвердила обставини завдання ОСОБА_5 удару потерпілому з метою заволодіння майном останнього.

Викрадений у потерпілого гаманець з картками, чеками та записками, як зазначено у протоколі огляду місця події від 11.09.2018 року, знайдено неподалік від місця події на прибудинковій території по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №208 від 14.09.2018 року по тілу ОСОБА_7 нанесено не менше трьох ударів, виявлені тілесні ушкодження у виді гематоми обох повік лівого ока з переходом на ліву щоку, саден в ділянці спинки носа та лівої брови та лоба посередині, рани слизової верхньої губи зліва, садна червоної кайми нижньої губи зліва, садна правого коліна, що утворились від дії тупого твердого предмету, можливо від удару головою та рукою людини і за ступенем тяжкості відносяться: гематома в ділянці лівого ока та лівої щоки, садна спинки носа, лівої брови та лоба посередині, рани слизової верхньої губи зліва до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, решта до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у суду немає об`єктивних сумнівів у доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб свідчить доведена послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, які є узгодженими і спрямованими на досягнення єдиної мети заволодіння майном потерпілого.

Суд не приймає до уваги показання ОСОБА_10 , оскільки згідно наданих суду матеріалів він є особою, яка обвинувачується у вчиненні даного злочину разом із ОСОБА_5 , матеріали щодо нього виділені в окреме провадження, тому його показання не мають сили показів свідка.

Що стосується показань свідка ОСОБА_9 під час слідчого експерименту в частині вчинення усіх протиправних дій лише ОСОБА_11 , то суд ставиться до них критично, оскільки свідок перебуває у близьких відносинах з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження.

В основу вироку суд покладає показання потерпілого, які були послідовними протягом усього досудового розслідування та узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 50, ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 є молодою особою, працездатний, не має утриманців, вшосте притягується до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, інкримінований у даній справі злочин вчинено через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про стійке небажання особи отримувати доходи від власної праці, та сформовану схильність до протиправної поведінки. Вчинені конкретні дії у даній справі доводять, що ОСОБА_5 не зробив належних висновків щодо необхідності поважати чужу власність та життя інших людей.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить часткове визнання вини. Обтяжуючими покарання обставиною суд вважає рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку. Так, ОСОБА_5 вчинив новий умисний злочин будучи особою судимою за умисний злочин, а також вчинив злочин щодо потерпілого ОСОБА_7 , який 1946 року народження, зовнішній вигляд потерпілого однозначно свідчив про його вік, а свідок ОСОБА_9 під час слідчого експерименту назвала його «дедом», що спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не міг вдарити людину похилого віку.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги конкретні дії обвинуваченого під час вчинення злочину, думку потерпілого, який байдуже ставиться до покарання обвинуваченого, суд, виконуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідності до вимог ст.59 КК України необхідно також призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є у власності обвинуваченого, оскільки ним вчинено тяжкий корисливий злочин.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.

Остаточне покарання суд призначає за правилами ч.4 ст.70 КК України у зв`язку з тим, що інкримінований злочин вчинений ОСОБА_5 до постановлення вироку Солом`янським районним суди м.Києва від 17.09.2019 року, яким його засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченого, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 377 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним, залишити без змін.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Долю речових доказів, за клопотанням прокурора, суд не вирішує.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в доход держави процесуальні витрати за залучення експертів в розмірі половини вартості судово-дактилоскопічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 17.09.2019 року, остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття 7 (сім) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

Строк відбування покарання рахувати з 03.01.2019 року.

До набрання вироком законної сили залишити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУНП процесуальні витрати за проведені судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 1144,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1