ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 653/3796/18
Номер провадження : 11-кп/819/ 102/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.286 КК України Доповідач : ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року січня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за №0000787 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, освіта середня, раніше не судимого, визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням, відповідно до ст.76 КК України, обов`язків повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

За вироком суду, 11.06.2018 року близько 08:50 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_1 , технічний стан якого дозволяв утримувати його в обраному напрямку руху, знижувати швидкість до повної зупинки та не мав несправностей, які могли б обумовити раптовий для водія увід автомобіля в бік від заданого напрямку руху чи раптову втрату управлінням автомобілем, рухаючись по автошляху Харків Сімферополь, що проходить повз с. Салькове, Генічеськоrо районy, Херсонської області в районі 504 км., в порушенні вимог п.п. 12.4 вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, а саме: в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., не обравши безпечної швидкості руху, рухаючись зі швидкістю, що перевищувала максимально допустимі норми для руху у населених пунктах, допустив необачність, що призвело до зіткнення з автомобілем Iveco Stralis р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював поворот ліворуч з правого узбіччя за напрямком свого руху. Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автомобілю ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, забійної рани в області правого надколінка, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №9/Г від 20.06.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішнього мищелка правої гомілки, рани правого гомілкостопного суглобу, садна обличчя, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №9/Г від 20.06.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я. Вказані наслідки знаходяться в прямому причинному зв`язку з грубим порушенням п.п. 12.4 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 .

На вказаний вирок суду потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали апеляційні скарги в яких просили вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, через однобічність та неповноту досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. В апеляційних скаргах вказують на те, що засуджений Грачев давав пояснення що рухався зі швидкістю 50км/год та нічого не зміг зробити побачивши автомобіль за 30 метрів, а суд на ці поясненням та на суттєві моменти та деталі пригоди не звернув уваги. Вказують на те що вони не володіють українською мовою і слідчі експеримент з потерпілим і свідками було проведено формально. Також, зазначають, що в матеріалах провадженні відсутні інші належні та допустимі докази.

Заслухавши доповідь судді доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора який просив апеляційні скарги залишити без задоволення, представника потерпілих ОСОБА_9 про підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та захисника про залишення апеляційної скарги без задовольнити, заслухавши сторони в судових дебатах, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зі змісту цієї норми вбачається, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 286 КК України є обґрунтованим.

Посилання потерпілих в їх апеляційній скарзі стосовно недоведеності вини і не винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину не відповідають дійсності, не знаходять свого відображення та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні фактично визнав, де стверджував що керуючи транспортним засобом, не встиг нічого зробити та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Обвинувачений, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідали викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам вчинення кримінального правопорушення та вирок суду до апеляційного суду не оскаржив.

Окрім того, вина в інкримінованому обвинуваченому кримінальному правопорушенні, підтверджується дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме, показаннями потерпілих та іншими доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснили, що вони були в автомобілі під керуванням ОСОБА_7 та бачили як автомобіль білого кольору здійснив маневр на дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення.

За протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.06.2018 року та схемою до протоколу ДТП, встановлено на т/з №1 пошкодження правого колеса на другій осі та на т/з №2 пошкодження передньої частини на автомобілі, бамперу, двигуна, фари, сліди гальмування та зафіксовано місце розташування транспортних засобів. Заяв та зауважень до протоколу не надійшло.(а.п.66-72);

Згідно висновку експерта №18-495 від 10.08.2018 року, рульове управління досліджуваного автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту дорожньо-транспортної пригоди перебувало в працездатному стані, забезпечувало водієві технічну можливість контролювати напрям руху автомобіля та здійснювати рух по наміченій траєкторії, при цьому у зазначена система була в працездатному стані, які могли б зумовити раптову для водія відмову системи, втрату керованості або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху; гальмівна система досліджуваного автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту дорожньо-транспортної пригоди перебувала в працездатному стані, забезпечувала водієві технічну можливість ефективно знижувати швидкість аж до зупинки, при цьому зазначена система була в працездатному стані. (а.п. 81)

Протоколами проведення слідчих експериментів від 02.08.2018 року, 03.09.2018 та 06.09.2018 року, проведеними за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_15 , де за їх поясненним встановлено місце розташування вказаних транспортних засобів до ДТП та під час вказаної пригоди, швидкість руху автомобілів (автомобіль ВАЗ 211040 рухався зі швидкістю, за поясненнями потерпілого 70 км/год., обвинуваченого 50 км/год., свідка ОСОБА_13 110 км/год.), відстань між автомобілями та виміряно час від виїзду автомобіля до зіткнення. При проведенні слідчих експериментів ніяких зауважень чи заперечень не надходило в тому числі щодо проведення їх державною мовою (а.п. 103-109)

Клопотань від потерпілих про проведені досудового слідства, щодо залучення перекладача не надходило та крім того апеляційні скарги потерпілих викладені українською мовою.

Суд взяв до уваги показання осіб, яким безпосередньо відомі обставини ДТП, а саме, потерпілих та свідків, оскільки вони є послідовними та узгоджуються між собою, а також з документами, наданими сторонами, і не суперечать ним, а тому суд першої інстанції визнав їх правдивими та достовірними.

Також суд першої інстанції врахував показання обвинуваченого, які також узгоджувались з показаннями осіб, які брали участь у справі та документами.

При цьому, порушень ст. 240 КПК України у тому числі щодо місця, способу і мети проведенняслідчого експерименту, допущено не було, Самі протоколи, в судовому засіданні під сумнів ніким не ставились.

Судом обґрунтовано визнано вказані протоколи проведення слідчих експериментів, які є основою висновків судової автотехнічної експертизи №18-3935/3936/3937 від 16.10.2018 року допустимим доказом, в розумінні вимог ст. 86 КПК України,а тому доводи потерпілих в цій частині є неспроможними.

Висновком №18-3935/3936/3937 від 16.10.2018 року, встановлено, що фактичні дії ОСОБА_15 - водія автомобіля ВАЗ 211040, р.н. НОМЕР_1 , не відповідають вимогам пункту 12.4 ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. ОСОБА_15 мав технічну можливість хронологічно останнім уникнути пригоди належним обранням допустимої швидкості (БЕЗ ПОТРЕБИ ГАЛЬМУВАННЯ) де встановлено що швидкість автомобіля останнього значно перевищувала 50 км/год. ( а. п. 112-117)

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні та обґрунтовано кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: три підписи