ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/670/20 Справа № 203/2843/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000884, за ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 08 квітня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті в АТ «АСВІО БАНК» (МФО 353489) на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), у видатковій частині, шляхом зупинення видаткових операцій по вказаним рахункам, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, видатків, пов`язаних із виплатою заробітної плати. В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя обгрунтував тим, що здійснюється досудове розслідування за ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 209 КК України, в якому Слабошпицькому в порядку ст.ст. 276-278 КПК України було повідомлено про підозру, а тому слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також, що санкція ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України, про підозру у вчиненні яких повідомлено ОСОБА_9 , та передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя врахувавши вимоги ч.3 ст.132, ч.1, п.3 ч.2, ч.ч.5, 10 ст.170 КПК України наклав арешт з метою конфіскації майна на належні підозрюваному грошові кошти.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт грошових коштів, які знаходяться та можуть надійти на рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті в АТ «АСВІО БАНК» (МФО 353489) на ім`я ОСОБА_9 , у видатковій частині, шляхом зупинення видаткових операцій по вказаним рахункам.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, так як слідчий суддя накладаючи арешт на грошові кошти не взяв до уваги відсутність наявності ризиків приховування, пошкодження та інших, так як з моменту набуття ОСОБА_9 статусу підозрюваного він не вчиняв даних дій. При цьому, захисник зазначає, що слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб, оскільки його підзахисний виплачує аліменти з початку 2019 року, що підтверджується поштовими квитанціями, а також для його підзахисного, який здійснює підприємницькою діяльністю. Крім того, захисник вказує, що слідчий суддя наклав арешт на грошові кошти на рахунок № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , який не належить ОСОБА_9 .
В апеляційному суді захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих до клопотання слідчого матеріалів видно, що ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000884 від 27 вересня 2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 209 КК України. (а.с.10-12)
09.11.2018 року ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.ст.276-278 КПК України було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України; 28.01.2019 року - про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.358 КК України; 24.09.2019 року - про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.358 КК України; 04.12.2019 року про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209, ч.4 ст.358 КК України.
Апеляційний суд перевіряючи матеріали клопотання вважає висновки слідчого судді про арешт майна передчасними.
Відповідно до змісту ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Апеляційний суд перевіривши клопотання слідчого та надані до нього матеріали вважає, що воно не відповідає вказаним вимогам кримінально процесуального закону.
Так, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 171 КПК України, слідчим було невірно зазначено номер рахунку на який слідчий суддя наклав арешт, а саме просив накласти на рахунок: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , який не належить ОСОБА_9 , оскільки згідно доданої до апеляційної скарги довідки у останнього відкриті рахунки в АТ АСВІО БАНК № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (дата відкриття 26 квітня 2017 року), та № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 (дата відкриття 05 лютого 2017 року).
Крім того, в порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України, в клопотанні не зазначені та не долучені документи, які підтверджують право власності на грошові кошти, які знаходяться та можуть надійти на відкритті рахунки в АТ АСВІО БАНК № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (дата відкриття 26 квітня 2017 року), та № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 (дата відкриття 05 лютого 2017 року) (МФО 353489) на ім`я ОСОБА_9 , а також не наведено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним даними рахунками.
При цьому, посилання прокурора під час апеляційного перегляду на клопотання про арешт майна, в якому зазначено, що вказані рахунки належать ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки ніяким чином не доводять, що вони належать саме підозрюваному.
Окрім цього, згідно до вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання слідчого за погодженням з прокурором, чи прокурора про арешт майна в його межах. Відповідно до: ч.10 ст170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна; п.2 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати, п.6 ч.2, ч.4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тобто, аналізуючи вказані вимоги закону можливо дійти до висновку, що в разі подання клопотання про арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунках слідчому за погодженням з прокурором, чи прокуророві необхідно вказати, які видаткові операції по рахункам необхідно зупинити, а також вказати які видаткові операції не потрібно зупиняти.

Під час апеляційного перегляду було встановлено, що ОСОБА_9 починаючи з 2019 року сплачує аліменти колишній дружині ОСОБА_10 на користь малолітнього сина ОСОБА_11 , а тому прокуророві необхідно врахувати дані обставини під час усунення недоліків у клопотанні про арешт майна.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, тому постановлене слідчим суддею рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід скасувати, а клопотання слідчого повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.
Керуючись ст.ст 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року про арешт майна №0000884 за ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 358 КК України - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_12 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000884 за ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 358 КК України, повернути прокурору прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 для усунення недоліків на протязі сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4