Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________30.04.2020
Справа № 490/4060/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039, внесеного 13.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Богуслав, Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
13 травня 2019 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039, внесеного 13.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 висловили думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі наданого суду обвинувального акту.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши наданий обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000039, ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України.
Так, ч. 2 ст. 413 КК України передбачає кримінальну відповідальність за втрату або зіпсування ввірених для службового користування зброї, бойових припасів, засобів пересування, предметів технічного постачання або іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Таким чином, у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті взагалі не зазначено кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки обвинувальний акт не містить будь яких кваліфікуючих ознак інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
При цьому, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином.
Враховуючи вищевикладене, обвинувальний акт містить істотні порушення вимог КПК України, та не дає повного явлення стосовно складу інкримінованого кримінального правопорушення, що в свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а за такого, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,8,9, 291, 314, 371, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039, внесеного 13.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1