Провадження № 1-кп/947/547/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004006 від 17.10.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньо спеціальною освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:
Так, 07.10.2018 року приблизно о 21:00 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , які знаходились на розі вулиць Маршрутна та вул. Сибірська в місті Одесі, на підґрунті малозначного приводу виник конфлікт.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 діючі умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс рукою зжатою в кулак, один удар в область щелепи ОСОБА_4 , в результаті чого потерпілий втратив рівновагу, впав на землю та втратив свідомість. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 , сів зверху на безпритомного ОСОБА_4 , та руками зжатими в кулаки наніс декілька ударів область голови потерпілого, спричинив тим самим йому тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів усіх стінок правої верхньощелепної пазухи, зовнішньої стінки правої орбіти, правої величної кістки, кісток носа, обох пластинок крилоподібних відростків, закритого перелому нижньої щелепи зліва, синців пара орбітальних та виличних областей з обох боків, садна обличчя, які, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Після чого обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку, а потерпілого ОСОБА_4 доставлено до КУ «Міська клінічна лікарня № 11», де останньому було надано медичну допомогу.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не є небезпечним для життя і не посягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що дійсно 07.10.2018 року близько 21:00 години він та потерпілий ОСОБА_4 випивали алкогольні напої, потім потерпілий почав залицятися до його колишньої дружині, йому це не сподобалося і між ними виник конфлікт. В ході конфлікту він декілька разів вдарив потерпілого в область обличчя, той впав на землю і він ще декілька разів вдарив потерпілого. Після чого залишив потерпілого на землі, а сам покинув місце злочину. У вчиненному щиро кається, просив вибачення у потерпілого, та суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 07.10.2018 року він прийшов на автостоянку, де йому знайомий запропонував пом`янути кума. Прийшов обвинувачений ОСОБА_5 він з ним випив не багато. Потім пізніше він пішов до магазину, позаду йшла жінка, яку він пропустив, але позаду неї йшов обвинувачений та вдарив його в обличчя. Він впав, обвинувачений його відтягнув на метрів 10 та продовжив його бити. З того місця його доставили до лікарні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не є небезпечним для життя і не посягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, публічно вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 , враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1