Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/225/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, інваліда ІІІ групи, працюючого електриком ТОВ «Електромонтаж», маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8
підозрюваного - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 23.07.2020 року включно обов`язки: заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про що 25.05.2020 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, довідкою з КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», протоколом допиту підозрюваного, його визнанням вини в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є середньої тяжкості, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, що пов`язаний з умисним заподіянням працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, має місце реєстрації та місце постійного проживання, на утриманні має малолітню дитину та фактично сам забезпечує дитину 2017 року народження, є інвалідом третьої групи, офіційно працевлаштований, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про сталість соціальних зв`язків. Вину визнає, співпрацює із слідством, у вчиненому кається.

До підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не встановлено осіб, які б могли за ним доглядати та осіб, які б фінансували забезпечення його життєдіяльності, а також застосування такого запобіжного заходу позбавить його можливості працювати та як наслідок забезпечувати свої побутові потреби.

Слідчим та прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчому судді не надано докази, що підозрюваний неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, як-то зазначав прокурором.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 намагався зникнути з місця вчинення злочину, таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, отже існує ризик ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду. Може впливати на потерпілих, свідків з метою зміни показів.

Вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник-адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора відхилити, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020 року залишити без зміни.

Твердження прокурора, що ОСОБА_7 може впливати на потерпілих та свідків, то дане твердження є надуманим та не доведеним прокурором, оскільки від сторін та учасників кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного.

Судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винесено законне та справедливе рішення про відмову у задоволенні даного клопотання, та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Отже, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, пов`язаний з умисним заподіянням працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, розмір покарання яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, підозрюваний має місце реєстрації та проживання, на утриманні має малолітню дитину 2017 року народження, є інвалідом третьої групи, офіційно працевлаштований, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на підставі чого погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту.

Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.

Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 376, 404, 405,419, 422 КПК України, колегія суддів Кропивницького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 23.07.2020 року без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2