Справа № 446/254/18
ВИРОК
19.02.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
сторони обвинуваченняпрокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
сторони захисту адвоката: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
ОСОБА_8 в ніч на 29.12.2017р., точної години слідством не встановлено, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку 5 металевих труб довжиною 1,5 метри та діаметром 10 см. і одну металеву трубу довжиною 2 метри та діаметром 10 см. Дані металеві труби з вищезазначеного господарства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , винесли та поскладали у багажник автомобіля марки ВАЗ 2103 синього кольору, належного ОСОБА_8 та повезли у смт. Новий Яричів, де продали ОСОБА_11 , тобто розпорядилися викраденим на власний розсуд. Внаслідок вищезазначеного діяння, ОСОБА_10 було завдано матеріальні збитки на суму 1748грн.
Суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб не визнав та показав, що 28.12.2017р. пізно ввечері до нього підійшов його знайомий ОСОБА_9 та попросив допомогти забрати належні тому труби та завезти в с.Новий Яричів. ОСОБА_12 пообіцяв дати йому кошти на заправку автомобіля. ОСОБА_8 не знав, де саме проживає ОСОБА_9 , тому повірив йому і не знав, що майно чуже. Він погодився. ОСОБА_12 сам грузив труби, які вони продали за 400 грн. в с.Новий Яричів. Стверджує, що не знав, що вчиняє крадіжку, просить постановити виправдувальний вирок.
Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його винність у вчинені кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що в кінці 2017 р. у неї пропали труби, які лежали на подвір`ї. У подальшому з`ясувалось, що їх вкрав ОСОБА_9 . Зазначила, що не знайома з обвинуваченим та раніше його не бачила. Жодних претензій до нього не має, оскільки ОСОБА_9 повністю відшкодував їй шкоду.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що вкінці грудня 2017 чи 2018 року ввечері до нього приїхали на автомобілі синього кольору ВАЗ- 2103 два візуально знайомих йому хлопці, які запропонували йому придбати труби для огорожі. Він заплатив хлопцям 400 грн., не знав, що труби крадені, оскільки хлопці запевняли його, що ці труби їх власні.
Протоколом огляду місця події від 29.12.2017року та фототаблицями до нього.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2018 року, у якого відображено впізнання обвинуваченого свідком ОСОБА_13 .
Видатковою накладною № ІЛ-0025804 від 29.12.2017року, яка підтверджує що вартість труби розміром 102 х 3 становить 184 грн.
Показання свідка ОСОБА_9 в тому, що обвинувачений не знав, що вони вчиняють крадіжку труб, суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вироком Кам`янка-Бузького районного суду від 06.03.2019року, яким ОСОБА_9 було визнано винним та засуджено по факту вчинення даної крадіжки. Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчиняв крадіжку за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і в судовому останній засіданні показав, що 29 грудня 2017 року він перекривав дах в будинку потерпілої ОСОБА_10 . Після роботи зустрів знайомого ОСОБА_14 з с.Руданці Кам`янка-Бузького району, з яким випивали спиртне. Він розповів Ігору, що бачив на території господарства ОСОБА_10 металеві труби і вони вирішили їх викрасти. Для цього, в цей же день близько 22.00 год. зайшли на територію господарства ОСОБА_10 , викрали труби, які вивезли жигулем ОСОБА_14 . Викрадене вони з ОСОБА_14 відвезли в смт.Новий Яричів Кам`янка-Бузького району, де здали ці труби як металобрухт, за що отримали винагороду в розмірі 150 грн. За отримані гроші вони купили горілку та сигарети. Такі протилежні за змістом показання зумовлені тим, що свідок ОСОБА_9 перебуває у товариських відносинах з обвинуваченим і таким чином намагається допомогти останньому уникнути кримінальної відповідальності.
Суд не приймає до уваги покликання обвинуваченого та його захисника щодо неналежності доказу видаткової накладної, оскільки така надана для встановлення вартості викрадених труб, при цьому надано оцінку труби розміром 102 х 3, яка за довжиною навіть менша від труб викрадених з господарства потерпілої; щодо вартості викраденого майна, то потерпіла в судовому засіданні показала, що шкода повністю їй відшкодована в грошовому еквіваленті; що стосується протоколу огляду місця події від 29.12.2017 року, то у такому відображено місце вчинення крадіжки і при цьому не має значення чи щось виявлено чи вилучено, оскільки викрадене майно знаходилось на подвір`ї. Дані показання обвинуваченого суд розцінює, як намір останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинені діяння.
Суд вважає зібрані та дослідженні у судовому засіданні докази належними, допустимими, достовірними і покладає такі в основу обвинувального вироку.
Суд знаходить винуватість ОСОБА_8 доведеною повністю. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Суд приходить до висновку, що формування матеріалів справи відносно обвинуваченого проведено в порядку передбаченому КПК України, усі слідчі дії, проведені у відповідності до положень КПК України та зміст таких є однозначним, а наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події. Порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України належать до середньої тяжкості злочинів.
При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України відсутні.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України - вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння,
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст.185 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме у виді арешту.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал вироку.