ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2206/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 31.05.2019 за частиною 2 статті 307 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2019 клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудового розслідування злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, прокуратури Харківської області ОСОБА_6 - задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) строком на 60 днів, але не більше строку досудового розслідування, тобто до 26.01.2020.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 28.11.2019.

Встановлено строк дії ухвали до 13:49 години 26.01.2020.

Визначено суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 грн.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді в частині розміру визначеної слідчим суддею застави, прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2019 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та визначення застави в розмірі 76 840 грн скасувати; постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням застави в розмірі 480 250 грн.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом при постановленні рішення про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з визначенням застави в розмірі лише 76 840 грн не враховано ризики, які передбачені статтею 177 КПК України, які встановлені у ході досудового розслідування.
Крім цього, прокурор зазначав, що в умовах сьогодення, з урахуванням підвищеної боротьби із поширенням наркоманії, знаходження особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, не під вартою, може викликати суспільний резонанс та обурення громадськості та не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Проте судом не прийнято до уваги усі ризики та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі лише 76 840 грн, яка не здатна забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.
Визначення застави саме у такому розмірі, прокурором обґрунтовано саме тим, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити, встановлено осіб, причетних до скоєння злочину, який інкримінується.
Також ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином враховуючи свій досвід та зв`язки в правоохоронних органах, знає тактику та методи проведення досудового розслідування, чим може чинити тиск на слідство, суд, а також свідків у кримінальному провадженні.
Крім цього, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам захисту щодо грубого порушення під час затримання ОСОБА_7 його права на захист.
Крім цього, суд не врахував, що пред`явлена підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, ризиків, які передбачені статтею 177 КПК України, немає. Суд не прийняв до уваги очевидних фактів наявності провокації злочину з боку правоохоронних органів, а також упередженості під час проведення досудового розслідування. Натомість, слідчий суддя, всупереч вимогам статті 94 КПК України, неповно, не всебічно та необ`єктивно дослідив докази, на які посилався прокурором, а це є єдиним способом перевірки обґрунтованості підозри.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти апеляційної скарги захисника підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 грн, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, та оцінюючи сукупність обставин, передбачених статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

Крім цього, відповідно до статті 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з врахуванням, що підозрюваний має батька інваліда ІІ групи та бабусю 1938 року народження, які потребують догляду та лікування, слідчий суддя визнав заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 76 840 грн.
З висновком слідчого судді у повному обсязі суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що відділом процесуального керівництва досудового розслідування злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000366 від 31.05.2019 за частиною 2 статті 307 КК України.
29.11.2019 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.
Відповідно до вимог частини 2 статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 640 грн, слідчий суддя не достатнім чином врахував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України, з врахуванням даних про особу підозрюваного, який працює інспектором тренінгового центру ГУНП в Харківській області, та з врахуванням досвіду та зв`язків в правоохоронних органах, знає тактику та методи проведення досудового розслідування, може чинити тиск на слідство, суд, а також свідків у кримінальному провадженні.

Крім цього, апеляційний суд вважає безпідставними посилання слідчого судді, як на підставу для визначення розміру застави у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на те, що підозрюваний має на утриманні батька інваліда ІІ групи та бабусі 1938 року народження, оскільки достовірних даних про те, що зазначені особи проживають разом з ОСОБА_7 та він має обов`язок опікуватися ними, матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає фактичним обставинам справи та не є достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про збільшення розміру застави ОСОБА_7 , та вважає, що у даному випадку достатнім буде визначити розмір застави, який становить 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134 470 грн (70 х 1921 грн), що відповідає вимогам вказаної норми закону. Різниця між фактично сплаченої суми застави, та суми, що визначена судом апеляційної інстанції підлягає сплаті протягом п`яти днів з дня постановлення цієї ухвали відповідно до частини 6 статті 182 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, є працівником правоохоронного органу, раніше не судимий.

Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , висновків слідчого судді не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,
постановила:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2019 скасувати в частині визначення розміру застави та постановити в цій частині нову ухвалу.

Визначити суму застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 134 470 (сто тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят) грн.

Різниця між фактично сплаченої суми застави, та суми, що визначена судом апеляційної інстанції підлягає сплаті протягом п`яти днів з дня постановлення цієї ухвали відповідно до частини 6 статті 182 КПК України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: