Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 571/108/20
Провадження № 1-кп/572/220/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю - прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження № 1-кп/571/220/20 0000530) про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 14 жовтня 2019 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні аптеки «Аптека №1», що по вул. Шевченка, 57а, в с. Дроздинь, Рокитнівського району, Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин, кулаком своєї руки наніс ОСОБА_4 один удар в область його голови. Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця та подряпини чола зліва, синця та двох саден підвушно-щелепно-підщелепної ділянки зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, дав покази відповідно до обвинувального акту.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді підтвердив факт заподіяння йому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження, якими не заперечуються фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

По місцю проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, як особа, яка проживає з батьками. На даний час ніде не навчається і не працює. Участі у громадському житті селища не бере.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового слідства не встановлено.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої покарання обставини, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, є батьком чотирьох дітей, вважає, що слід призначити йому покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

В даному кримінальному провадженні, потерпілим ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 15000 грн. - заподіяної моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав частково, вказавши, що готовий відшкодувати ОСОБА_4 1500 грн. моральної шкоди, пояснивши, що в нього немає більше таких коштів на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`ю потерпілого, зобов`язана відшкодувати йому витрати на придбання ліків та проходження лікування.

Що стосується позовних вимог щодо відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 15000 грн., яку він обґрунтовує тим, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях. Тілесні ушкодження й на даний час дають про себе знати, проявляючись значним болем.

ОСОБА_5 цивільний позов не визнав. Не погодився сплатити потерпілому моральну шкоду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема стан його здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача

ОСОБА_5 підлягають задоволенню в розмірі 1500,00 грн.

Суд також враховує, що при поданні цивільного позову ОСОБА_4 не було сплачено судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати. Вказані судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя АДРЕСА_2 1500 (одної тисячі п`ятсот) грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору за подання цивільного позову.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового розгляду можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1