Справа № 464/2340/20
пр.№ 1-кп/464/315/20
У Х В А Л А

12 травня 2020 року Сихівського районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002520 від 14.09.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003157 від 02.12.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002520 від 14.09.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (судове провадження № 464/2340/20, провадження 1-кп/464/315/19).
Окрім цього, 05.05.2020 р. до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003157 від 02.12.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У відповідності до ст. 334 КПК України вказаний обвинувальний акт передано судді ОСОБА_1 без автоматичного розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання щодо об`єднання кримінальних проваджень.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив об`єднати вказані кримінальні провадження та призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні. Окрім цього, 06.05.2020 р. прокурор подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, покликаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за наявності яких жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належну поведінку.
Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце проведення такого. Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо об`єднання вказаних кримінальних проваджень та призначення судового розгляд у відкритому судовому засіданні. Щодо обрання запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_3 просив обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він хворіє та потребує лікування, а в умовах утримання у Слідчому ізоляторі, йому не надають належну медичну допомогу.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали вказаних кримінальних проваджень, суд приходить до такого висновку.
Угод в порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав, передбачених ст. 284 КПК України, для закриття провадження не вбачається. Обвинувальні акти складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. При їх затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувальних актів для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Сихівському районному суду м. Львова. Проти відкритого судового розгляду учасники підготовчого провадження не заперечили.
Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.
Окрім цього, відповідно ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь в порядку, визначеному законодавством.
Таким чином, судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінальних проваджень до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даних кримінальних проваджень до судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 344 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Згідно положень ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.
Як вбачається з наявних кримінальних проваджень, обвинуваченим у кожному з них є ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З норм ст. 28 КПК України випливає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне об`єднати дані провадження оскільки, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, обвинуваченої у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, та таке об`єднання забезпечить беззаперечне виконання завдань кримінального процесуального законодавства, визначених статтею 2 КПК України та вимоги ст. 28 КПК України, щодо розумних строків розгляду.
Щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до такого висновку.
Згідно із ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно ж до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з обвинувальних актів, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, за які законом передбачене покарання до шести років.
Також згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, а також із врахуванням справжніх інтересів суспільства та конкретних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.
Щодо покликань ОСОБА_3 на те, що він хворіє та потребує лікування, відтак не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, слід зазначити таке.
Згідно із ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.
Пунктом «д» ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 р. №2801-XII передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, у тому числі, кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 р. №3352-XII медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Гарантоване зазначеними нормами законодавства право осіб, узятих під варту, на охорону здоров`я та належну медичну допомогу реалізується, зокрема, в Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 р. за № 212/20525 (далі Порядок).
Згідно із п. 2.7 вказаного Порядку якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.
Обвинуваченим та його захисником не надано доказів про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 не надається медична допомога в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», не забезпечується право на медичну допомогу та за станом свого здоров`я такий не може перебувати під вартою. Чинним законодавством гарантована та передбачена можливість надання особам, що перебувають під вартою, належної медичної допомоги та стаціонарного лікування в спеціалізованих закладах МОЗ з орієнтовного переліку, де керівництвом СІЗО забезпечується цілодобова охорона особи, узятої під варту, а тому такі доводи обвинуваченого не заслуговують на увагу.
Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України, слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.
Визначаючи розмір застави, суд враховує обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , дані про особу обвинуваченого, а тому вважає за доцільне застосувати заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн.
Керуючись ст. ст. 217, 314-316, 334 КПК України,

п о с т а н о в и в:

кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002520 від 14.09.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003157 від 02.12.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - об`єднати в одне судове провадження
Об`єднаному судовому кримінальному провадженню присвоїти єдиний унікальний номер №464/6712/19, провадження №1-кп/464/306/20.
Об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сихівського районного суду м.Львова на 10 год 30 хв 19 травня 2020 року.
В судове засідання на вищевказаний час доставити обвинуваченого ОСОБА_3 , викликати потерпілих, прокурора та захисника.
Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 10 липня 2020 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн.
У разі внесення застави на обвинуваченого покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі м.Львова без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - 2 місяці.
Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації в порядку визначеному законодавством в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яку направити на адресу суду.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» та органу з питань пробації.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1