Справа № 161/2762/20 Провадження №11-сс/802/145/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року (ЄРДР №0000437),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, що було вилучене під час проведення огляду місця події від 14.02.2020, а саме навантажувач фронтальний «Stalowa Wola L-34», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключі до нього, який належить ТОВ «Лисогор», заборонено користуватися та розпоряджатися цим майном.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника транспортного засобу подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, підстав для накладення арешту майна немає. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, скаржника, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, міркування слідчого, який заперечив доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР №0000437 від 05.02.2020 вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, на підставі заяв фізичних осіб - підприємців по факту умисного пошкодження майна, в тому числі торгових контейнерів, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

З матеріалів справи встановлено, під час проведення огляду місця події 14.02.2020 були виявлені та вилучені транспортний засіб та ключі до нього, які підтверджують обставини вчинення розслідуваного правопорушення та являються речовими доказами.

Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173, ч.3 ст.233 КПК України, звертаючись з клопотанням слідчий та, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя залишив поза увагою відсутність ухвали про обшук, а також не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.
Окрім постанови про визнання речовими доказами, даних відповідності майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано, з огляду на те, що сума збитків потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка була спричинена за допомогою вказаного навантажувача, становить 230000 гривень (не є великим розміром в розумінні ст.194 КК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необґрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року про накладення арешту на навантажувач фронтальний «Stalowa Wola L-34», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключі до нього, скасувати.
В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді