справа № 642/1984/18
провадження № 1кп/642/303/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачсеного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0002910 від 26 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ (Російська Федерація), громадянина України, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26 листопада 2017 року близько 5-ї годині ранку, перебуваючи на стадіоні «Трудові резерви», що знаходиться поблизу будинку 2А по вулиці Волонтерська у Холодногірському районі м.Харкова, разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 зустрів раніше йому не знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживати спиртні напої разом з ним та його дружиною, на що останні погодились. Випивши небагато горілки, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили піти, проте ОСОБА_4 разом з дружиною наполягали на тому, що б ОСОБА_6 з другом продовжували вживати з ними спиртні напої.

У результаті цього, між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 не значні тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , користуючись тим що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність свого діяння, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі власнику майна і бажаючи завдати таку шкоду, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у ході конфліктної ситуації яка склалася ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон Хіоmі Rеdmі 4А що належав ОСОБА_6 , завдавши потерпілому матеріальні збитки у розмірі згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3131 від 13.03.2018.р. 2564 гривні 10 копійок.

Заволодівши майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, та розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши мобільний телефон Хіоmі Rеdmі 4А

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в

пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що у ОСОБА_9 випав телефон з карману і він його поцупив, а топім продав. Прохав суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлений належним чином.

Від допиту свідків в судовому засіданні прокурор відмовився. Проти чого обвинувачений не заперечував.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 його вина у скоєні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Протоколом огляду місця події від 24.01.2018 відповідно до якого у присутності понятих у ОСОБА_10 було вилучено телефон Хіоmі Rеdmі 4А

Протоколом від 14.02.2018 пред`явлення особи для впізнання за фотокарткою відповідно до якого, свідком ОСОБА_11 був впізнаний обвинувачений ОСОБА_12 , як особа з якою вони вживали спиртні напої, а потім ОСОБА_9 виявив пропажу телефону.

Протоколом від 10.02.2018 пред`явлення особи для впізнання за фотокарткою відповідно до якого, потерпілим ОСОБА_9 , був впізнаний обвинувачений ОСОБА_12 , як особа з якою вони вживали спиртні напої, а потім потерпілий виявив пропажу телефону.

Протоколом від 24.01.2018 пред`явлення особи для впізнання за фотокарткою відповідно до якого, свідком ОСОБА_10 , був впізнаний обвинувачений ОСОБА_12 , як особа яка продала йому телефон Хіоmі Rеdmі 4.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 окарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який скоїв злочин середньої тяжкості, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, неофіційно працює.

Відповідно досудової доповіді, виправлення ОСОБА_4 можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - суд не вбачає.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави у сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути ОСОБА_4 судові витрати в дохід держави в сумі 715 грн.(сімсот п`ятдесят грн.)

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази - мобільний телефон «Хіоmі Rеdmі 4А» залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1