ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/4261/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/818/1323/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.368 КК України
УХВАЛА
Іменем України

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників: - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2018 відносно ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_9 від займаної посади. Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000361 від 02.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України - повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що згідно матеріалів справи на підставі наказу начальника головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10 № 1880/к від 21.09.2017 ОСОБА_9 було призначено на посаду заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з 22.09.2017.
Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, за результатами розгляду клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурора, районний суд дійшов висновку, що воно є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_9 уклав договори про надання правової допомоги із декількома захисниками, а саме з: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які з моменту затримання ОСОБА_9 були залучені до участі у даному кримінальному провадженні у якості захисників останнього.
Проте, в порушення вимог закону, прокурором повідомлення про завершення досудового розслідування, копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування, захисникам ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 не направлялись.
Таким чином, районний суд дійшов висновку, що відсутність відомостей про отримання всіма захисниками обвинуваченого ОСОБА_9 обвинувального акту у даному кримінальному провадженні та реєстру матеріалів досудового розслідування є порушенням їх прав та права ОСОБА_9 на належний захист.
Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, що є безумовною підставою для повернення акту прокурору для дооформлення та виконання вимог КПК України з дотриманням права підозрюваного на захист.
Крім того, суд вказав, що з обвинувального акту вбачається, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив інкримінований йому злочин, що є безпідставним і недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу, визначеного ст.17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду в частині повернення прокурору обвинувального акту та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування скарги вказав, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України. Під час досудового розслідування ОСОБА_9 уклав договори про надання правової допомоги з адвокатами ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . У цих договорах зазначено, що договір може бути розірваний у певних випадках. У рапорті старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_13 від 27.06.2017, який наданий суду під час проведення підготовчого судового засідання, зазначено, що у ході ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000361 від 02.10.2017 підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник-адвокат ОСОБА_7 повідомили, що захисники підозрюваного ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні відмовляються, оскільки інтереси підозрюваного ОСОБА_9 представляє захисник - адвокат ОСОБА_7 . Також у рапорті зазначено, що на певному етапі досудового розслідування (після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 та клопотання про відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 від посади) захисники підозрюваного ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дійшли між собою усною домовленості про те, що надалі й до закінчення досудового розслідування захист підозрюваного ОСОБА_9 здійснюватиме адвокат ОСОБА_7 . Про вказану домовленість адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у присутності один одного та присутності підозрюваного ОСОБА_9 повідомили старшого слідчого ОСОБА_13 . Останнім такі дії та рішення захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розцінені як розірвання догорів про надання правової допомоги, укладених у ході досудового розслідування між ними та підозрюваним ОСОБА_9 , у зв`язку з чим про завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню та наданням доступу до матеріалів досудового розслідування повідомлялися, відповідно до ч.1 ст.290 КПК України, підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 . Крім цього, звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.317 КГЖ України, після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії. Тобто, суд мав право, призначивши судовий розгляд на підставі обвинувального акту, забезпечити, у разі надходження відповідного клопотання, захисникам підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатам ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. Таким чином, вважає висновок районного суду щодо порушення права захисників підозрюваного ОСОБА_9 та право самого підозрюваного ОСОБА_9 на належний захист незаконним та необґрунтованим.
Стосовно порушення ст.17 КПК України при складанні обвинувального акту зазначив, що згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Прокурор висунув підозрюваному ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, зазначивши встановлені фактичні обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті. Таким чином вважає, що рішення прокурора у формі обвинувального акту, яким висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваному ОСОБА_9 не може вважитися таким, що відповідно до ст.17 КПК України доводить у порядку, передбаченому КПК України, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки таким рішення відповідно до цієї ж статті є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. На думку захисників, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст.ст.291, 293 КПК України. Зазначили, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 уклав договори про надання правової допомоги із захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які з моменту затримання ОСОБА_9 були залучені до участі у даному кримінальному проваджені у якості захисників останнього. Порядок відмови від захисника або його заміна у кримінальному провадженні врегульовані положеннями ст.54 КПК України. Під час досудового розслідування, а також в теперішній час ОСОБА_9 не висловив побажання про відмову від послуг жодного із перелічених захисників або їх заміни. Отже, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 продовжують до теперішнього часу виконувати свої функції щодо захисту ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні. Проте, в порушення ч.ч.1, 2, 3, 9 ст.290 КПК України стороною обвинувачення повідомлення про завершення досудового розслідування захисникам підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 не направлялось, вказаним захисникам доступ до матеріалів досудового розслідування наданий не був. Всупереч ст.293 КПК України, захисникам ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 не було надано копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання даних документів до обвинувального акту не долучені. Таким чином, сторона захисту, зокрема захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 були позбавлені можливості надати кваліфіковану допомогу обвинуваченому ОСОБА_9 . Також, не погодилися з доводами апеляційної скарги про наявність рапорту слідчого ОСОБА_13 від 27.06.2017, який було надано суду під час проведення підготовчого засідання. Вважають такий рапорт юридично нікчемним з огляду на вимоги КІІК України, які регулюють порядок запрошення захисника, а також відмови від послуг захисника. Наголошують, що відомості, викладені у зазначеному рапорті слідчого ОСОБА_13 , є недостовірними, обставин, на які останній посилається у своєму рапорті, ніколи не існувало, підозрюваний ОСОБА_9 ніколи не відмовлявся від послуг захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того, згідно ч.2 ст.54 КІІК України, відмова від захисника або його заміна фіксується у протоколі процесуальної дії, але такої фіксації не існує.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисників, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_9 від займаної посади. Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000361 від 02.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України - повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч.2 ст.291 КПК України та наведений перелік є вичерпним.
Згідно з ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.
Частиною 4 ст. 291 даного кодексу встановлено перелік додаткових матеріалів, які долучаються до обвинувального акту.
Вивченням обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, встановлено, що він відповідає вимогам закону, в ньому містяться всі необхідні дані та реквізити, що передбачені кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, як прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація вчинених дій, формулювання обвинувачення, анкетні дані обвинуваченого та інше.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження, порушень ч.4 ст.291 КПК України не встановлено, до обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного ОСОБА_9 про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що органом досудового слідства порушено положення ст.293 КПК України, при передачі обвинувального акта до суду захисникам ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 не надано копію обвинувального акту та матеріали справи не містять розписки останніх про отримання вказаного процесуального документу.
Вказане посилання районного суду не ґрунтується на Законі, оскільки згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як зазначалося вище, вимоги до змісту обвинувального акту, викладені в ч.2 ст.291 КПК України та наведений перелік є вичерпним.
Так, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Колегія суддів зазначає, що всі вищеперелічені відомості в обвинувальному акті наявні, до нього долучено передбачені даною нормою закону додатки.
Крім того, згідно наявних розписок обвинуваченого (т.1 а.с.26) та захисника ОСОБА_7 на зазначені судом порушення сторона захисту не скаржилась хоча концепція захисту, згідно їх пояснень, обговорювалась зі всіма захисниками, що ставить під сумнів необізнаність решти захисників про можливість отримати копії обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування.
При цьому, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З пояснень самих захисників їх склад на сьогоднішній дінь відрізняється від попереднього.
Стосовно посилання суду про порушення презумпції невинуватості при складанні обвинувального акту, апеляційний суд вказує наступне.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими. Після цього, в обвинувальному акті зазначено формулювання обвинувачення.
Дана форма складання обвинувального акту повністю відповідає положенням ч.2 ст.291 КПК України та жодним чином не свідчить про порушення органом досудового слідства положень ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України, адже вина особи у вчиненні злочину може бути встановлена тільки вироком суду, що набрав законної сили.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, з яких судом повернуто обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими та такими, що не відповідають кримінальному процесуальному закону.
При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 судом першої інстанції допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що згідно з п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України, є підставою для скасування вказаного рішення суду.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала районного суду скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2018 відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді