Справа № 752/8814/18
Провадження №: 1-кп/752/522/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007684 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який працює неофіційно, освіта середня-спеціальна, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

встановив:
ОСОБА_3 19.08.2017 року близько 21 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN-BORA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухому, чистому дорожньому покритті лівої смуги руху проспекту Академіка Глушкова в м. Києві в напрямку проспекту Голосіївського, в районі будинку №40, будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, перед початком виконання маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечно, виїхав на ліву смугу зустрічного напрямку руху, не надав при цьому дороги для руху мотоциклу марки «HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , створив йому перешкоду та небезпеку для руху, в результаті чого сталося зіткнення з вище вказаним транспортним засобом, водій якого, рухався по проспекту Академіка Глушкова в зустрічному напрямку, чим порушив п. п. 2.3 б, 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «HONDA» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а у його водій - ОСОБА_8 - тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN-BORA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1, 16.6 ПДР України. Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 б, 10.1, 16.6 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження та потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 19.08.2017 року близько 21 години 20 хвилин керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN-BORA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі руху проспекту Академіка Глушкова в місті Києві в бік проспекту Голосіївського. Він хотів повернути на ліво і почав маневр, але був неуважним, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався в безпеці та виїхав на ліву смугу зустрічного напрямку руху, при цьому не надав дорогу мотоциклу, що рухався по ній, і зіткнувся з ним. Погоджується із допущеними ним порушеннями та з тим, що внаслідок цих порушень водій та пасажир мотоцикла зазнали вказані в акті тілесні ушкодження. Поушення вчинив не умисно. Шкоду не відшкодував, оскільки соромно спілкуватись з потерпілими, не має коштів, наразі пройшов комісію для заключення контракту і проходження служби в армії. Просить не позбавляти його волі. До суду не з`являвся, у зв`язку з проходженням лікування, проте довідок у нього немає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що сторони та інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений і потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, працює, зі слів, неофіційно, має постійне місце проживання, обставину, що пом`якшує покарання, - визнання вини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілих, які наполягали на реальному покаранні у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України, на переконання суду, немає.
В судовому засіданні обвинувачений, в повному обсязі визнавши свою вину у вчиненні злочину за викладених у обвинувальному акті та вироку обставинах, заявлені потерпілими цивільні позови до нього визнав частково, вказавши, що завдані матеріальні збитки визнає повністю, моральну шкоду визнає в розмірі 50 000 грн.

Судом з метою розгляду та вирішення заявлених у справі цивільних позовів відповідно до вимог ст. 129 КПК України згідно встановленого порядку та обсягу дослідження доказів в цій частині було заслухано потерпілих в частині цивільних позовів, вислухано позиції сторін та учасників з даного приводу, досліджено надані потерпілими та їх представником докази на підтвердження підстав та розміру цивільного позову.

Так, потерпілі в суді показали, що в повному обсязі підтримують заявлені позови. Внаслідок пригоди вони втратили можливість працювати, продовжують лікування. Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що отримані ушкодження і досі не загоюються, тому продовжуються операції, інвалідність він не продовжив. Був змушений залишити роботу в поліцію, у зв`язку із отриманою травмою. Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що внаслідок аварії втратив кінцівку, потребує протезування, втратив можливість працювати, втратив можливість нормально та повноцінно жити.

Вислухавши сторін та потерпілих і їх представника, дослідивши надані до позовів документи суд вважаю, що цивільний позов слід задовольнити частково.

Так, позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування завданих матеріальних збитків, які підтверджені долученими та дослідженими судом документами, суд вважає за доцільне задовольнити в повному обсязі.

Крім того, враховуючи ступінь фізичного болю, який відчували потерпілі внаслідок заподіяних їм травм, біль, страх, страждання як в момент пригоди, так і після пригоди перед загрозою втрати життя чи здоров`я внаслідок можливих автотранспортних пригод, беручи до уваги тривале лікування потерпілих, яке продовжується, зміна та порушення звичайного ритму як їх життя, так і їх родини, яке супроводжувалась стражданнями, переживаннями з приводу не можливості в повній мірі відновити свій стан здоров`я, втрата можливості працювати, наявність у потерпілого ОСОБА_8 3 групи інвалідності, враховуючи порушення звичних умов життя та втрати життєвих зв`язків, які також викликають душевні переживання у потерпілих, суд вважає, що, заявлені потерпілими розміри моральної шкоди підлягають до задоволення частково.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому реальної міри покарання з метою запобігти можливим ризикам ухилитися від суду та перешкодити виконанню вироку після набрання ним законної сили, враховуючи те, що ОСОБА_3 неодноразово ухилявся від явки до суду, суд вважає за доцільне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з 3.03.2020 року.

Цивільний позов представника потерпілих ОСОБА_9 , поданого в інтересах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 20.04.2017 року) 33 089 (тридцять три тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 80 копійки на відшкодування матеріальних збитків, 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральних збитків.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 20.01.2012) 51740 (п`ятдесят одну тисячу сімсот сорок) гривень 68 копійки на відшкодування матеріальних збитків, 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральних збитків.

В задоволенні решти позовних вимог представника потерпілих ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відмовити.

Речові докази по справі: автомобілі марки «Volkswagen-Bora» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «HONDA» д.н.з. НОМЕР_2 , які залишені на зберігання по фактичному місцезнаходженню власників залишити за належністю власникам.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 5595 грн. 80 коп. на користь держави.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду негайно

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1