Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9489/19
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2019 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,-

встановив:

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 4 грудня 2019 року ОСОБА_3 визначено слідчим суддею у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

При вивченні матеріалів скарги суддею ОСОБА_5 встановлено, що предметом даної скарги є невнесення органами прокуратури відомостей до ЄРДР відносно «посадовця - службовця Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_6 », який до вересня 2016 року перебував на посаді судді Придніпровського районного суду м.Черкаси та займав адміністративну посаду заступника голови вказаного суду. Враховуючи вищевикладене та той факт, що слідчий суддя ОСОБА_3 та суддя ОСОБА_6 були колегами, з метою об`єктивного та неупередженого розгляду скарги, заявила собі самовідвід у відповідності до положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з якого слідує, що слідчий суддя не може брати участь у провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Сторони провадження, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе проводити розгляд заяви у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали провадження, суддя приходить до наступного.

В Придніпровському районному суді м. Черкаси перебуває на розгляді скарга ОСОБА_4 , щодо на бездіяльність прокуратури Черкаської області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 4 грудня 2019 року суддю ОСОБА_3 визначено слідчим суддею у розгляді вищевказаної скарги.

При вивченні матеріалів скарги встановлено, що предметом її розгляду є невнесення органами прокуратури відомостей до ЄРДР відносно «посадовця - службовця Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 », який до вересня 2016 року перебував на посаді судді Придніпровського районного суду м. Черкаси та займав адміністративну посаду заступника голови вказаного суду та був колегою судді ОСОБА_5 .

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя не може брати участь у провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Стаття 76 КПК України включає вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України - за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.4 вказаної статті заява подана до початку судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що вже сама обставина подання до суду заяви про відвід дає підстави сумніватися учаснику процесу в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, як встановлено в судовому засіданні слідчий суддя ОСОБА_3 дійсно працювала з суддею ОСОБА_6 в Придніпровського районного суду м. Черкаси до моменту його звільнення 16 вересня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.76, 81 КПК України,

ухвалив:

Заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Матеріла кримінального провадження передати до канцелярії Придніпровського районного суду для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено та проголошено 3 січня 2019 року о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1