В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 596/473/20

Провадження № 1-кп/596/64/2020

"19" травня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000274 внесеному в ЄРДР 19 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
19.12.2019 року близько 10:30 години ОСОБА_4 рухався самостійно технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , автодорогою М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в напрямку м. Копичинці, Гусятинського району. Під час руху між населеними пунктами с. Оришківці - м. Копичинці, Гусятинського району в попутному для нього напрямку рухався легковий автомобіль. Наздогнавши його, ОСОБА_4 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою у порушення п. 10.1 ПДР, не переконався у безпечності перестроювання (обгону) чи зміні напрямку руху розпочав обгін попутнього транспортного засобу внаслідок чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху. А також у порушення п. 11.3 ПДР не надав перевагу зустрічному автомобілю марки «ЗАЗ ТF 698Р», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , чим створив для нього небезпеку та допустив зіткнення із ним.
В результаті зіткнення автомобілів водій та пасажири транспортного засобу марки «ЗАЗ ТF 698Р», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження і звернулись за медичною допомогою.
Пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху 2-ої плюснової кістки, вивих 3-4-5-ОЇ плюснових кісток правої стопи, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Крім цього, пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Городищів, Зборівського району отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального метаепіфізу основної фаланги 4-го пальця правої ступні, з помірним зміщенням, який за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
У відповідності до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням (обгоном) та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Крім вказаного відповідно до п. 11.3 ПДР на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Отримання потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості перебувають у прямому причинно- наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, зокрема п. 10.1 та 11.3 ПДР України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази, а також допитувати свідків в кримінальному провадженні. Суду пояснив, що він дійсно 19.12.2019 року близько 10 чи 11 години дня він автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі між населеними пунктами с. Оришківці - м. Копичинці, Гусятинського району, виїхав на зустрічну смугу обігнати автомобілі. Коли він почав йти на обгін, то їхав зі швидкістю 70 км/год, автомобіля потерпілих не було. Дорога була мокра, з камінцями. Коли побачив на зустрічній смузі руху автомобіль ЗАЗ, він хотів втекти та уникнути зіткнення, дав вправо та відбулось зіткнення. Він відразу ж викликав швидку допомогу. Це нещасний випадок, шкодує про вчинене. Цивільний позов прокурора визнає повністю. Просить суворо його не карати

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 19.12.2019 року біля 10-10.25 год. вони разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 їхали автомобілем марки «ЗАЗ ТF 698Р», д.н.з. НОМЕР_2 в м. Скала-Подільська, везли робочим інструменти з Тернополя. Між населеними пунктами м. Копичинці та с. Оришківці він побачив, що автомобіль марки «Skoda Fabia» виїхав на зустрічну смугу руху. Він зразу натиснув на педаль гальма та відбулось зіткнення. Погода була похмурна, дорога мокра. Вони їхали зі швидкістю 60 км/год. ОСОБА_4 їхав з більшою швидкістю ніж 70 км/год., потім приїхала «швидка». Він отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву правого коліна, черепно-мозкову травму, тріщину грудної клітки. Цивільний позов не заявляв. Претензій до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, крім відшкодування витрат на лікування, не має. Щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 19.12.2019 року близько 10:25 год. вони разом з ОСОБА_6 , який був за рулем та ОСОБА_8 їхали в Скалу-Подільську автомобілем Седан. На відрізку дороги між м. Копичинці і с. Оришківці, перед тим як сталась ДТП, він нагнувся за зажигалкою і коли підніс голову, то вже побачив лише фари, які світили з автомобіля марки «Skoda Fabia» і відбулось зіткнення. Потім відчув біль. Вважає винуватцем ДТП водія ОСОБА_4 , оскільки він виїхав на зустрічну смугу. Отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, мав переломи і вивихи в нозі і стопах та лікувався з грудня 2019 року по лютий 2020 року. Претензій до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, крім відшкодування витрат на лікування, не має. Цивільний позов не заявляв. Щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 19.12.2019 року він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 везли інструменти в Скалу-Подільську і сталась ДТП, вже проїхали м. Копичинці. За кермом автомобіля Седан був ОСОБА_6 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 , він сидів ззаду з правої сторони. Хтось щось крикнув, він підняв голову і стався удар. Момент зіткнення він не бачив. Перед тим моросив дощ, видимість нормальна. Вони їхали з швидкістю приблизно 60-65 км/год. Внаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, перелом пальця на ступні, йому наклали гіпс. Претензій до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, крім відшкодування витрат на лікування, не має. Цивільний позов не заявляв. Щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, їхня позиція є добровільною. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих особу ОСОБА_4 матеріалів.

Із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку в психіатричному, наркологічному кабінетах не знаходиться, до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , дії якого підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, негативне відношення до вчиненого, думку потерпілих, які не просили суворо карати ОСОБА_4 . Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та відповідно до ст. 75 КК України суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 в інтересах держави в особі КНП «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради пред`явив цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 він кримінального правопорушення в сумі 4949,00 грн., яку обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого наколінника із помірним зміщенням кісткових уламків, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП «Тернопільська університетська лікарня» з 20.12.2019 року по 27.12.2019 року (7-ліжко-днів). Вартість лікування становить 4949,00 грн., які не відшкодовано.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить із наступних матеріалів кримінального провадження та вимог Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно інформації № 01-3/479 від 18.03.2020 року КНП Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради хворий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні закладу з 20.12.2019 року по 27.12.2019 року (7 ліжко-днів). Вартість затрат на лікування та перебування становить 4949 гривень (7л/д*707 грн.=4949 грн), тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт транспортних засобів, накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21.12.2019 року.

Керуючись ст.ст. 124, 127-129, 174, 370-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КНП «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави в особі КНП «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради(Отримувач: обласний бюджет ГУК у Тернопільській області 21080500, р/р 0019001 Держказначейська служба України м. Київ, Код ЄДРПОУ 37977599, МФО 899998 витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 4949(чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз:

- судової експертизи за експертною спеціалізацією 10.2 «Дослідження теххнічного стану транспортних засобів» № 4/6-38/20 від 20.01.2020 року в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок;

- судової експертизи за експертною спеціалізацією 10.2 «Дослідження теххнічного стану транспортних засобів» № 4/6-39/20 від 20.01.2020 року в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок;

- судової експертизи за експертною спеціалізацією 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № 4/6-37/20 від 20.01.2020 року в розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривень 12 копійок;

- судової експертизи за експертною спеціалізацією 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу» № 6/2-11/20 від 07.02.2020 року в розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривень 12 копійок.

Скасувати арешт автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, загальний легковий хатчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , який накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року.

Скасувати арешт автомобіля марки «ЗАЗ TF 698P» д.н.з. НОМЕР_2 , 2009 року випуску, легковий седан- НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , сірого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_12 , який накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21.12.2019 року.

Речові докази:

- автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, загальний легковий хатчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , жителю с. Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області, який зберігається на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області -повернути власнику;
- автомобіль марки «ЗАЗ TF 698P» д.н.з. НОМЕР_2 , 2009 року випуску, легковий седан- НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , сірого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_12 , жительці АДРЕСА_4 , який зберігається на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області -повернути власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1