Справа № 502/878/20
УХВАЛА

04 червня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Кілійського району Одеської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.04.2012 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-11.04.2013 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-14.11.2014 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-24.12.2015 р. Кілійським районним судом Одеської області зі змінами за наслідком переглядом вироку суду апеляційним судом Одеської області від 29.03.2016 р. за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України з застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

-06.11.2019 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовми строком 2 роки,

підозрюваного

у кримінальному провадженні, внесеному 17.04.2020 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням в якому зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на попередні судимості, слідчий, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який є раніше неодноразово судимим та його репутації, клопоче про застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтвердив факт своєчасного отримання копії клопотання слідчого та свою причетність до злочину, проте просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

Захисник в судовому засіданні просив звернув увагу на незначну вартість викраденого майна та вважав за можливе застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що вчинений злочин не є тяжким.

Дослідивши додані до клопотання докази, на які орган досудового розслідування посилається на обґрунтування обставин, зазначених у клопотанні, заслухавши учасників розгляду та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя встановив наступне:

Відповідне клопотання подане слідчим з дотриманням вимог ст. 184 КПК України.

Як вбачається з протоколів допиту підозрюваного, потерпілого та свідка, а також з даних протоколів слідчих дій, зокрема, огляду та слідчого експерименту з підозрюваним та свідком, а також висновку експерта, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що 14.04.2019 р. приблизно о 19-ій годині він, перебуваючи в гостях за запрошенням господаря будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, побачив на задньому дворі будинку домашню козу білого кольору, в ході чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаною козою. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою. Направленою на особисте збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної кози та, попередньо задушивши її, виніс через задню частину двору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 693,75 гривень.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 17.04.2020 р. за № 0000151 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України.

19.05.2020 р. ОСОБА_4 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , вчиненого повторно, після чого проведено його допит в статусі підозрюваного, в ході якого він дав визнавальні показання у вчиненні відповідного злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За наслідками розгляду клопотання достовірно встановленим є факт того, що підозрюваний є раніше неодноразово судимим за злочини проти власності до покарань у виді позбавлення волі, від відбування яких його було звільнено з іспитовим строком та в подальшому засуджено до реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Досліджені в ході розгляду клопотання докази дають підстави прийти до висновку про те, що вони свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має законних джерел доходів для існування. Новий злочин, пов`язаний з посяганням на чужу власність, він вчинив в період іспитового строку, менш ніж через півроку з дня постановлення попереднього вироку суду. Крім того, підозрюваний негативно характеризується за місцем проживання та з 13.05.2014 р. перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Кілійської ЦРЛ з діагнозом «розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності».

Встановлені під час розгляду відповідного клопотання обставини свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на суворість покарання та положення ст. 71 КК України щодо його реального відбування в разі доведеності вини, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення в разі, якщо підозрюваний перебуватиме на волі, в тому числі за місцем свого теперішнього мешкання, що вбачається з неодноразових судимостей за однорідні умисно-корисливі злочини, між якими, фактично, немає значних розривів у часі, а також обставин та способу вчинення останнього злочину.

Разом з тим, вказані у клопотанні ризики щодо можливого впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, нічим не підтверджені.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки виходячи зі встановлених обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, а застосування відповідного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим, строк дії відповідного запобіжного заходу слід визначити в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження, який на момент розгляду даного клопотання відповідно до положень ст. 219 КПК України становить 45 днів, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості, становить від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, дані про його особу, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні, вважає за необхідне визначити заставу у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 219 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто до 19.07.2020 р. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення шляхом взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 04.06.2020 р.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію після 19.07.2020 р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 42 040 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного та повідомити про це прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1