Справа № 464/1206/20
пр.№ 1-кп/464/241/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 17.01.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за аресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 17.01.2020 р. близько 11:30 год, проходячи поблизу будинку №8а по вул. Антоненка-Давидовича у м.Львові, виявив паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, усвідомлюючи, що вказана речовина є наркотичним засобом, та маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав (привласнив) вказаний згорток, який поклав собі в ліву кишеню штанів та незаконно зберігав при собі, для власного вживання без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_3 17.01.2020 р. близько 12:40 год, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції, які в ході проведення огляду місця події в останнього виявили та в подальшому вилучили паперовий згорток, у якому була кристалічна речовина білого кольору, в якій виявлено метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,308 г.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подав угоду про визнання винуватості від 30.03.2019 р., укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Також обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, погоджується з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному зберіганні, придбанні наркотичних засобів без мети збуту. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 30 березня 2020 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Згідно із ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 березня 2020 року між прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000102 від 17.01.2020 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 942 грн. 06 коп.
Речовий доказ: паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, який упакований в сейф пакет та переданий на зберігання в камеру схову Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1