Єдиний унікальний номер № 285/820/20
Провадження № 1-кп/0285/474/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/820/20 0000066) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 умисно, злісно з 01.10.2017 по 01.02.2020 ухиляється від сплати встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2016 року аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 12.11.2015 року до повноліття сина - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, ОСОБА_4 офіційно на роботу не влаштувався, на обліках в Державному центрі зайнятості не перебував, приховував свої доходи від отриманих заробітків, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняв, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 01.02.2020 року виникла заборгованість в сумі 19 600 гривень, що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому. Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений не має судимості, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працює, потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, позицію потерпілої, яка просить не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :