Провадження №1-кп/127/570/19
У Х В А Л А
31 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2019 р. за № 0001153 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Обвинувачені можуть ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків. Підстав для зміни запобіжних заходів не вбачає, просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечили проти продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили суд про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заперечив проти продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.07.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, починаючи з 18.07.2019 року до 15.09.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, починаючи з 05.09.2019 року до 03.11.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, починаючи з 23.10.2019 року до 21.12.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, починаючи з 06.12.2019 року до 03.02.2020 року включно.

Крім того, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 22.07.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 було змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, на строк 60 днів, починаючи з 18.07.2019 року до 15.09.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, починаючи з 05.09.2019 року до 03.11.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, починаючи з 23.10.2019 року до 21.12.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, починаючи з 06.12.2019 року до 03.02.2020 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, постійного місця проживання та реєстрації немає, а отже соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю та братом, а отже має стійкі соціальні зв`язки. Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, наміру ухилятися від суду та впливати на потерпілого немає.

При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, особи обвинувачених у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, впливати на потерпілого та свідків, ухилятися від суду.

Оскільки позицію сторони захисту про можливість зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд дійшов до переконання про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 31.01.2020 року до 30.03.2020 року включно.

Продовжити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, починаючи з 31.01.2020 року до 30.03.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання в частині продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу направити начальнику Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання в частині продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для контролю за виконанням ухвали в цій частині.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя