Справа № 352/885/20
Провадження 1-кс/352/202/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.03.2020 р. про закриття кримінального провадження №0001340 від 08.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на викладені в ній обставини. У зв`язку з неповнотою досудового розслідування та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи просив вищезазначену постанову слідчого скасувати.

Слідчий ОСОБА_4 в судово засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що оскаржувані вимоги ОСОБА_3 вважає безпідставними, просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути скаргу за його відсутності.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав скаргу, враховуючи письмові заперечення слідчого, який просив у задоволенні скарги відмовити з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши матеріали кримінального провадження та скаргу, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні. Завданням слідчого судді відповідно до вимог КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого на досудовому розслідуванні.

Слідчий суддя розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, повинен перевірити дотримання слідчим вимог Закону при прийнятті рішень, і постановити мотивовану ухвалу.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

П. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.03.2020 р. кримінальне провадження №0001340 від 08.09.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

При розгляді даної скарги звертаю увагу на те, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до цих вимог КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про закриття вказаного вище кримінального провадження слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами КПК України, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не наведено достатньо обставин, за яких слід дійти висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження з огляду на відсутність викладення підтвердженої доказами аргументації, яка спростовує саме твердження про вчинення злочину.

Орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження №0001340 від 08.09.2016, в повному обсязі не з`ясував зазначені скаржником обставини кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що свідчить про передчасність висновку про відсутність події злочину та ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Окремо слід зазначити, щодо строку звернення до суду із скаргою то він дотриманий, оскільки згідно копії поштового конверту та роздруківки із електронного сервісу Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення, копію постанови про закриття кримінального провадження скаржником отримано 04 травня 2020 року, а скаргу на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.03.2020 про закриття кримінального провадження №0001340 від 08.09.2016 року було подано з врахуванням вихідних та святкових днів 13.05.2020 року.

Також слід зазначити, що слідчий не відобразив у постанові встановлених фактичних обставин за ч. 1 ст. 366 КК України, не навів будь-якої оцінки доказів, пославшись на зміст пояснень, не вказав що і які докази підтверджують, а що спростовують, не пояснив чому критично поставився до доводів заявника, не обґрунтував свій висновок в частині відсутності події кримінального правопорушення конкретними доказами, не вказав які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження, належним чином не обґрунтував підставу для закриття кримінального провадження, не зазначив в якому конкретно діянні відповідної особи відсутній склад чи подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, а також не зазначив переконливих мотивів неможливості проведення будь-яких, навіть самих елементарних слідчих дій. Натомість слідчий ОСОБА_4 внаслідок своєї протиправної бездіяльності, не провівши жодних процесуальних слідчих дій, в повному обсязі і дослівно скопіював попередню постанову від 14.03.2018 р. слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, яка як незаконна була скасована прокурором.

Також, слід звернути увагу на те, що під час розслідування кримінального провадження органами досудового розслідування не виконані вимоги, щодо розумності строків судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Частиною 2 ст. 28 КПК України встановлено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Дотримання розумних строків кримінального провадження є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Так, в справі «Любов Єфіменко проти України» Європейський суд з прав людини» вказав на те, що розслідування має бути швидким і достатньо оперативним, незважаючи навіть на те, що в певній ситуації можуть існувати складнощі та перепони, які перешкоджають його прогресу, а в справі «Риженко проти України» суд вказав на те, що ефективність розслідування втілює в собі вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їх відданість принципам верховенства права та їх здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Більше того, з перебігом часу перспектива проведення будь-якого ефективного розслідування зменшується.

Разом з тим, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проводиться з 2016 року та до теперішнього часу органи досудового розслідування не встановили з достатньою повнотою фактичні обставини подій.

З огляду на вищенаведене, у слідчого відсутня можливість обґрунтовано зробити висновок щодо правильності закриття кримінального провадження у зв`язку в відсутністю події кримінального правопорушення. Слідчий, не з`ясував всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі, не дав системної оцінки всіх допустимих і належних доказів у сукупності, що є основою прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

З оскаржуваної постанови не вбачається і не вказано, які саме дії проводились під час досудового розслідування для встановлення достатніх доказів, не наведено чим вичерпані можливості їх отримання. Слідчим не надано належної оцінки всім доказам, наявним у матеріалах провадження, а тому, посилання слідчого на те, що даному випадку вбачаються виключно цивільно-правові відносини і не має події кримінального правопорушення є передчасним.

Оскільки, слідчим СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 не вжито всіх дій щодо розслідування даного кримінального провадження, а тому, враховуючи вищенаведене, вважаю, що оскаржувана постанова є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є підставними, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.03.2020 р. про закриття кримінального провадження №0001340 від 08.09.2016 року - задоволити.

Постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 23.03.2020 р. про закриття кримінального провадження №0001340 від 08.09.2016 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1