Єдиний унікальний номер 205/3668/20
Провадження №1-кс/205/766/20

У Х В А Л А
21 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001240 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
21 травня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001240 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна, в якому слідчий, посилаючись на викладені обставини просить накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 18.09.2018 року Центром 1241.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001240 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Постановою слідчого від 20 травня 2020 року вказане вище майно визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001240 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Слідчий зазначає, що для збереження доказів у вказаному кримінальному провадження слід накласти арешт на вилучені під час проведення огляду речі.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Слідчий надав письмову заяву, в якій просить розгляд клопотання проводити без своєї участі.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя виходить із наступного.
У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчий суддя зауважує, що слідчим не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів у підтвердження законних підстав проведення огляду 20.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.09.2018 року Центром 1241, що у свою чергу унеможливлює здійснення повного, всебічного та неупередженого розгляду даного клопотання слідчим суддею.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 року (справа №761/33311/15-к провадження № 51-487км18).
Так, з урахуванням викладеного слідчий суддя наголошує, що до матеріалів клопотання не надано будь-яких процесуальних документів щодо визначення ОСОБА_4 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні та, зокрема, має повноваження погоджувати клопотання.

Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не обґрунтовано та не доведено необхідності накладення арешту на вказане у клопотанні майно, у зв`язку із чим, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001240 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1