Провадження № 1-кп/161/357/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002717 від 11 вересня 2015 року, №0000016 від 09 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, неодруженого, не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, неодруженого, не працює, судимого вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2020 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Лички Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, неодруженого, не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 11 вересня 2015 року, близько 00 год. 40 хв., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 (засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року) та невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, проникли через металеву огорожу на прибудинкову територію буд. АДРЕСА_2 , після чого вищезазначена невстановлена особа, шляхом розбиття руками вікна, проникла у вказаний будинок та відчинила вхідні двері, внаслідок чого до будинку проникли ОСОБА_3 і ОСОБА_10 . Перебуваючи у даному будинку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та невстановлена в ході досудового розслідування особа таємно викрали звідти грошові кошти в сумі 800 грн., фотоапарат марки "Кодак", вартістю 2000 грн., а також мобільний телефон марки "Соні Еріксон", вартістю 300 грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "МТС Україна" № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої коштів не було, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн.

Крім цього, він же, 08 січня 2019 року, близько 20 год. 10 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу незаконно проникли у сховище - охоронювану територію фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , та будучи виявленими охоронцем ОСОБА_13 , відкрито продовжили свої незаконні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном і застосувавши до останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого в момент заподіяння та виразилось в умисному нанесенні близько десяти ударів руками та ногами по тулубу, обличчю та кінцівках потерпілого, а також нанесенні ОСОБА_4 кількох ударів дерев`яною палицею по тулубу, в результаті чого потерпілому завдано тілесні ушкодження у вигляді поверхневого садна грудної клітки, яке згідно висновку експерта № 170 від 13 березня 2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрали мобільний телефон марки "Нокіа" модель "RM 1110", ІМЕІ1: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114 від 05 березня 2019 року могла складати 316 грн. 67 коп., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 45 грн, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 361 грн. 67 коп.

Продовжуючи свої незаконні дії спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном вподальшому проникли до приміщення охорони, де погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 та виразилось у примусовому утриманні останнього у приміщенні охорони, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з вказаного приміщення відкрито викрали кутову шліфувальну машинку (болгарка) марки "Макіта" модель "GA 9020", 2008 року випуску, вартістю 1733 грн., кутову шліфувальну машинку (болгарка) марки "Макіта" модель GA 9020, 2019 року випуску, вартістю 3085 грн. 33 коп., бензопилу помаранчевого кольору марки "Husqvarna", модель "236", вартістю 3000 грн., належні потерпілому ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої незаконні дії спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом зриву навісного замка, відкриття металевої засувки та пошкодження саморобного запірного пристрою на металевій засувці незаконно проникли до сховища - трьох металевих контейнерів на вищевказаній території, звідки відкрито викрали майно, належне ОСОБА_12 , а саме: мідний провід довжиною 10 метрів (кабель зварювальний) КГ 1*25 мл., вартістю 673 грн. 30 коп., контактор (контролер) крановий із сплаву алюмінію ККТ 61А, вартістю 1649 грн. 67 коп., редуктор алюмінієвий червоного кольору, марки 2Ч80, вартістю 1516 грн. 67 коп., телевізор марки "Vestel", вартістю 100 грн., відбійний молоток марки "Компас" модель "Zig 45K", вартістю 2466 грн. 67 коп., відбийний молоток марки "Фіолент" модель "ПЗ 1200", вартістю 1533 грн. 33 коп., бензогенератор (2,5 КВт), марки "Firman" медель "SPG 2500", вартістю 3490 грн., металобрухт чорних металів вагою 20 кг., вартістю 106 грн., стартер до автомобіля марки "МАЗ" модель "СТ142Д", 1990 року випуску, вартістю 3000 грн., стартер до автомобіля марки "ЗИЛ" модель "СТ230К4" (12В/1,8 Квт), 1990 року випуску, вартістю 800 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 23153 грн. 97 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення та сховище, ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в тому числі, повторно, вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у інкримінованому їм злочині, передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України визнали повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, переліку та вартості викраденого ними майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого їм обвинувачення, зокрема, ОСОБА_3 показав, що дійсно 11 вересня 2015 року, вночі, разом із ОСОБА_10 та незнайомим чоловіком, проникли через огорожу на територію будинку що по АДРЕСА_2 , після чого потрапили до будинку, звідки викрали грошові кошти в сумі 800 грн., фотоапарат та мобільний телефон. Також обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен, зокрема, показали, що вони дійсно, 08 січня 2019 року, проникли на територію фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , та будучи виявленими охоронцем ОСОБА_13 нанесли останньому близько десяти ударів руками та ногами по тулубу, обличчю та кінцівках потерпілого, а також нанесення ОСОБА_4 кількох ударів дерев`яною палицею по тулубу, викрали у останнього мобільний телефон марки "Нокіа". Після чого, проникли до приміщення охорони, звідки викрали дві кутові шліфувальні машинки (болгарки) та бензопилу. Після чого, вони зірвали замок та проникли до трьох металевих контейнерів на вищевказаній території, звідки викрали мідний провід, контактор, редуктор, телевізор, два відбійні молотки, бензогенератор, металобрухт чорних металів, два стартери до автомобілів. У вчиненому щиро розкаювались, просили суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальних актах, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, дані про їх особи та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує, що вони не вперше притягуються до кримінальної відповідальності, інформацію про стан їхнього здоров`я, які не перебувають на обліку у лікаря нарколога чи психіатра та не звертались за допомогою до них, посередні їх характеристики з місць проживання, наявність в кожного на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та думку потерпілої ОСОБА_11 , викладену в письмовій заяві, про призначення ОСОБА_3 суворого покарання та думку потерпілого ОСОБА_13 про призначення не суворого покарання обвинуваченим, у зв`язку з відсутністю претензій будь-якого характеру до останніх.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частин статей, за якими його засуджується та на підставі вимог ч. 1 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується та оскільки ним новий злочин вчинено до постановлення попереднього вироку, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим покарання за новим вироком, до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, при цьому, зарахувавши повністю відбуту ним частину покарання за попереднім вироком та обвинуваченому ОСОБА_5 суд призначає покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі, які не можливі без ізоляції від суспільства.
При цьому, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів, так і іншими особами.
В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_3 про солідарне відшкодування майнової та моральної шкоди, слід відмовити з огляду на наступне.
Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У відповідності із ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Зокрема, потерпілою ОСОБА_11 у даній справі заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_3 про солідарне відшкодування майнової шкоди в сумі 6150 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.
Водночас, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року вказаний цивільний позов задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 у відшкодування майнової шкоди в сумі 3100 грн.
За таких обставини, з урахуванням вищезазначеного, суд, у розумінні ч. 1 ст.129 КПК України, відмовляє у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із його вирішенням у іншому кримінальному провадженні.
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в сумі 361 грн. 67 коп., слід відмовити, оскільки обвинуваченими її повністю відшкодовано в добровільному порядку, що підтверджено розпискою потерпілого від 17 травня 2019 року, наявною в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди в сумі 23153 грн. 97 коп. задовольнити частково, у зв`язку з визнанням його обвинуваченими та частковим поверненням викраденого майна.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та на підставі ст. 122 КПК України приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення трасологічної експертизи, які слід стягнути з ОСОБА_3 та товарознавчої експертизи які слід стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме, період з дня його затримання, тобто з 08 лютого 2019 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання, тобто з 08 лютого 2019 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2020 року більш суворим за новим вироком, остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 червня 2020 року, тобто з дня ухвалення даного вироку.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком, відбуту ним повністю частину покарання за попереднім вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2020 року.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 05 червня 2020 року, тобто з дня ухвалення даного вироку.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди -задовольнити частково.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 23053 (двадцять три тисячі п`ятдесят три) грн. 97 коп.
В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Речові докази: чотири диски CD-R марки "Kodak", три диски DVD-R марки "HP", світлокопію відповіді на запит за вих. № 84/2 від 04 лютого 2019 року залишити при матеріалах кримінального провадження; телевізор марки "Vestel" повернути за належністю ОСОБА_12 ; куртку чорного кольору із матеріалу ззовні схожого на шкіру - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року, а саме, на телевізор квадратної форми із пластикового корпусу сірого кольору марки "Vestel" та чоловічу куртку чорного кольору із матеріалу схожого на шкіру скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення трасологічної експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн., в рівних долях з кожного по 762 (сімсот шістдесят дві) грн. 67 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1