Справа № 317/1195/20
Провадження № 1-в/317/139/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
представника адміністрації ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого 20.12.2016 Рибінським міським судом Ярославської області Російської Федерації за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228 КК Російської Федерації до 7 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму. Зараховано строк тримання під вартою з 09.06.2016 по 19.12.2016 включно.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12.06.2018 вирок Рибінського міського суду Ярославської області Російської Федерації від 20.12.2016 приведено у відповідність до законодавства України, вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 09.06.2016 по 10.01.2017 включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , в якому засуджений просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення. Заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого та його захисника, представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 20.12.2016 Рибінським міським судом Ярославської області Російської Федерації за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228 КК Російської Федерації до 7 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму. Зараховано строк тримання під вартою з 09.06.2016 по 19.12.2016 включно.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12.06.2018 вирок Рибінського міського суду Ярославської області Російської Федерації від 20.12.2016 приведено у відповідність до законодавства України, вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 09.06.2016 по 10.01.2017 включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Початок строку: 10.01.2017 року Кінець строку: 08.07.2022 року.
З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.06.2016.
З 03.12.2016 тримався в Рибінському слідчому ізоляторі Російської Федерації характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 26.01.2017 відбував покарання у Рибінській виправній колонії (№ 2) Російської Федерації, за час відбування покарання характеризувався посередньо: порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення правами начальника колонії.
З 24.07.2019 тримався в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 07.08.2019 відбуває покарання у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», за час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режиму відбування покарання не допускає, заохочень та стягнень не має.
На виробництві установи та господарській обслузі не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими негативної і позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримати поблажливість. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування посередньо. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди здійснює за ними належного догляду, використовує їх за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
В організації виховних заходів, які проводяться в установі, в програмах диференційованого виховного впливу та в роботі самодіяльних організацій участі не приймає.
У скоєному злочині вину визнає повністю, але робить це з метою отримання поблажливості. За вироком суду збитки не встановлено.
29.08.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення.
29.08.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Термін можливого застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після фактичного відбуття 2/3 строку відбування покарання, а саме після 18.04.2020.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_4 відбув.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з наданою суду характеристики, за весь час тримання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» засуджений не отримав жодного заохочення, характеризується посередньо, на виробництві не працевлаштований. Відтак, відповідно до матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Отже, виходячи з вищевикладеного, на переконання суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів слідує, що засуджений не довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текс ухвали складено 09.06.2020.

Суддя ОСОБА_1