Справа № 461/3124/19
УХВАЛА

20.12.2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід,

встановив:

у провадження судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід, зважаючи на те, що раніше у цьому ж провадженні суддею ОСОБА_6 ухвалою від 03.12.2019 року, за заявою ОСОБА_7 було вирішено питання його відводу від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_8 . Наведені обставини, на думку судді, можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Зважаючи на наведене, а також на те, що раніше у цьому ж провадженні суддею ОСОБА_6 ухвалою від 03.12.2019 року, за заявою ОСОБА_7 було вирішено питання відводу судді ОСОБА_3 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_8 , що було зроблено для усунення будь-яких сумнівів в неупередженості суду, тобто наведені в заяві про самовідвід обставин вже встановлені рішенням судді, яке набрало законної сили, з метою усунення всіх сумнівів щодо неупередженості суду під час розгляду справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у справі про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,
востановив:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1