справа № 208/447/18
№ провадження 1-кп/208/173/20
УХВАЛА

05 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відносно якого 27.12.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відносно якого 19.11.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначена кримінальне провадження.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою. Клопотання аргументовано врахуванням тяжкості злочину в скоєні якого обвинувачується ОСОБА_10 з врахуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, його характеризуючих даних, який є раніше неодноразово судимим, що свідчить про те що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі. Телятник вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, не має постійного місця роботи та заробітку, що вказує на можливість продовження скоєння кримінальних правопорушень, можливість переховування від суду.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ухвалою Дніпровського апеляційного суду відносно ОСОБА_11 . Клопотання аргументовано тим, що ОСОБА_11 може переховуватись від суду, так як не вперше вчинює кримінальні правопорушення, на теперішній час обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального порушення під час відбуття покарання з випробуванням. Зазначене свідчить про недотримання ним норм моралі та суспільних норм поведінки, можливість у подальшому вчинення інших кримінальних правопорушень як особи яка не має постійного джерела доходу

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який на його думку, буде цілком достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. По справі фактично закінчено судовий розгляд. Ніяких ризиків, які б були підставами для продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого, не існує. Обвинувачений підтримав думку адвоката.

Захисник ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_10 на менш суворий, на домашній арешт, який на його думку, у повній мірі забезпечить виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків. Телятник має міцні соціальні зв`язки, тривалий час знаходиться під вартою. По справі закінчено дослідження всіх доказів, і ОСОБА_10 , знаходячись на свободі ніяким чином не зможе їх спотворитив. Обвинувачений підтримав думку свого адвоката.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, раніше неодноразово судимий.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, та не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_10 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти чужої власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, терміну покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, що є відповідними ризиками ухилення від суду, вчинення нових злочинів, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття під варту, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку.

Клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 на особисте зобов`язання, на думку суду не підлягає задоволенню з урахуванням обставин справи, особи самого обвинуваченого. Останній є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів. Обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час відбуття покарання з випробуванням. Ризики, які були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу з часом не зменшились, продовжують існувати.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, продовжити строком до 01 травня 2020 року.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді домашнього арешту, продовжити строком до 01 травня 2020 року, застосовуючи його в період з 21.00 до 06.00 години.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1