Чортківський районний суд Тернопільської області
"17" квітня 2020 р. Справа № 608/1062/19
Номер провадження1-кп/608/40/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 -- адвоката ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 , до якого на даний час застосовано запобіжний захід у виді застави.
В клопотанні прокурор зазначив, що впродовж 2014-2015 років обвинувачений ОСОБА_12 на території Тернопільської області, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію, шахрайським шляхом, заволодів грошовими коштами громадян України: ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , чим спричинив останнім матеріальну шкоду на загальну суму 711 363 гривні 39 копійок, а також шляхом обману незаконно заволодів паспортом громадянина України для виїзду закордон, виданим на ім`я ОСОБА_8 .
Отже, ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 190 КК України, а також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих, свідків, протоколом обшуку.
25 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави в сумі 700 000 гривень, та у випадку внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи , що дають право для виїзду за кордон.
Після внесення розміру застави на реквізити, вказані в ухвалі суду від 25 квітня 2019 року, обвинуваченого ОСОБА_12 звільнено з-під варти.
Оскільки термін дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України закінчується 19 квітня 2020 року, проте на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, справу лише призначено до судового розгляду, не допитані потерпілі, свідки, обвинувачений, не досліджені письмові матеріали, речові докази, а тому виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики, які були підставою для його застосування не змінилися і не зменшилися.
В клопотанні прокурор також зазначив, що метою продовження строку дії обов`язків згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді покладених обов`язків є те, що вів обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 357 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.
Беручи до уваги вищевказане, зокрема те, що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, а тому є всі підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, у випадку визнання судом його винним, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, що підтверджується тим, що він знаходився в розшуку та був затриманий в Королівстві Іспанія.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані свідки події чи потерпілі не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.
У зв`язку з наведеним вказані обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_12 може переховуватися від суду, не буде з`являтися за кожною вимогою до суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім того, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів стосовно значної кількості громадян, що в свою чергу викликає суспільний інтерес та без застосування до обвинуваченого раніше покладених на нього обов`язків не забезпечить його належної процесуальної поведінки і у випадку їх скасування, він матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду кримінального провадження та прийняття за його результатами законного і обґрунтованого рішення у розумний строк.
На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість виконання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_12 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено розмір застави в сумі 700 000 гривень, та у випадку внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи , що дають право для виїзду за кордон.
7 червня 2019 року під час підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні ухвалою Чортківського районного суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 продовжений до 5 серпня 2019 року.
Після внесення розміру застави на реквізити, вказані в ухвалі суду від 25 квітня 2019 року, обвинуваченого ОСОБА_12 звільнено з-під варти.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з під-варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такими обов`язками, зокрема, можуть бути необхідність прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом тощо.
Згідно з ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
На даний час кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_12 перебуває на стадії судового розгляду, а тому продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, належного виконання ним процесуальних рішень в кримінальному провадженні, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
На переконання суду факт існування покладених на підозрюваного обов`язків, при діючому запобіжному заході, є вагомими чинником для спонукання підозрюваного дотримуватись належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, при розгляді клопотання прокурора щодо обґрунтованості продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків у кримінальному провадженні, а також приймаючи до уваги необхідний тривалий час для розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку, про наявність підстав для продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язків, за винятком обов`язку здати на зберігання прокурору паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право для виїзду за кордон, оскільки такий обов`язок обвинуваченим повністю виконано.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182- 184, 194, 196, 395 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави, а саме: з`являтися за першою вимогою до суду; не відлучатися із м. Чорткова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, строком на два місяці.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1