В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2020 Справа №607/28038/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 13 жовтня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, неодруженого, котрий проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2019 року біля 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача «VOLVO FH 04» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «АТМ-ОКА 17-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 , без пасажирів та вантажу рухався автомобільною дорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», у напрямку від м. Хмельницький до м. Тернопіль.

Рухаючись у вказаному напрямку, в межах с. Ступки, Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_3 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, з частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок проявленої неуважності, під час керування автопоїздом, рухаючись ділянкою автодороги на 162 км + 600 м, із заокругленням праворуч по напрямку свого руху водій ОСОБА_3 , застосував такі прийоми керування транспортним засобом, які не дозволяли йому на даній ділянці автодороги постійно контролювати його рух, безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці та вести керований автопоїзд в межах смуги руху свого напрямку, як наслідок шляхом руху заокругленою ділянкою автодороги по прямолінійній траєкторії ОСОБА_3 , перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузьку суцільну лінію) ПДР України та допустив виїзд керованого автопоїзда на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги пункту 10.1 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34. Дорожня розмітка ПДР України, яку перетинати забороняється, крім цього на даній ділянці автодороги виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги категорично заборонений.

Після виїзду на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 11.3 ПДР України, не надав перевагу в русі технічно справному автомобілю «VOLKSWAGEN-TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час з одним пасажиром та без вантажу рухався в межах смуги руху автодороги від м.Тернопіль до м. Хмельницький, а допустив зіткнення передньої лівої частини сідлового тягача автопоїзда «VOLVO FH 04» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою лівою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN-TRANSPORTER». Перед зіткненням транспортних засобів водій автомобіля ««VOLKSWAGEN-TRANSPORTER» ОСОБА_6 , реагуючи на виїзд автопоїзда на зустрічну смугу, змінив напрямок свого руху праворуч до правого узбіччя, уникаючи таким чином зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля -«VOLKSWAGEN-TRANSPORTER» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої поєднаної травми грудей і живота з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких настала його смерть на місці пригоди, а пасажир цього автомобіля ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми голови у вигляді черепно-мозкової травми із струсом головного мозку та переломами кісток лицевого черепа (медіальної (внутрішньої) стінки правої орбіти та кісток носа), рани лобно-тім`яної ділянки волосистої частини голови праворуч, лівої брови, спинки носа, лівої щоки, садна обличчя, крововиливів повік та у білкову оболонку обох очей, закритої травми шийного відділу хребта у вигляді переломів остистих відростків 4-го та 5-го шийних хребців, без порушення функції спинного мозку, закритої травми грудного відділу хребта у вигляді закритих переломів тіла та обох дужок 3-го шийного хребця, без порушення функції спинного мозку, із забиттям грудної клітки, забиття ділянки лівого кульшового суглоба та гематоми в лівій сідничній ділянці, які не супроводжувались загрозливими для життя явищами (шоком тяжкого ступеня, розладами серцево-судинної та дихальної систем), тобто не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу проводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (п. п. 2.2.1, 2.2.2 судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 33 України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч.І, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 11.3, а також вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), розділу 34. Дорожня розмітка дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо - транпортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_6 , спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав.

По суті провадження повідомив, що виконував рейс із Бердичева до Володимир - Волинського. Перед м. Тернопіль зупинився, щоб випити кави. Там зустрів ще одного водія далекобійника, з яким вирішили разом далі рухатись.

В подальшому, під час руху керованого ним автомобіля у нього із панелі приборів впали документи. Він зігнувся, щоб їх дістати і в такий спосіб втратив контроль над керуванням транспортного засобу. Одразу ж після цього підняв очі на дорогу та помітив, що виїхав на зустрічну смугу руху, після чого відбулось зіткнення. Визнає той факт, що ДТП трапилась з його вини.

На даний час частково відшкодував завдану потерпілим шкоду, а також досяг з ними домовленості в майбутньому шкоду відшкодувати в повному обсязі.

Просить його не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, в тому числі для того, щоб він зміг відшкодувати шкоду в повному обсязі.

У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що на даний час у нього відсутні претензії до ОСОБА_3 . Вважає, що останнього не слід позбавляти волі, а також права керування транспортними засобами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що на даний час у неї відсутні претензії до ОСОБА_3 . Вважає, що останнього не слід позбавляти волі, а також права керування транспортними засобами.

ОСОБА_3 завдану злочином шкоду відшкодував частково. З останні досягнено домовленості, відповідно до якої ОСОБА_3 зобов`язується в майбутньому відшкодувати шкоду в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 та спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 притягується до відповідальності вперше, позитивно характеризується, пом`якшуючі його покарання обставини, до яких суд відносить визнання вини, часткове відшкодування шкоди, позицію потерпілих, відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування основного покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

Окрім того, з врахуванням того, що керування транспортними засобами є єдиним джерелом доходу для ОСОБА_3 , враховуючи також позицію потерпілих, відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання, суд не вбачає необхідності у призначенні обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які слід стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, зокрема: автотехнічної експертизи №4.6-600/19 в сумі 3140,20 грн.; автотехнічної експертизи №4.6-599/19 в сумі 1570,10 грн.; транспортно - трасологічної експертизи №4.6-598/19 в сумі 3140,20 грн.; автотоварознавчої експертизи №6.2-158/19 в сумі 1256,08 грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Головуючий суддяОСОБА_1