Справа№741/1000/19
Провадження №1-кп/751/117/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000072 від 30.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Носівка Чернігівської області, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ :

29.03.2019 року близько 23 годин 55 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у житловому будинку за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя ОСОБА_11 умисно наніс йому не менше 13 ударів ногами в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми у вигляді крововиливу у м`які тканини голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, субдуральної гематоми зправа в ділянці заломлення з переходом на центр черепа, а саме тім`яну його частину, руйнації речовини головного мозку в ділянці заломлення кісток черепу, синця, садна перенісся та перелому кісток носа, синців обох параорбітальних ділянок, синців вушних раковин, синця підборіддя, садна чола, що призвело до набряку головного мозку, внаслідок чого 29.03.2019 року близько 24 години на місці події настала смерть ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 (умисне вбивство).

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково не заперечував, що смерть потерпілого настала від його дій і суду пояснив, що раніше співмешкав разом із ОСОБА_9 , яка мала двох синів Удовика, який постійно зловживав спиртними напоями і ОСОБА_11 , який був порядним, але іноді під впливом старшого брата вживав спиртне і ставав агресивним, було таке, що брати його побили. Через деякий час перейшов жити до матері, але з ОСОБА_9 продовжували спілкуватися, іноді вона залишалась ночувати, про що її сини знали. 29.03.2019 року разом з ОСОБА_9 у нього вдома повечеряли, вона вживала спиртне, сам не пив, бо на ранок мав їхати на роботу працював водієм. Після 23 години на його мобільний телефон подзвонив ОСОБА_12 , бо мати забула телефон вдома, коли побачив, що телефонує її син, віддав телефон, про що розмовляли не чув. Потім почув гуркіт мопедів біля двору і стукіт у двері, вдягнув труси, а ОСОБА_13 була оголена у ліжку. Йдучи відкривати двері, з кишені дістав газовий балончик, а коли відкрив на голос ОСОБА_12 , то побачив на подвір`ї 4 чоловіків, двоє з яких були синами ОСОБА_14 . З криками «Вб`ю» ОСОБА_15 цілячись в голову наніс удар металевою трубою по нозі, бо ухилився, а слідом за ним увірвався старший - ОСОБА_16 , після чого почав розпиляти балончик. Взявши в ліву руку металевий прут, ОСОБА_12 правою рукою наніс удар в щелепу. Оскільки захищався від братів, то наносив їм удари руками і ногами. Коли опинився в іншій кімнаті, то слідом забіг ОСОБА_15 з піднятою трубою і на ходу намагався нею нанести удар, але оскільки від удару ухилився, то він «пролетів» далі, схопив його ззаду за штани і одяг та штовхнув вперед, а він з розгону вдарився головою об стіну, труба випала з рук, але він піднявся і наніс удар рукою по тулубу. З метою забрати у нього металевий прут наніс йому кілька ударів, в тому числі і по голові. В цей час до кімнаті ввірвався старший брат ОСОБА_12 , який забрав прут і вибіг із ним на вулицю, намагався його наздогнати, але коли він покинув будинок замкнув за ним двері. Повернувшись до ОСОБА_17 побачив, що він лежить на підлозі, більше його не чіпав, коли від`їхали обидва скутери, то зрозумів, що ОСОБА_12 зле, викликав «швидку» і телефоном повідомив поліцію. Під час конфлікту брати погрожували вбити, лаялись, неприязні до них не відчував, але сумнівів у тому, що вони можуть вбити не мав, відбивався як міг, бо хотів жити і був у страху за своє життя. Посилається, що до обіду 30.03.2019 року захисника не бачив, перевдягтися працівники поліції дозволили лише 30.03.2019 року зранку, на декілька годин забирали одяг, залишивши лише у трусах, майці і взутті, їжею не забезпечили, поспати не дали і в зв`язку з цими умовами дав себе оговорити. Що говорив на слідчому експерименті не пам`ятає, прийомами рукопашного бою не володіє. Оскільки працівники поліції обіцяли, що перекваліфікують дії з статті 115 і випустять з-під варти, то з усім погоджувався. Наполягав, що ОСОБА_9 його оговорює, бо помер її син, просить у неї вибачення, на питання відповідати відмовляється.

Потерпіла ОСОБА_9 мати ОСОБА_11 суду пояснила, що з обвинуваченим деякий час проживала разом, але близько року мешкають окремо. 29.03.2019 року близько 14 години ОСОБА_6 прийшов до неї додому і на його прохання син ОСОБА_12 привіз 1 л спирту, частину якого в розведеному стані вжила разом з обвинуваченим. Після цього пішла разом з ОСОБА_18 до нього додому, де також вживали горілку (вжили близько півпляшки), але коли зібралась повернутись до себе, то він не пускав. Через деякий час на телефон обвинуваченого зателефонував син ОСОБА_12 , оскільки свій забула вдома, запитав: « ОСОБА_19 , ти де?», відповіла: «У ОСОБА_20 , приїжджайте, заберіть». Через 5-10 хвилин сини ОСОБА_12 і ОСОБА_21 приїхали на скутері. Коли вони заходили в будинок не бачила, коли вийшла із спальні діти були на кухні обвинувачений в ході суперечки дістав з полиці газовий балончик і випустив струм, після чого побігла промити очі, а коли повернулась, то побачила, що ОСОБА_12 лежить без свідомості на полу, а ОСОБА_18 продовжує наносити удари ногою, казав: «Труповозку викликайте». Вказує, що легла на дитину, щоб захистити, але обвинувачений продовжував наносити удари, відштовхнув свою психічно-хвору мати, яка намагалась завадити йому. Зазначила, що мала двох синів ОСОБА_12 18 років і Вадима 23 роки, батьком яких не є обвинувачений. Вважає, що обвинувачений заслуговує на суворе покарання.

Допитаний судом свідок ОСОБА_22 старший син потерпілої суду пояснив, що 29.03.2019 року разом з братом на скутері приїхали до обвинуваченого, щоб забрати мати, оскільки на телефонний дзвінок брата вона сказала, що ОСОБА_18 не пускає додому, б`є. Зайшли до будинку, двері якого були відкриті, побачивши у брата в руках залізний прут, який він взяв з дому, забрав його і вийшов на вулицю викинути. Коли зайшов до будинку, то обвинувачений застосував газовий балончик, зразу ж вискочив на вулицю. Потім почув крики в будинку, викликав поліцію, яку дочекався на дворі, оскільки в очі попав слезогінний газ. Коли зайшов до будинку разом з працівниками поліції, то обвинувачений сказав: «Хочеш бути наступним?» Вказав, що в цей день спиртного або наркотичних засобів не вживав, знає, що брат випив банку «Джін-тоніка». Зазначив, що раніше з обвинуваченим у них з братом виникали конфлікти, доходило до бійки.

Допитаний судом свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що близько 07 години разом з сином зупинили працівники поліції, запросили бути понятими. Вказав, що у відділі сказали: «Почекайте, нехай переодягнеться», був захисник ОСОБА_24 , який сказав, що перебуває у відділку з 03 години. В його присутності був опечатаний одяг ОСОБА_18 , якого раніше наочно знав і який вже був одягнутий. Зазначив, що підписував протокол.

Допитана судом експерт ОСОБА_25 суду пояснила, що в п.2.2, складеного нею висновку, малась на увазі дія тупого твердого предмету, це може бути як удар металевим прутом, так і удар ступнею об тупу тверду поверхню - череп, описані морфологічні характеристики тілесного ушкодження не дають можливості визначити індивідуальні особливості предмету об який чи яким було нанесено удар. Вказала, що на представленому рентгенологічному знімку переломів кісток у ОСОБА_6 не виявлено.

Допитаний судом свідок ОСОБА_26 - сусід ОСОБА_6 , якому обвинувачений доводиться кумом, суду пояснив, що ОСОБА_6 зателефонував і сказав, що «Нечайно убил ОСОБА_12 , приди помоги матери». Прийшов до його домогосподарства, там була ОСОБА_27 в стані алкогольного сп`яніння, близько 06 години ранку пішов, а після 9 години ранку зателефонувала мати обвинуваченого, потім о 10-10.30 приїхали працівники поліції проводили слідчі дії. Зазначив, що на слідчому експерименті за участі обвинуваченого був присутнім, при цьому проводилась відеозйомка, яка іноді переривалась, ОСОБА_18 давались підказки. Під час складання процесуальних документів жодних зауважень від учасників слідчих дій не надходило.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (в межах пред`явленого обвинувачення) повністю доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом, що є достатніми для підтвердження встановлених судом обставин, зокрема, крім показань потерпілої ОСОБА_9 і свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , експерта ОСОБА_25 ,:

- протоколом огляду місця події від 30.03.2019 року з фототаблицею до нього (т.1 а.с.61-78), із якого видно, що було оглянуто житловий будинок та прилеглу територію домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1 : біля сходів, що ведуть до вхідних дверей виявлено металевий прут, в передпокої на килимі, шпалерах, вазоні з квітами плями бурого кольору, на подвір`ї труп ОСОБА_11 ;

- постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.03.2019 року (т.1 а.с.80, 92, 114-115, 116) із яких видно, що під час огляду житлового будинку та господарства, розташованих в АДРЕСА_1 виявлені та вилучені: металевий прут біля входу до будинку; газовий балончик «Терен 4», фрагмент килима з плямами бурої речовини схожої на кров, пошкоджений пластмасовий вазон для квітів з плямами бурої речовини схожої на кров, шматок шпалери з плямами бурої речовини схожої на кров зі стіни з будинку; зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук трупа ОСОБА_11 під час секційного розтину трупа; куртка чоловіча з капюшоном темно-синього кольору, кофта синього кольору із зображенням на лівій частині грудей літери «Т», брюки з джинсового матеріалу коричневого кольору з ременем чорного кольору, труси чоловічі, типу шортів блакитного кольору з вставкою світло-сірого кольору, спортивне взуття чоловічого типу чорного кольору з шнурками, шкарпетки чорного кольору з вишитим написом; труси чоловічі різнокольорові з написом «ИНСАН», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області;

- протоколом освідування ОСОБА_6 від 30.03.2019 року (т.1 а.с.91) із якого видно, що у ОСОБА_6 на тілі мались тілесні пошкодження: на латеріальній поверхні підйома правої стопи осаджена рана 2,5х3,5 см, шкіра підйому стопи різко гіперемована, набрякша (кровопідтік), різко болюча при пальпації; при пальпації патологічної рухливості кісткових уламків немає, активні рухи збережені у суглобах правої стопи, пульсація периферичних артерій не порушена;

- протоколом огляду предмету від 03.04.2019 року з ілюстративними таблицями до нього (т.1 а.с.104-113) поліетиленового пакету, у верхній частині якого мається папір з написом « ОСОБА_11 », в середині якого наявні вилучені з трупу ОСОБА_11 речі: куртка чоловіча з капюшоном темно-синього кольору, з написом у внутрішній частині «NICE», який повторюється, на рукавах та задній частині якої маються плями бурого кольору; кофта синього кольору із зображенням на лівій частині грудей літери «Т», по обидва боки якої зображено гілки з листям, на передній частині якої маються сліди бурого кольору; брюки з джинсового матеріалу коричневого кольору з ременем чорного кольору, на внутрішній задній поясній частині брюк мається напис «LS LUVANS»; труси чоловічі, типу шортів блакитного кольору з вставкою світло-сірого кольору, на лівій частині мається напис; спортивне взуття чоловічого типу чорного кольору з шнурками, бокова частина підошви білого кольору; шкарпетки чорного кольору з вишитим написом;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 01.04.2019 року і від 30.03.2019 року (т.1 а.с.118-125) та їх відеозаписом (т.1 а.с.125), карта пам`яті з якими приєднана до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (т.1 а.с.124), проведеного в домоволодінні АДРЕСА_1 з дозволу власника ОСОБА_6 (т.1 а.с.117) в ході якого ОСОБА_9 і ОСОБА_6 розказали і показали на місці обставини подій, що відбувалися 29.03.2019 року; ОСОБА_6 вказував, що ОСОБА_9 повідомила на телефонний дзвінок, що знаходиться у нього, а коли поклала слухалку, то сказала, що зараз приїдуть просити гроші, коли зупинився мопед біля двору, почув стукіт у двері, одягнувши труси їх відкрив. Обвинувачений розказав та показав як вийшов у приміщення кухні, відчинив двері, зайшли ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які після того як вийшла їх мати, вели з нею розмову, в ході якої ОСОБА_16 завдав їй тілесне ушкодження в область живота, а на зауваження обернувся ОСОБА_12 у якого в руці помітив металевий прут і тоді з куртки дістав газовий балончик і майже повністю використав його в область обличчя братам. Вказав, що коли ОСОБА_16 покинув помешкання не пам`ятає, а ОСОБА_12 намагався в передпокої нанести удар в обличчя, але його збив, він впав на підлогу, розбивши при цьому вазон, потім завдав йому ударів ногою по голові;

- висновком експерта № 81 від 30.03-17.05.2019 року (т.1 а.с.140-147) згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: внутрішньо-черепна травма у вигляді крововиливу у м`які тканини голови, переломи кісток склепіння та основи черепу, субдуральної гематоми зправа в ділянці заломлення з переходом на центр черепа, а саме тім`яну його частину, руйнацію речовини головного мозку в ділянці заломлення кісток черепу, а також синець, садно перенісся та перелом кісток носа, синці обох параорбітальних ділянок, синці вушних раковин, синець підборіддя, садна чола та синець тильної поверхні правої кисті; по механізму спричинення дані тілесні ушкодження виникли внаслідок численних ударів тупим предметом (предметами) з обмеженою контактною поверхнею; по ступеню тяжкості оскільки під час утворення черепно-мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати її прояви в цілому, оцінка ступеню тяжкості цих ушкоджень також проводиться в комплексі, отже, внутрішньо-черепна травма у вигляді крововиливу у м`які тканини голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, субдуральної гематоми зправа в ділянці заломлення з переходом на центр черепа, а саме тім`яну його частину, руйнацію речовини головного мозку в ділянці заломлення кісток черепу, а також синець, садно перенісся та перелом кісток носа, синці обох параорбітальних ділянок, синці вушних раковин, синець підборіддя, садно чола, у своїй сукупності відносно живої особи, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, в тому числі і у мить свого спричинення та знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті, синець тильної поверхні правої кисті відносно живої особи має ознаки легких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 заподіяні в один час або із незначним проміжком у кілька хвилин до моменту настання смерті; посмертних тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_11 не виявлено; тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_11 виникли внаслідок численних ударів тупим предметом (предметами) з обмеженою контактною поверхнею, в тому числі могли утворитися внаслідок ударів кулаками та ногами; зважаючи на кількість, локалізацію та взаємо-розташування виявлених на трупі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, останній отримав не менше 13-ти травматичних дій; при судово-токсикологічному дослідженні виявлено, що в крові від трупа ОСОБА_11 виявлено етанол в концентрації 1,9 г/л, що по відношенню до живої людини належить до середнього ступеню алкогольного сп`яніння; під час та після отримання усіх виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 міг відчувати сильний фізичний біль; смерть ОСОБА_11 настала внаслідок набряку головного мозку, котрий в свою чергу є наслідком виявленої внутрішньо-черепної травми, даний діагноз підтверджується наявністю наступних ушкоджень: внутрішньо-черепної травми у вигляді крововиливу у м`які тканини голови, перелом кісток склепіння та основи черепу, субдуральної гематоми зправа в ділянці заломлення з переходом на центр черепа, а саме тім`яну його частину, руйнацію речовини головного мозку в ділянці заломлення кісток черепу, а також синець, садно перенісся та перелом кісток носа, синці обох параорбітальних ділянок, синці вушних раковин, синець підборіддя, садно чола, а також вираженого набряку речовини головного мозку; смерть ОСОБА_11 могла настати 29.03.2019 року у проміжок часу від 22:00 до 24:00 годин; після спричинення померлому ОСОБА_11 виявлених у нього тілесних ушкоджень, останній міг здійснювати які-небудь самостійні дії в тому числі пересуватись, кричати, на протязі незначного проміжку часу у кілька хвилин; у разі отримання померлим ОСОБА_11 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги прогноз щодо збереження життя був (міг бути) сприятливим; на трупі померлого ОСОБА_11 виявлений синець тильної поверхні правої кісті, що є характерним для самозахисту; всі тілесні ушкодження, що виявлені на трупі померлого ОСОБА_11 не могли утворитися внаслідок одноразового падіння з положення стоячи, в тому числі на виступаючий предмет, так як розташовані у різних ділянках та на різних поверхнях;

- висновком експерта № 211 від 06.05-15.05.2019 року (т.1 а.с.154-156) із якого видно, що на двох фрагментах шпалерного паперу, на фрагменті килима, на вазоні, вилучених з будинку АДРЕСА_1 , виявлено кров; при встановленні належності крові у всіх об`єктах виявлено білок людини; при серологічному дослідженні в слідах виявлений антиген Н, а в фрагментах шпалерного паперу і ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, які могли походити від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО; походження крові в слідах за ізосерологічною системою в усіх об`єктах не виключається;

- рапортом слідчого Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 30.03.2019 року (т.1 а.с.58) із якого видно, що при виїзді на місце події по АДРЕСА_1 за викликом на повідомлення зі служби «102» виявлено труп ОСОБА_11 з численними тілесними ушкодженнями;

- рапортом старшого-інспектора СРПП № 4 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 30.03.2019 року (т.1 а.с.59) із якого видно, що 30.03.2019 року о 00:02 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що по АДРЕСА_1 відомі особи пирснули в обличчя з газового балончику, ЄМД не потребує, заявник ОСОБА_29 ;

- рапортом старшого-інспектора СРПП № 4 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 30.03.2019 року (т.1 а.с.60) із якого видно, що 30.03.2019 року о 00:06 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що по АДРЕСА_1 невідомі особи зайшли до будинку, намагалися нанести тілесні ушкодження ломом, було двоє чоловіків, поїхали на мопедах в бік вулиці Кірова, швидку медичну допомогу викликав самостійно, заявник ОСОБА_6 ;

- довідками про огляд 30.03.2019 року ОСОБА_6 лікарями ортопедом-травматологом, терапевтом і неврологом, рентгенологічним знімком (т.2 а.с.24, 26, 39-40, 42,44) та актом ЧПНСІ від 31.03.2019 року (т.2 а.с.25) із яких видно, що при огляді ОСОБА_6 виявлено забій правої стопи, осадна рана латеральної поверхні правої стопи, набряково-больовий синдром, гострих терапевтичних захворювань не виявлено;

- висновком експерта № 523 від 22.11-04.12.2019 року (т.2 а.с.69-72) згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді осадженої рани латеральної поверхні правої ступні з синцем та набряком м`яких тканин, котрі виникли внаслідок ударної дії тупого, твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; не виключена можливість, що вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися 29.03.2019 року; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 винили від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і від нанесення удару (ударів) металевою трубою, вилученою на місці пригоди та наданою на судово-медичну експертизу; не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитись від нанесення ним удару (ударів) босою ногою по голові та тулубу потерпілого.

Суду надано процесуальні підстави збирання доказів (стаття 93 КПК України), зокрема:

- витяг з ЄРДР (т.1 а.с.49,50) про реєстрацію 30.03.2019 року о 04:10:26 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, визначення органу досудового розслідування Носівське ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, слідчих, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

- повідомлення слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 01.04.2019 року про початок досудового розслідування (т.1 а.с.51);

- доручення про проведення досудового розслідування від 30.03.2019 року (т.1 а.с.52-55);

- повідомлення та постанову заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури від 30.03.2019 року (т.1 а.с.56,57) про визначення групи прокурорів;

- ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 01.04.2019 року про дозвіл на проведення обшуку житла та інших володінь господарства 44 по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.79);

- постанову про освідування ОСОБА_6 з метою виявлення на його тілі тілесних ушкоджень (т.1 а.с.90);

- ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 30.03.2019 року, від 18.04.2019 року (т.1 а.с.137-138, 159-160, 166-167) про призначення первинної судово-медичної експертизи, амбулаторних судово-психіатричних експертиз.

Здійснюючи аналіз представлених сторонами кримінального провадження доказів та вирішуючи клопотання захисника про визнання низки доказів недопустимими, суд доходить наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України регламентовано допустимість доказів - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 86 КПК України передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У п.86 рішення ЄСПЛ по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року вказано, що враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

Стосовно залучення захисника у даному кримінальному провадженні, то суд виходить з наступного:

КПК визначає досудове розслідування як стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК).

Згідно до ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду (ч.4 ст.46 КПК України).

ОСОБА_6 30.03.2019 року з 01 години 35 хвилин до 01 години 45 хвилин (т.1 а.с.95) і з 15 години 10 хвилин до 15 години 15 хвилин (т.1 а.с.98) роз`яснювалось право на захист, згідно протоколів виказав бажання мати адвоката ОСОБА_30 , який постановою слідчого СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області від 30.03.2019 року був залучений до участі у кримінальному провадженні (т.1 а.с.94, т.2 а.с.3) за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 30.03.2019 року, виданого о 03 годині 00 хвилин. До журналу реєстрації повідомлень за 2019 рік Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Чернігівській області під № 453 о 2 годині 45 хвилин 30.03.2019 року було внесено повідомлення про затримання ОСОБА_6 (т.2 а.с.17-18).

Згідно протоколу огляду місця події від 30.03.2019 року (т.1 а.с.61-78) огляд проводився слідчим Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_31 «огляд почато о 01 годині 00 хвилин, огляд закінчено о 03 годині 40 хвилин», протокол затримання ОСОБА_32 (т.1 а.с.86-89) складався о 03 годині 55 хвилин (після закінчення огляду місця події), час фактичного затримання 01 година 30 хвилин затримувався в АДРЕСА_1 і обвинувачений не заперечує, що у цьому протоколі він власноручно писав, що не має заяв, клопотань чи скарг, зауважень та доповнень, отримував його копію; на протоколі роз`яснення права на захист від 30.03.2019 року (т.1 а.с.95) ОСОБА_6 власноручно написано «не заперечую, щоб мої інтереси представляв ОСОБА_33 », розпочато 01 година 35 хвилин, закінчено 01 година 45 хвилин, на протоколі (т.1 а.с.98) власноручно вказав, що бажає мати адвоката ОСОБА_30 , що як вважає суд свідчить про складання даного протоколу і роз`яснення права на захист саме під час затримання обвинуваченого на місці вчинення кримінального правопорушення після початку огляду місця події.

Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).

Стаття 6 Конвенції стосується виключно процедурних гарантій та гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд. У світлі обставин кримінального провадження ст.6 Конвенції, особливо її п.3, може застосовуватися ще до того, як справу передано до суду, якщо справедливість суду може бути підірвана початковим недотриманням її положень. У свою чергу, гарантії пп.«с» п.3 ст.6 Конвенції (забезпечення права особи на захист) є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 цієї статті, які повинні враховуватися у будь-якій оцінці справедливості кримінального провадження.

ОСОБА_6 30.03.2019 року о 01 годині 30 хвилин був доставлений до Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області (т.2 а.с.13-15), протокол затримання ОСОБА_6 (т.1 а.с.86-89) був складений 30.03.2019 року о 03 годині 55 хвилин, підписаний захисником і його копію отримав ОСОБА_6 . Зазначений протокол дійсно містить номер кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР (т.1 а.с.49,50) 30.03.2019 року о 04:10:26, що свідчить про певні невідповідності, які на думку суду з огляду на зміст п.2 ч.2 ст.207 КПК України не є визначальними у даному провадженні і не порушують як загальні правила участі захисника у кримінальному провадженні (стаття 46 КПК України), так і права обвинуваченого, зокрема, на захист, а отже дані обставини не ставлять під сумнів справедливість даного кримінального провадження в цілому і не розцінюються судом як фальшування вказаного протоколу.

Нескладання захисником ОСОБА_34 протоколу першої зустрічі із обвинуваченим ОСОБА_6 (т.2 а.с.27), як це передбачено Стандартами якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 4125/5 від 21.12.2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.12.2017 року за № 1554/31422 з наступними змінами та доповненнями, є підставою для моніторингу та оцінювання відповідною комісією якості надання правової допомоги адвокатом (п.4 Стандартів), а за порушення цих Стандартів адвокати відповідають в обсязі, встановленому законодавством та умовами контракту (договору) з центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (п.3 Стандартів). Для наслідків даного кримінального провадження нескладання захисником ОСОБА_34 протоколу першої зустрічі із обвинуваченим ОСОБА_6 визначального значення не має і не ставить під сумнів справедливість даного кримінального провадження в цілому. При цьому суд враховує, що стороною захисту не заявлялось про звернення до комісії якості надання правової допомоги або Ради адвокатів з приводу недотримання, на думку сторони захисту, певних етичних та процесуальних норм адвокатом ОСОБА_35 .

Таким чином, судом не встановлено факту ухиляння адвоката ОСОБА_36 від виконання своїх обов`язків, які б потягнули за собою несправедливість даного кримінального провадження в цілому.

Стосовно посилання сторони захисту на утримування обвинуваченого в «нелюдських умовах», незабезпечення одягом та їжею і в зв`язку з цим надання визнавальних показань під час слідчого експерименту (т.1 а.с.121-123), то ці посилання з`явились лише під час розгляду даного кримінального провадження в суді, зазначена процесуальна дія проводилась з 17 години 36 хвилин до 18 години 31 хвилини 30.03.2019 року більше ніж через 12 годин після затримання обвинуваченого, за участю захисника, вона фіксувалась за допомогою відеокамери, на відеозаписі відсутні будь-які переривання, за виключенням складання протоколу по її закінченню, що спростовує покази свідка сторони захисту ОСОБА_26 про надання вказівок обвинуваченому під час переривання відеозапису, до його проведення учасники, в тому числі і обвинувачений та свідок ОСОБА_26 , який був понятим, зауважень не мали. Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_26 не підтвердили відсутність можливості у обвинуваченого переодягтися, на чому наполягала сторона захисту, як не підтверджено, що обвинувачений виявляв бажання вживати їжу, але йому було відмовлено в харчуванні.

Аналізуючи позицію захисника у даному провадженні щодо визнання низки доказів недопустимими, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства» від 12.05.2000 року «якби національні суди вважали, що оголошення доказів прийнятними могло б створити прецедент явної несправедливості, вони б могли на власний розсуд виключити можливість його виникнення».

З огляду на викладене, суд відхиляє клопотання захисника про визнання сфальсифікованим протоколу роз`яснення прав на захист від 30.03.2019 року (т.1 а.с.95), недопустимими доказами результатів всіх слідчих і процесуальних дій, які були проведені з ОСОБА_6 під час тримання під вартою із 01 години 30 хвилин 30.03.2019 року до моменту обрання 31.03.2019 року Носівським районним судом Чернігівської області запобіжного заходу, показів ОСОБА_6 наданих під час слідчого експерименту 30.03.2019 року.

Щодо представленого стороною обвинувачення акту № 64 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.1 а.с.85), то суд визнає вказаний доказ недопустимим з огляду на таке:

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Акт № 64 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.1 а.с.85) відносно ОСОБА_6 складався 30.03.2019 року о 01 годині 40 хвилин, а відомості до ЄРДР були внесені 30.03.2019 року о 04:10:26 (т.1 а.с.49,50), що суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 41 КПК України, оскільки поліцейський (старший сержант ОСОБА_37 ) без доручення слідчого не уповноважений здійснювати процесуальні дії з власної ініціативи. Таким чином, здійснення процесуальної дії по збиранню доказів та отримання такого доказу, як акт медичного огляду, працівником поліції відбулося поза межами кримінального провадження, тобто до внесення відомостей в ЄРДР.

Частиною 3 статті 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оскільки під час судового розгляду не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, то обвинувачення в цій частині є недоведеним стороною обвинувачення, представлений стороною обвинувачення акт № 64 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т.1 а.с.85) відносно ОСОБА_6 суд визнає недопустимим доказом, задовольняючи клопотання сторони захисту в цій частині.

З наведених підстав суд не визнає вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння за обставину, що обтяжує покарання.

Покази обвинуваченого, надані ним суду під час розгляду даного кримінального провадження, повністю спростовуються рештою досліджених доказів, які між собою узгоджуються показами потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_22 , експерта ОСОБА_25 , письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення. Покази свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_26 , допитаних за клопотанням сторони захисту, не підтверджують версію обвинуваченого щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, яка з`явилась під час розгляду справи в суді. Згідно з вимогами Конституції України будь-який обґрунтований сумнів щодо версії події, яку надало обвинувачення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі доказів. Доказів які б підтверджували версію події, надану стороною захисту судом не здобуто, а отже суд розцінює зазначені покази критично, як надані обвинуваченим з метою пом`якшити покарання за вчинене кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про правомірність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, суд зважає на наступне:

Саме суб`єктивна сторона складу злочину становить основний критерій розмежування умисного вбивства і злочинів із суміжними складами.

На відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачено ст.115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 КК України (умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця), є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. Стан необхідної оборони виникає лише за наявності для неї підстав, зокрема, вчинення суспільно небезпечного посягання, що викликає у того, хто захищається, необхідність у його негайному відверненні чи припиненні шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди.

З обсягу та характеру фактичних обставин справи, видно, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виник в ході сварки, дані про те, що дії ОСОБА_11 за своїми об`єктивними ознаками створювали реальну та безпосередню загрозу для ОСОБА_6 , а відтак, і викликали невідкладну необхідність у її відверненні з боку обвинуваченого, суду не надано. Суд враховує, що потерпілий і обвинувачений були раніше знайомі, між ними виникали конфлікти, ОСОБА_11 був одним із синів потерпілої ОСОБА_9 , яка раніше співмешкала з обвинуваченим. Те, що в руках ОСОБА_11 спочатку під час спілкування з обвинуваченим була металева труба, суд не розцінює як визначальне у поведінці ОСОБА_6 , сам обвинувачений не заперечує, що цю частину труби виніс з домоволодіння брат ОСОБА_11 , поведінка ОСОБА_6 свідчить не про відвернення нападу та захист, а про бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися) і такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони і це спростовується як висновком експерта № 523 від 22.11-04.12.2019 року, так і показами експерта ОСОБА_38 , під час її допиту в судовому засіданні. Виходячи з характеру та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх кількості, спрямованості дій обвинуваченого, а також подальшу поведінку після вчинення злочину виклик «швидкої допомоги» був здійснений ОСОБА_22 та виявлення трупу ОСОБА_11 відбулося працівниками поліції вже після виїзду за повідомленням «швидкої» (т.1 а.с.58-60), суд вважає, що такі дії ОСОБА_6 за своїми ознаками не становлять необхідної оборони (перевищення її меж), а набувають протиправного характеру і підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 115 КК України. Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди ОСОБА_6 , які б викликали в зв`язку з цим невідкладну необхідність у вбивстві ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_6 мав реальну можливість вчинити дії, які б могли запобігти настанню смерті ОСОБА_11 (припинити наносити тілесні ушкодження, викликати «швидку допомогу», надати першу допомогу), однак такого не зробив, що вказує про наявність умислу на протиправне заподіяння смерті і, відповідно, на необхідність кваліфікації таких дій за частиною 1 статті 115 КК України. Спосіб нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізація та сила, з якою ці тілесні ушкодження наносились, підтверджують наявність у ОСОБА_6 умислу на заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, спосіб, кількість, характер, локалізація тілесних ушкоджень, причини припинення злочинної дії, поведінка винного і потерпілого, що передувала події, під час події і поведінка винного після, їх стосунки, вказують на наявність умислу обвинуваченого, направленого на позбавлення життя потерпілого. Локалізація тілесних ушкоджень та спосіб їх нанесення з урахуванням інших обставин, свідчать про умисел на позбавлення життя, жоден з представлених стороною захисту доказів, як кожен окремо, так і всі разом в сукупності не вказують на наявність в діях обвинуваченого ознак самозахисту або умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, а не смерті потерпілому, яка, як вважає суд, охоплювалась умислом обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що юридична оцінка вчиненого ОСОБА_6 діяння як умисного вбивства за ч.1 ст.115 КК України є правильною.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення суд виходить із наділених дискреційних повноважень, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України»), наданих державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що він раніше не судимий (а.с.193), до адміністративної відповідальності не притягувався (т.1 а.с.192) на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.с.191), здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом 2 групи (т.1 а.с.188-190, т.2 а.с.5), відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Колегія суддів враховує висновок судово-психіатричного експерта № 208 від 25.04.2019 року (т.1 а.с.161-164) згідно якого у ОСОБА_6 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання; за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення був здатним усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; клінічних ознак психічного захворювання у нього не виявлено і примусові заходи медичного характеру йому не показані.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 209 від 25.04.2019 року (т.1 а.с.168-170) у ОСОБА_6 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, у зв`язку з чим наркологічне лікування йому не показане.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК України, з визначенням конкретного строку з урахуванням всього наведеного вище. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 2512 гривень на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня затримання 30 березня 2019 (а.с.86-89).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання 30 березня 2019 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін попереднього ув"язнення з 30 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень процесуальних витрат.

Арешт, накладений ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 01.04.2019 року на металевий прут, газовий балончик «Терен 4», фрагмент килима з плямами бурої речовини, схожої на кров, пошкоджений пластмасовий вазон для квітів з плямами бурої речовини, схожої на кров, шматок шпалери з плямами бурої речовини, схожої на кров, зі стіни, труси чоловічі різнокольорові з написом «ИНСАН» - скасувати.

Речові докази: металевий прут, газовий балончик «Терен 4», фрагмент килима з плямами бурої речовини схожої на кров, пошкоджений пластмасовий вазон для квітів з плямами бурої речовини схожої на кров, шматок шпалери з плямами бурої речовини схожої на кров, зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук трупа ОСОБА_11 знищити; куртку чоловічу з капюшоном темно-синього кольору, кофту синього кольору із зображенням на лівій частині грудей літери «Т», брюки з джинсового матеріалу коричневого кольору з ременем чорного кольору, труси чоловічі, типу шортів блакитного кольору з вставкою світло-сірого кольору, спортивне взуття чоловічого типу чорного кольору з шнурками, шкарпетки чорного кольору з вишитим написом передати потерпілій ОСОБА_9 , труси чоловічі різнокольорові з написом «ИНСАН» - повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право обвинуваченого заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3