"30" квітня 2020 р. Справа № 363/2494/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді подання начальника Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Вишгородського РВ з питань пробації звернувся до суду з поданням в порядку ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України (порядок виконання покарання у виді штрафу) стосовно ОСОБА_5 , який засуджений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн., однак покарання засудженим не виконано.
Представник Вишгородського РВ з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання.
Засуджений в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Неявка засудженого не перешкоджає розгляду подання, відповідно до ч.4 ст.539 КПК України.
Заслухавши представника пробації, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1 700,00 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Згідно ч.3 ст.26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Частиною 4 статті 26 КВК України зазначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Статтею 53 КК України, передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.
В матеріалах за поданням містяться довідки від 23.12.2019 року №32/8/3772-19 та від 13.01.2020 року №32/8/166-20 складені провідним інспектором Вишгородського РВ. філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_6 наступного змісту, що ним в ході перевірки проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , останнього не виявлено. При спілкуванні з сусідами даного будинку встановити чи дійсно там проживає ОСОБА_5 не представилось можливим.
Однак, суд не може взяти до уваги як належний доказ відсутності ОСОБА_5 за місцем проживання, та ставиться критично, оскільки провідним інспектором Вишгородського РВ. філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_6 будь яких письмових пояснень сусідів, з якими спілкувався не долучено.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що засудженим не сплачено штраф, а суду не надано достовірних доказів того, що засуджений навмисно ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.53 КК України, статтями 537, 539 КПК України, ст.26 КВК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Вишгородського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1