Справа №:755/1044/19
Провадження №: 1-кс/755/9361/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , яка на підставі договору правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід в порядку ст. 80 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
17 грудня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 у справі 755/1044/19 (провадження 1-кс/755/9240/19) щодо розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 000 від 21.12.2018 року. На думку заявника, 10.10.2019 року за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , слідчим суддею ОСОБА_5 було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні скарги в порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначено недостовірні відомості, висловлені стороною захисту в судовому засіданні по розгляду скарги, що призвело до перекручування фактів, наведених стороною захисту, що є прямим порушенням норм процесуального права. Крім того, в заяві зазначено, що заявником подано скаргу щодо дисциплінарного проступку судді.
Враховуючи викладене, заявник просить суд задовольнити заяву про відвід.
В судове засідання з розгляду заяви про відвід судді заявник не з`явився, повідомлявся судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи.
Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.
Враховуючи вимоги ст.ст.22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, і, вивчивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення ОСОБА_4 про підозру у кримінальному провадженні № 000 від 21.12.2018 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями скарга адвоката ОСОБА_3 передана на розгляд судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді від 10.10.2019 у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2018 року за № 00, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, відмовлено, що вважає прямим порушенням норм процесуального права.
Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо суддя, є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї учасників кримінального провадження; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді, для розгляду справи.
Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Частиною 2 статті 81 КПК України визначено, що усі інші відводи, ніж передбачені ч.1 ст. 81 КПК України, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Що стосується підстав для відводу, зазначених заявником, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами 1, 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_5 заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, викладені в заяві підстави щодо відводу не передбачені ст.75 КПК України, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 відмовити.
Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_6