Номер провадження: 11-сс/813/923/20
Номер справи місцевого суду: 522/8240/20 1-кс/522/8102/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року про обрання підозрюваному запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001883 від 21.05.2020 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.07.2020 року, з визначенням розміру застави у сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, смт. Сарата, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001883 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001883, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 20.05.2020 року, близько 22:00 год., будучи раніше засудженим за вчинення злочинів з корисливих мотивів, діючи повторно та заздалегідь маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, прибув до кіоску торгового павільйону № НОМЕР_1 на ринку «Привоз», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, 14, який за договором оренди належить потерпілій ОСОБА_11 де визначив предметом свого злочинного посягання майно, яке знаходились в середині нього.

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , за допомогою заздалегідь пристосованого приладдя у вигляді викрутки, пошкодив замикаючий пристрій на ролеті вказаного павільйону, для подальшого проникнення до нього, за для безперешкодного викрадення майна, розташованого в середині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, ОСОБА_8 , проник до середини торгового павільйону, де таємно викрав: штани синього кольору матеріал - джинс, в кількості 32 штуки, одну джинсову куртку чорного кольору, 15 поясних ременів з матеріалу - шкіро замінювач, шорти синього кольору матеріал - джинс в кількості 25 штук, дві жіночі куртки рожевого кольору, один сарафан білого кольору, одну футболку фіолетового кольору, дві сукні фіолетового кольору, одну сукню бордового кольору, одну сукню темно-синього кольору, одну сукню рожевого кольору, одну сукню сірого кольору, одну сукню темно-бежевого кольору та одну сукню бежевого кольору. Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_11 , завдано матеріальну шкоду, на загальну суму 12790 гривень.

21.05.2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України були внесені до ЄРДР за №0001883.

22.05.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

25.05.2020 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 21.07.2020 року, з визначенням розміру застави у сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн..

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , захисник посилається на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя районного суду не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.

Оскаржуване рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та існуючими ризиками, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки.

Так, слідчий суддя послався на те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого, підтверджують обґрунтованість підозри, яка стороною захисту не оскаржується.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного є занадто суворим, а його обрання необґрунтованим, з огляду на таке.

Так, мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на: наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; можливого незаконного знищення та приховання підозрюваним речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливого незаконного впливу підозрюваного на інших учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів.

Однак, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя не врахував того факту, що від часу повідомлення про підозру ОСОБА_8 - 22.06.2020 року, останній не вчиняв жодної спроби переховування від органів досудового розслідування чи суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки 25.05.2020 року, не будучи попередньо затриманим правоохоронним органом, самостійно, на першу вимогу та без будь-якого примусу, з`явився до районного суду для участі в судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, матеріальна шкода в даному кримінальному провадженні фактично відсутня, оскільки викрадені у потерпілої речі повергнуті останній.

В районному суді та в суді апеляційної інстанції, прокурор, на обґрунтування ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, не надав раціонального пояснення тому, які саме дії вживав підозрюваний з моменту повідомлення його про підозру до моменту розгляду клопотання сторони обвинуваченням, які свідчать про його спроби знищити, або приховати речі та документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також не надав суду доказів про існування таких речей та документів. Крім того, прокурор повідомив суду, що фактів впливу на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів, або інших спроб в будь-який спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню, слідчим та прокурором не зафіксовано.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи прокурора щодо існування ризиків, з посиланням на притягнення підозрюваного на даний час до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженню, оскільки в матеріалах судової справи такі відомості відсутні, до клопотання слідчого не долучені та прокурором суду не надані.

Апеляційний суд наголошує, що тримання під вартою, як винятковий захід, може застосовуватися тільки у випадку, коли особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що прокурором не було доведено про існування ризиків знищення або спотворення підозрюваним будь-яких речей та документів, а також ризику можливого впливу на інших учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є настільки мінімізованим, що не дає підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.

Разом з цим, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази про можливу причетність до підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з урахуванням існуючого ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи дані про особу до підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання в Одеській області, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки підозрюваного, існуючому ризику, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, з урахуванням того, що всі докази в цьому провадженні вже здобуті та процесуально зафіксовані, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, буде цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваного, та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційний суд констатує про існування окремої підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу строком на 60 днів, слідчий суддя не врахував положень ч.5 ст.115, ч.1 ст.219 КПК України щодо обчислення процесуальних строків та не вірно визначив строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного. Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та визначаючи строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного строком на 60 днів, слідчий суддя зазначив кінцевим строком тримання під вартою 21.07.2020 року, що з урахуванням повідомлення ОСОБА_8 про підозру 22.05.2020 року, не відповідає 60 дням обраного відносно підозрюваного запобіжного заходу, оскільки граничним строком дії ухвали мало бути 20.07.2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року, якою у кримінальному провадженні №0001883 від 21.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 21.07.2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001883 від 21.05.2020 року підозрюваному ОСОБА_8 .
Застосувати у кримінальному провадженні №0001883 від 21.05.2020 року до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.07.2020 року, включно, із забороною залишати житло де він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) не відлучатися з місця проживання, в якому він перебуває під домашнім арештом, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону; 4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 10 червня 2020 року та закінчується 22 липня 2020 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор», слідчому та прокурору до відома, начальнику Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4