Справа № 333/7274/19
Провадження № 1-кс/333/2738/19
УХВАЛА
Іменем України

19 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004408 від 18 грудня 2019 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середньо технічна, холостого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.07.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-18.03.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-11.06.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004408 від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), судимість за які не знята і не погашена в установленому законом, порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та, перебуваючи на іспитовому строку, знову скоїв тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

18 грудня 2019 року, приблизно о 09 годин 40 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту навпроти будинку № 3 по вулиці Ситова в місті Запоріжжя, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, наніс раніше знайомому ОСОБА_7 один удар ногою в обличчя, в результаті чого у потерпілого з кишені куртки випав мобільний телефон «Samsung», вартістю 400 гривень, який ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, підняв з землі та втік з місця вчинення злочину.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

18 грудня 2019 року, о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами: даними, встановленими з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; даними, встановленими з протоколу огляду місця події від 18.12.2019 року; даними, встановленими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; даними, встановленими з протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України від 18.12.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: незаконно впливати на потерпілого; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або аналогічне.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Також, враховуючи характер скоєного ОСОБА_6 злочину, особистість останнього, слід приймати до уваги, що ОСОБА_6 зареєстрований за межами міста Запоріжжя, 11.06.2019 року був засуджений за вчинення тяжкого злочину проти власності та наразі знаходиться на іспитовому строку, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення проти власності, переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури, суду з метою уникнення покарання, що є ризиками, передбаченими п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_6 буде мати можливість, з метою зміни свідчень на його користь, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , з яким підозрюваний знайомий особисто та який після направлення обвинувального акту до суду буде свідчити проти підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, що є ризиком, передбаченим п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність житла в місті Запоріжжя, є ризик того, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування слідчому відділу представлені не були. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для ОСОБА_6 з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі. Додатково пояснив, що вину не визнає. Крім того, зазначив, що мешкає у м. Запоріжжі, офіційно працевлаштований, працює вогнетривником печей.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з урахуванням того, що у денний час доби ОСОБА_6 працює.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею було встановлено, що 18.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження № 0004408).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено розпис ОСОБА_6 та його захисника щодо вручення останнім 19.12.2019 року об 13 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 19.12.2019 року о 16 год. 30 хв., слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.
18.12.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР, даними встановленими з рапорту, даними, встановленими з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, даними, встановленими з протоколу огляду місця події від 18.12.2019 року, даними, встановленими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18.12.2019 року, даними, встановленими з протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 18.12.2019 року, даними, встановленими з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.12.2019 року, повідомленням про підозру.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) при розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 4 до 6 років. Крім того, останній перебуває на іспитовому строку.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Згідно пред`явленої ОСОБА_6 підозри, останній підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, потерпілий підтверджує факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що, як вважає слідчий суддя, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо клопотання захисника про обрання його підзахисному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що вказане клопотання необхідно залишити без задоволення, оскільки не надано доказів на підтвердження стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання обвинуваченого, а також працевлаштування ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004408 від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 15 лютого 2020 року (включно).

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 10 год. 20 хв. 18.12.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1