В И Р О К
іменем України
Справа № 135/675/17

Провадження № 1-о/126/1/2020

"26" березня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових рослідувань за № 0000140 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно - технічною освітою, громадянина України, судимого 16.06.2016 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:
Із заявою про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України за нововиявленими обставинами, звернувся захисник засудженого ОСОБА_4 , в котрій зазначив, що згідно вироку Ладижинського міського суду від 16.06.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Згідно вироку Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком ОСОБА_4 частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Ладижинського міського суду від 16.06.2016 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, яка згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2017 року залишена без задоволення а судове рішення суду першої інстанції від 21.12.2016 року залишено без змін.

На судові рішення суду першої інстанції від 21.12.2016 року та апеляційної інстанції від 13.04.2017 року стороною захисту було подано касаційну скаргу.

Згідно постанови Верховного Суду від 07.06.2018 року касаційну скаргу сторони захисту ОСОБА_4 було задоволено частково. Скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2017 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за подіями які не пов`язані із подіями за якими його судили за вищевказаними судовими рішеннями та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 21.12.2016 року який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2017 року та скасовано постановою Верховного Суду від 07.06.201 8 року.

Вирок Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року вступив в законну силу.

Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10.09.2018 року вирок Ладижинського міського суду від 21.1 2.2016 року скасовано.

Вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року згідно якого ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців став підставою для ухвалення вироку Ладижинським міським судом від 24.10.2017 року за яким його засуджено до остаточного карання на підставі ст.71 КК України у виді позбавлення волі на три роки десять місяців.

На даний час вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року скасовано, а кримінальне провадження призначено до нового судового розгляду із стадії підготовчого судового засідання .

За таких обставин, вирок Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року може бути переглянутий за новоявленими обставинами оскільки підставою його ухвалення став вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року, який скасовано.

В судовому засіданні представник засудженого адвокат ОСОБА_5 просив переглянути вирок Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року за нововиявленими обставинами, скасувати вирок Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року у кримінальному провадженні № 0000140 внесеному в ЄРДР від 19.04.2017 року та ухвалити нове судове рішення, згідно якого призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.06.2016 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення та звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі судового засідання .

Засуджений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву про перегляд вироку Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року за нововиявленими обставинами та просила призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати ОСОБА_4 не відбуте ним покарання за вироком Ладижинського міського суду від 16.06.2016 року та призначити йому остаточне покарання у виді 3 роки 10 місяців позбавлення волі. Висловила думку проти застосування ст. 72 КК України, оскільки ОСОБА_4 перебуває в статусі засудженого та відбував покарання за вироком, що переглядається .

Вислухавши думку прокурора, засудженого, захисника засудженого, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно зі ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Вироком Ладижинського міського суду від 16.06.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Згідно вироку Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком ОСОБА_4 частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Ладижинського міського суду від 16.06.2016 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, яка згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2017 року залишена без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції від 21.12.2016 року залишено без змін.

Згідно постанови Верховного Суду від 07.06.2018 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2017 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Відповідно до ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вирок Ладижинського міського суду від 24.10.2017 року вступив в законну силу. На виконання розпорядження Ладижинського міського суду Вінницької області про виконання вироку, що набрав законної сили від 28.11.2017 12.12.2017 року ОСОБА_4 вибув до ДУ "Літинської ВК №123".

Відповідно до ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.12.2017 року (судова справа № 135/1/17) ОСОБА_4 02.01.2018 був етапований з ДУ "Літинська виправна колонія№123" до ДУ "Вінницька УВП№1" для подальшого етапування до Ладижинського міського суду для розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 29.08.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.09.2018 року вирок Ладижинського міського суду від 21.12.2016 року скасовано та повернуто на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Як вбачається із вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року фактичні обставини скоєння злочину 18.04.2017 року обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорювались і суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Нововиявлена обставина у виді ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10 вересня 2018 року, відповідно до якої було скасовано вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року, має істотне значення при вирішенні питань призначення остаточного покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, а також обстави, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При цьому враховуючи, що вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року був скасований на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10.09.2018 року.

За таких обставин, вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Відтак, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України слід призначити у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Крім того, приймаючи до уваги те, що вироком вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.06.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку на 1 рік, то суд, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В п. 102-105 своєї постанови від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

З довідки ДУ "Вінницька установа виконання покарання(№1)" вбачається, що 12.12.2017 року ОСОБА_4 вибув до ДУ "Літинська ВК № 123" на виконання вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року .

Відповідно до ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.12.2017 року (судова справа № 135/1/17) ОСОБА_4 02.01.2018 був етапований з ДУ "Літинська виправна колонія№123" до ДУ "Вінницька УВП№1" для подальшого етапування до Ладижинського міського суду для розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 29.08.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 перебував в ДУ "Вінницька УВП№1" з 02.01.2018 року в межах розгляду іншого кримінального провадження, а тому положення ч.5 ст. 72 КК України застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 459-467 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву захисника засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України за нововиявленими обставинами - задовольнити частково.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України скасувати, постановити новий вирок.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (місяців).

Відповідно до ст.71КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.06.2016 року, і остаточно засудити ОСОБА_4 до 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 12 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок, що понесені на залучення експерта для проведення експертизи у виді товарознавчого дослідження № 478 від 13.05.2017 року.

Речовий доказ: зарядний пристрій, марки ст-15 «Vulkan» залишити у власності ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бершадський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1