Дата документу 21.12.2019
Справа № 334/8663/19
Провадження № 1-кс/334/4334/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000167 від 18 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000167 від 18 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 06 листопада 2019 року до Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в приміщенні закладу харчування «Стопочка» за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 6-А, а також у інших будівлях, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 знаходяться незаконні гральні заклади.

19 грудня 2019 року о 23 годині 04 хвилини, до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області через оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Запоріжжя. пр. Соборний б.185 виявлено незаконно функціонуючий зал ігрових автоматів.

По приїзду слідчого за вказаною адресою, було виявлено незаконно працюючий зал з наданням послуг у сфері грального бізнесу, та наявні ігрові автомати, на які відсутні будь-які документи. У зв`язку із викладеними обставинами, у невідкладному випадку, керуючись ч.3 ст.233 КПК України слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, збирання необхідних доказів злочинної діяльності, безпосереднього переслідування осіб причетних до скоєння злочину, та проведення першочергових дій направлених на розкриття кримінального правопорушення, у проміжку часу з 01 години 40 хвилин до 06 години 41 хвилини 20 грудня 2019 року, було проведено обшук у приміщені та підвальному приміщені колишньої адміністративної будівлі ПУАТ «Фідобанк», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 185.

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- системні блоки комп`ютеру без номеру та серії у кількості 4-х шт..;

- ігрові автомати у кількості 31 шт.;

- ігровий стіл з колесом для гри у «Російську рулетку» у кількості 2 шт.;

- три столи для гри у «Покер»;

- ігрові фішки;

- чернові записи стосовно даних гри клієнтів, витраченої суми грошових коштів (каса), графік чергувань співробітників грального закладу;

- металевий сейф;

- грошові кошти в сумі 4000 гривень та 500 Євро;

- паперові картки із записами грошових зобов`язань клієнтів грального закладу;

- пластикові гральні картки з написом «NEPMAN», та зазначенням суми

грошової ставки;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

80051164_Е, 1шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

80051152_Е, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

178980, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

227ZP_F, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «LG NORTEL» серійний номер

009TNFF021011, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Кіско» модель 2811, серійний

номер FCZ1033727F, 1 шт.;

Після чого функціонування ігрового закладу було припинено.

Відповідно, вказані предмети є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (злочину) або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із п.1 ч. 2 ст.167 КПК України вищезазначене майно є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, якщо до цього моменту не було подане клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, речі, вилучені в ході обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (злочину) або нести у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, а тому на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення:

- підозрюваного;

- обвинуваченого;

- осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння,

- юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна,

- можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для:

- особи, на майно якої накладено арешт,

- іншої особи, у володінні якої перебуває майно,

- розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині ст. 167 цього Кодексу, а саме:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

- підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

- перелік і види майна, що належить арештувати;

- документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Проте, дане клопотання наведеним вимогам не відповідає.

Так, слідчим та прокурором не зазначено в поданні, не обґрунтовано в ньому та не додано до клопотання доказів того, що в межах кримінального провадження відносно власників приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за ч.1 ст.203-2 КК України (зайняття гральним бізнесом), - саме системні блоки комп`ютеру без номеру та серії у кількості 4-х шт..;

- ігрові автомати у кількості 31 шт.;

- ігровий стіл з колесом для гри у «Російську рулетку» у кількості 2 шт.;

- три столи для гри у «Покер»;

- ігрові фішки;

- чернові записи стосовно даних гри клієнтів, витраченої суми грошових коштів (каса), графік чергувань співробітників грального закладу;

- металевий сейф;

- грошові кошти в сумі 4000 гривень та 500 Євро;

- паперові картки із записами грошових зобов`язань клієнтів грального закладу;

- пластикові гральні картки з написом «NEPMAN», та зазначенням суми

грошової ставки;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

80051164_Е, 1шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

80051152_Е, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

178980, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Фідобанк» інвентарний номер

227ZP_F, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «LG NORTEL» серійний номер

009TNFF021011, 1 шт.;

- комп`ютерне обладнання (сервер) з написом «Кіско» модель 2811, серійний

номер FCZ1033727F, 1 шт., щодо яких ставиться питання про арешт, є - підшуканим, виготовленим, пристосованим чи використаним як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння осіб до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, а також майном, в яке його було повністю або частково перетворено, як того вимагає ч. 2 ст.167 КПК України.

При розгляді даної справи не було доведено, що арештом майна є тимчасове позбавлення саме підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, - можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки дані особи до даного часу не встановлені.

Також в клопотанні не ставиться питання про :

- «заборону для особи, на майно котрої накладено арешт, чи іншої особи, у володінні якої перебуває майно» - розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, не надано переконливих доказів стосовно особи, котрій належить майно, на котре необхідно накласти арешт та іншої особи, у володінні якої перебуває майно.

До того ж, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

При розгляді справи сторона обвинувачення конкретно не назвала правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, не надали достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також розмір можливої конфіскації майна (санкція ч.1 ст.203-2 КК України взагалі не передбачає конфіскації майна), можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову.

Також при поданні даного клопотання та в судовому засіданні слідчим та прокурором не вказано конкретно власників «грального обладнання», на котрі необхідно накласти арешт (дані відомості не підтверджені відповідними доказами), їх, а саме «грального обладнання» розмір та вартість, можливість чи заборону розпоряджатись чи користуватись даним майном, проведенням будь яких інших і конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна, осіб, котрі повинні виконувати ці дії, також місце зберігання майна, на котре необхідно накласти арешт, не вказано цільове призначення даного грального обладнання, не конкретизовано порядок виконання ухвали про арешт майна, а саме відповідальних осіб, котрим дане майно повинно бути передано для зберігання його цілісності та вартості.

Тому подане клопотання є передчасним.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні №0000167 від 18 листопада 2019 року, про накладення арешту.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1