У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на дії прокурора та слідчого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007942 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії прокурора та слідчого звернулася адвокат ОСОБА_4 . У скарзі адвокат просить поновити їй строки на оскарження постанови прокурора від 28 грудня 2019 року, якою було зупинено досудове розслідування та оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_3 і просить скасувати цю постанову, як незаконну. Свої вимоги адвокат мотивує тим, що постанову про розшук від 28 грудня 2019 року вона отримала лише 21 січня 2020 року, а відправлена вона була на її адресу, згідно штемпелю на конверті, 20 січня 2020 року. Постанова винесена з грубими порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства. Так, строк дії обраного судом ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчувався 22 грудня 2019 року, будь-яких клопотань про продовження строку запобіжного заходу ні вона, ні її підзахисний не отримували. Вона постійно була на зв`язку зі слідчою у цьому провадженні, однак ніяких викликів до слідчого чи прокурора не отримувала. 26 грудня 2019 року вона звернулася на адресу прокуратури з адвокатським запитом про рух кримінального провадження, однак, відповіді не отримала і на цей час. 30 грудня 2019 року вона особисто в Управлінні поліції Дніпровського району м. Києва передала під розпис слідчій ОСОБА_6 заяву про те, що у підозрюваного ОСОБА_3 закінчилися строки запобіжного заходу та перебігли строки досудового розслідування, що вони не отримували у грудні місяці будь-яких викликів до слідчого, також зазначила місце перебування кожного з них та номери телефонів для зв`язку. Слідча їм не повідомляла про винесення постанови від 28 грудня 2019 року, тільки зазначила, що не отримувала ще вказівок від процесуального керівника у провадженні. Лише 08 грудня 2020 року слідча подзвонила ОСОБА_3 та попросила прийти на розмову до прокуратури, на що останній повідомив, що його адвокат у відпустці і він 13 січня 2020 року готовий прийти до слідчої з адвокатом. 16 та 17 січня 2020 року вони з`являлися до слідчої, однак у зв`язку з хворобою прокурора слідчі дії не проводилися. За цей час ні підозрюваного, ні її не повідомили про винесення постанови про розшук.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 повністю підтримала свою скаргу та додала, що 27 грудня 2019 року їй слідча повідомляла, що готовиться для направлення до суду клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні і у разі призначення клопотання до розгляду у суді вона їм повідомить коли необхідно з`явитися у судове засідання. Виклику до суду вони не отримували, згодом дізналися, що ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року клопотання слідчої про продовження строку досудового розслідування було повернуто особі, яка його подала. Також, їм не повідомляли про винесення 20 грудня 2019 року постанови про закриття щодо ОСОБА_3 кримінального провадження за недоведеністю його вини.
Підозрюваний ОСОБА_3 повністю підтримав скаргу адвоката та додав, що постійно проживав за адресою, яка була відома органам досудового розслідування, також їм відомі номери мобільних телефонів його та його матері. 27 та 28 грудня 2019 року йому ніхто з працівників слідства та прокуратури не телефонував.
У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона безпідставна. Підозрюваний ОСОБА_3 та адвокат умисно ухилялися від явок до слідчої, про що свідчать рапорти слідчої про те, що вона не могла додзвонитися до підозрюваного. Запиту адвоката про рух справи особисто він не отримував, можливо його отримав інший прокурор, який входить у групу прокурорів у цьому провадженні. В той же час, прокурор не заперечував, що відмова суду у продовженні строків досудового розслідування стала підставою для винесення постанови про оголошення підозрюваного у розшук. Крім того, просив не поновлювати адвокату строки на оскарження постанови, оскільки у справі проведені дії, передбачені ст. 290 КПК України, а тому вже слідчий суддя позбавлений права розглядати цю скаргу. Також, додав, що обвинувальний акт ще не затверджений та не направлений до суду.
Оголосивши скаргу, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

На час звернення адвоката зі скаргою до суду та на день розгляду цієї скарги, жодна з вищенаведених дій прокурором виконана не була, а тому відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства слідча суддя може на даній стадії розглядати скаргу адвоката.

Крім того, згідно штемпелю на конверті, адвокат ОСОБА_4 отримала копію постанови від 28 грудня 2019 року лише 21 січня 2020 року. Будь-яких даних на спростуванні цієї інформації прокурором надано не було, а тому слідча суддя вважає за можливе поновити адвокату ОСОБА_4 строки на оскарження цієї постанови.

Як вбачається зі змісту постанови про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007942 від 21 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, 11 листопада 2019 року керівником Київської місцевої прокуратури №4 було продовжено строки досудового розслідування у цьому провадженні до трьох місяців, тобто до 22 грудня 2019 року.

Крім того, ухвалою слідчої судді від 12 листопада 2019 року підозрюваному ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби до 22 грудня 2019 року.

20 грудня 2019 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні була винесена постанова про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді, вичерпаність можливості їх отримання.

27 грудня 2019 року ця постанова була скасована заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 4, а провадження поновлено.

Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року, було повернуто особі, яка подала, клопотання слідчої про продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу слідча до суду не зверталася.

У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні повідомлення про виклик до слідчого або прокурора ОСОБА_3 та його адвоката за цей період часу.

У матеріалах кримінального провадження є два рапорти оперупоноваженного Дніпровського РУГУ МВС України про виїзди за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , зранку та ввечері 28 грудня 2019 року, але його вдома не було та не вдалося встановити його місце перебування.

Однак, у матеріалах відсутні доручення, на які посилається опруповноваженний, крім того, до рапортів не надано будь-яких об`єктивних даних на підтвердження викладених у них фактів, з урахуванням того, що станом на 28 грудня 2019 року у підозрюваного ОСОБА_3 закінчився строк запобіжного заходу, а він постійно повідомляв, що буде проживати з батьками та надавав адресу.

Також, не мають ніякого підтвердження рапорти слідчої про те, що вона один раз 27 грудня 2019 року зателефонувала матері підозрюваного та один раз зателефонувала підозрюваному 28 грудня 2019 року, ніхто не відповів, а тому не вдалося встановити місце знаходження ОСОБА_3 .

Крім того, 30 грудня 2019 року слідча власноручно отримала під підпис у адвоката заяву про те, що остання буде перебувати у відпустці та просить не викликати два тижні її підзахисного для проведення слідчих дій, і знову зазначила його адресу проживання з батьками, номера мобільних телефоні її та підозрюваного.

Аналогічна заява 30 грудня 2019 року була направлена прокурору ОСОБА_5 .

Однак, постанова про розшук була скасована лише 13 лютого 2020 року.

Фактично за один день було відмовлено у продовженні строків досудового розслідування, складено рапорти, винесено постанову про зупинення провадження та оголошення особи у розшук.

Аналізуючи вищенаведене у сукупності, слідча суддя приходить до висновку, що постанова від 28 грудня 2019 року про зупинення кримінального провадження та оголошення у розшук ОСОБА_3 є безпідставною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає фактичним обставинам, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити адвокату ОСОБА_4 строк на оскарження постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 від 28 грудня 2019 року.

Скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджену прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 , від 28 грудня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1