КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2906/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року,

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2020 року задоволено клопотання начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.07.2020 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Горлівка Донецької області, на утриманні має неповнолітнього сина, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , забезпечити присутність ОСОБА_7 в судовому засіданні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог Кримінально процесуального кодексу України. Прокурором було подано клопотання з порушенням п`ятиденного строку на його подання, що було проігноровано слідчим суддею.
Також прокурором не було дотримано вимог ст. 184 КПК України та надано стороні захисту, підозрюваній та слідчому судді різні копії клопотання із додатками про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . Під час судового засідання було задоволено частково клопотання сторони обвинувачення та долучено додаткові матеріали, які при цьому не надавались підозрюваній ОСОБА_7 та захиснику.
При постановленні слідчим суддею оскаржуваної ухвали не було належним чином надано оцінки доказам сторони захисту стосовно відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та ризикам перешкоджанню ходу кримінального провадження й доказам, що їх спростовують.
На даний момент закриті пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського перевезення, в тому числі і повітряного, підозрювана готова здати свої два закордонні паспорти до Державної міграційної служби України.
Захисник також зазначає, що ОСОБА_7 закінчила Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця у 2002 році, з 2006 року по теперішній час працює завідуючою відділення ангіографії та ендоваскулярної хірургії ДУ «Центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», має неповнолітнього сина 2006 р.н., на її утриманні знаходяться батьки, раніше не судима, характеризується позитивно та має численні нагороди й подяки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів провадження, Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 від 22.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціонально злочинністю, Офісу Генерального прокурора.

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_7 , 20.07.2016 року приблизно о 02 год. 15 хв. разом з ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 як співиконавці у складі організованої групи, усвідомлюючи, що застосовують спосіб вбивства, небезпечний для життя багатьох осіб, відповідно до розподілу ролей, визначених спільним злочинним планом, який був доведений також до ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, отримавши від зазначених вище співучасників, в тому числі ОСОБА_12 , інформацію щодо місцезнаходження автомобіля ОСОБА_11 марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » - проїжджа частина вулиці Івана Франка у м. Києві напроти будинку № 12, одягнувши при цьому засоби конспірації з метою недопущення фіксацій їх облич на камери відеоспостереження, прибули на вказане місце за «найбільш безпечним» від подальшого викриття правоохоронними органами маршрутом руху, встановленим у період 15.07.2016 року - 20.07.2016 року ОСОБА_12 та іншими співучасниками, вийшли з дворів будинків на вул. Олеся Гончара, де через двори пройшли на вул. Ярославів Вал, звідти звернули на вул. Івана Франка та пройшли до будинку № 12.

Упевнившись, що автомобіль ОСОБА_11 марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » знаходиться на зазначеному місці, ОСОБА_7 , приблизно о 02 год. 39 хв. діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що застосовує спосіб убивства небезпечний для життя багатьох осіб, встановила саморобний радіокерований вибуховий пристрій з масою вибухової речовини 478, 4 грама у тротиловому еквіваленті під днище автомобіля марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » з зовнішнього боку в проекції під місцем сидіння водія.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , виконавши розподілені на них організаторами функції, залишили місце паркування автомобіля ОСОБА_11 за «найбільш безпечним» від подальшого викриття правоохоронними органами маршрутом руху, встановленим у період 15.07.2016 року - 20.07.2016 року ОСОБА_12 та іншими співучасниками: з вул. Івана Франка звернули на вул. В. Липинського, в подальшому через двори повернулися на вул. О. Гончара, де через провулок Чеховський звернули в квартал між вулицями Бульварно - Кудрявська і О. Гончара.

У подальшому, з метою доведення злочинного умислу до кінця, невстановлена на цей час досудовим розслідуванням особа жіночої статі, діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що застосовує спосіб убивства небезпечний для життя багатьох осіб, маскуючи своє обличчя перукою та сонцезахисними окулярами, маючи при собі рюкзак з заздалегідь поміщеним туди спортивним костюмом, та радіокерований пристрій приведення в дію саморобного вибухового пристрою, 20.07.2016 року приблизно о 07.00 год. прибула на вул. Івана Франка та на території занедбаного будинку № 17 переодягнулася в спортивний костюм з метою унеможливлення її подальшої ідентифікації правоохоронним органами.

Після цього, близько 07 год. 21 хв. 20.07.2016 року зазначена невстановлена особа жіночої статі, діючи умисно з тих же мотивів та метою, використовуючи зібрану ОСОБА_12 та іншими співвиконавцями вчинення злочину інформацію про стиль та спосіб життя потерпілого (час виїзду на роботу, тощо) підійшла до будинку проживання ОСОБА_11 та розпочала візуальне спостереження з метою переконатися у тому, що останній ( ОСОБА_11 ) особисто сяде у транспортний засіб, під який ОСОБА_7 приблизно о 02 год. 39 хв. цього ж дня встановила саморобний вибуховий пристрій.

У подальшому зазначена невстановлена особа жіночої статі, упевнившись в особі ОСОБА_11 , який вийшов з вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 та сів до салону власного автомобіля «Subaru XV», номерний знак НОМЕР_1 , повернулась до занедбаного будинку АДРЕСА_3 , звідки продовжувала вести візуальне спостереження за рухом вказаного автомобіля, який почав рух в напрямку перехрестя вулиць Богдана Хмельницького та Івана Франка.

У подальшому, 20.06.2016 року о 07 год. 39 хв., невстановлена на цей час слідством особа жіночої статі, діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що застосовує спосіб убивства небезпечний для життя багатьох осіб, за допомогою радіокерованого механізму привела у дію саморобний вибуховий пристрій, який ОСОБА_7 о 02 год. 39 хв. цього ж дня встановлений під днище автомобіля марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Унаслідок приведення в дію саморобного вибухового пристрою автомобіль у якому знаходився ОСОБА_11 вибухнув.

Смерть ОСОБА_11 настала від вибухової травми: множинних осколкових поранень верхніх та нижніх кінцівок з ушкодженням м`яких тканин, кісток, крупних судин, з крововтратою і шоком.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи умисно як співвиконавцем вчинення убивства ОСОБА_11 у складі організованої групи, на виконання розподілених організатором групи ролей, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, протягом 2016 року, але не пізніше 02 год. 34 хв. 20.07.2016 року, у порушення зазначених вище вимог п.п. 1-8 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, будучи поєднаними єдиним злочинним умислом з ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час особами, спрямованим на незаконне поводження з вибуховими пристроями, без передбаченого законом дозволу придбали, зберігали та носили незаконно виготовлений вибуховий пристрій - саморобний вибуховий пристрій, складовими елементами якого були: електродетонатор ЕДП-р, вибухова речовина «гексоген» масою 478, 4 грама у тротиловому еквіваленті та вражаючі елементи (металеві циліндрики) протипіхотної міни МОН-50, неодимові магніти та радіокерований механізм.

Так, 20.07.2016 року приблизно о 02 год. 15 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та , діючи умисно з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 як співиконавці у складі організованої групи, усвідомлюючи, що застосовують спосіб вбивства, небезпечний для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розподілу ролей, визначених спільним злочинним планом, який був доведений до ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, отримавши від зазначених вище співучасників, в тому числі ОСОБА_12 , інформацію щодо місцезнаходження автомобіля ОСОБА_11 марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » - проїжджа частина вулиці Івана Франка у м. Києві напроти будинку № 12, одягнувши при цьому кепки та сонцезахисні окуляри з метою недопущення фіксацій їх облич на камери відеоспостереження, прибули на вказане місце за «найбільш безпечним» від подальшого викриття правоохоронними органами маршрутом руху, встановленим у період 15.07.2016-20.07.2016 ОСОБА_12 та іншими співучасниками: вийшли з дворів будинків на вул. Олеся Гончара, де через двори пройшли на вул. Ярославів Вал, звідти звернули на вул. Івана Франка та пройшли до будинку № 12.

Упевнившись, що автомобіль ОСОБА_11 марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » знаходиться на зазначеному місці, ОСОБА_7 , приблизно о 02 год. 39 хв. діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що внаслідок приведення в дію саморобного вибухового пристрою зазначений автомобіль, який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 , встановила саморобний радіокерований вибуховий пристрій з масою вибухової речовини 478, 4 грама у тротиловому еквіваленті під днище автомобіля марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 » з зовнішнього боку, в проекції під місцем сидіння водія.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , виконавши розподілені на них організатором функції, залишили місце паркування автомобіля ОСОБА_11 за «найбільш безпечним» від подальшого викриття правоохоронними органами маршрутом руху, встановленим у період 15.07.2016 року 20.07.2016 року ОСОБА_12 та іншими співучасниками: з вул. Івана Франка звернули на вул. В. Липинського, в подальшому через двори повернулися на вул. О. Гончара, де через провулок Чеховський звернули в квартал між вулицями Бульварно - Кудрявська і О. Гончара.

У подальшому, з метою доведення злочинного умислу до кінця, невстановлена на цей час досудовим розслідуванням особа жіночої статі, діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що застосовує спосіб убивства небезпечний для життя багатьох осіб, маскуючи своє обличчя перукою та сонцезахисними окулярами, маючи при собі рюкзак з заздалегідь поміщеним туди спортивним костюмом, та радіокерований пристрій приведення в дію саморобного вибухового пристрою, 20.07.2016 року приблизно о 07.00 прибула на вул. Івана Франка та на території занедбаного будинку № 17 переодягнулася в спортивний костюм з метою унеможливлення її подальшої ідентифікації правоохоронним органами.

Після цього, близько 07 год. 21 хв. 20.07.2016 року зазначена невстановлена особа жіночої статі, діючи умисно з тих же мотивів та метою, використовуючи зібрану ОСОБА_12 та іншими співвиконавцями вчинення злочину інформацію про стиль та спосіб життя потерпілого (час виїзду на роботу, тощо) підійшла до будинку проживання ОСОБА_11 та розпочала візуальне спостереження з метою переконатися у тому, що останній ( ОСОБА_11 ) особисто сяде у власний транспортний засіб, під який ОСОБА_7 приблизно о 02 год. 39 хв. цього ж дня встановила саморобний вибуховий пристрій.

У подальшому, зазначена невстановлена особа жіночої статі упевнившись в особі ОСОБА_11 , який вийшов з вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 та сів до салону власного автомобіля «Subaru XV», номерний знак НОМЕР_1 , повернулась до занедбаного будинку АДРЕСА_3 , звідки продовжувала вести візуальне спостереження за рухом вказаного автомобіля, який почав рух в напрямку перехрестя вулиць Богдана Хмельницького та Івана Франка.

У подальшому, 20.06.2016 о 07 год. 39 хв., невстановлена на цей час слідством особа жіночої статі, діючи умисно як співвиконавець вчинення злочину у складі організованої групи, будучи поєднаною єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на цей час слідством особами з числа організаторів та пособників спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , з тих же мотивів та метою, усвідомлюючи, що застосовує спосіб убивства небезпечний для життя багатьох осіб, за допомогою радіокерованого механізму привела у дію саморобний вибуховий пристрій, який ОСОБА_7 приблизно о 02 год. 39 хв. цього ж дня встановла під днище автомобіля марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Унаслідок приведення в дію саморобного вибухового пристрою автомобіль, у якому знаходився ОСОБА_11 вибухнув.

Внаслідок вибуху автомобіль марки «Subaru» моделі «XV» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 , був повністю знищений, чим останній було заподіяно шкоду у великих розмірах, а саме 400 373 грн. 92 коп.

12.12.2019 року ОСОБА_7 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001206 від 20.07.2016 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
12.12.2019 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому ст. ст. 188-191 КПК України.
13.12.2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваній ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
04.02.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваній ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01.04.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_15 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.05.2020 включно.
30.03.2020 року заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 12.04.2020 року.

22.05.2020 року матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_16 злочинів, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, щодо вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, та щодо вчинення ОСОБА_12 злочинів, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, виділені з матеріалів досудового кримінального провадження № 0001206 від 20.07.2016 року в окреме провадження з присвоєнням № 0000490.

21.05.2020 року ОСОБА_7 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001206 від 20.07.2016 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

22.05.2020 року сторону захисту в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Станом на 22.05.2020 сторона захисту в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 не знайомилася.

25.05.2020 року начальник першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.05.2020 року клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.07.2020 року включно.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому була вислухана підозрювана ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з вчиненим кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК Україниє обґрунтованою, що дає підстави для продовження їй строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя також дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_17 , а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших осіб та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, характеризуючих даних про особу підозрюваної в їх сукупності, зокрема і тих, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, та про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваної, а також враховуючи усвідомлення підозрюваною тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків , зокрема можливості ОСОБА_7 перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваної під вартою, клопотання прокурора задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на строк до 24.07.2020 року.

Крім того, варто зазначити, що станом на 22.05.2020 року сторону захисту, в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, що потребує тривалого часу.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.

Захисник в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу із пропущеним п`ятиденного строку на подачу вказаного клопотання. Однак, з матеріалів провадження вбачається, що строк дії попередньої ухвали закінчувався 30.05.2020 року, з клопотанням про продовження запобіжного заходу прокурор звернувся 25.05.2020 року, тобто в межах передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України строку.

Доводи захисника підозрюваної на ряд порушень вимог кримінального процесуального закону, які мали місце під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, зокрема слідчий суддя долучив додані в судовому засіданні прокурором додаткові докази, які не були долучені безпосередньо до клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою без ознайомлення з ними стороною захисту в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, що свідчить про їх недопустимість не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається із журналу судового засідання від 25.05.2020 року (том 3, а.с. 217-219), під час судового засідання в суді першої інстанції клопотання про доручення доказів заявлялися як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, які були задоволені або частково задоволені слідчим суддею, тобто загальні засади кримінального провадження слідчим суддею були дотримані в повному обсязі, а тому підстав стверджувати про порушення слідчим суддею вимог чинного кримінального процесуального закону, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів сторони захисту щодо долучення прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції додаткових доказів без ознайомлення з ними сторони захисту, то такі доводи суд апеляційної скарги не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції жодного клопотання про надання часу на ознайомлення з долученими додатковими доказами з боку сторони захисту не надходило, що підтверджується журналом судового засідання від 25.05.2020 року.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Під час апеляційного розгляду від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 надійшли заяви про взяття на поруки ОСОБА_7 , проте з вище викладених підстав колегія суддів не вбачає можливості їх задоволення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 178, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року, якою задоволено клопотання начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.07.2020 року включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3