Справа № 349/617/20
Провадження № 1-кс/349/180/20
У Х В А Л А
іменем України

13 травня 2020 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0000106 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року слідчий ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GT-E12001, сім картку мобільного оператора «Київстар», які належать ОСОБА_5 з метою збереження вказаного майна, як речових доказів.

Згідно з клопотанням слідчим відділенням Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106, відомості про яке внесено 08 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 березня 2020 року приблизно о 12 год 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власниці житла, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати кухні мобільний телефон марки «Самсунг» та сім картку мобільного оператора «Київстар», чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 475 гривень.

Під час проведення огляду місця події 08 травня 2020 року з подвір`я господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_6 , було виявлено мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GT-E12001, сім картку мобільного оператора «Київстар», які упаковано в паперовий конверт білого кольору та вилучено в Рогатинське відділення поліції (м.Рогатин, вул. Галицька, 45), де і зберігається на даний час.

Допитана потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в с.Княгиничі Рогатинського району та 24 березня 2020 року до неї в житловий будинок прийшов ОСОБА_6 , який скористався її відсутністю вчинив крадіжку мобільного телефону «Самсунг» з сім карткою мобільного оператора «Київстар».

Допитаний в статусі свідка ОСОБА_6 , пояснив, що перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 24 березня 2020 року близько 12 год 00 хв., після завершення виконання робіт по господарству останньої, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» з сім карткою, що належав ОСОБА_5 , який в подальшому використовував для власних потреб.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із нормами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання документи, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

В результаті проведеного огляду місця події 08 травня 2020 року тимчасово вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GT-E12001, сім картку мобільного оператора «Київстар»,які належить ОСОБА_5 , що підтверджується копією протоколу огляду місця події.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 травня 2020 року вбачається, що розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 08 травня 2020 року мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GT-E12001, сім картку мобільного оператора «Київстар» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000106.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що майно в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом, правову підставу для арешту майна - з метою забезпечення його збереження, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також наслідки арешту майна для інших осіб, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0000106 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000106, а саме: на мобільний телефон марки «Самсунг» моделі GT-E12001, сім картку мобільного оператора «Київстар», шляхом заборони права на відчуження та розпорядження вказаним майном, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1