ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №583/3013/14-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/4/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
Іменем України

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 02.04.2018 відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення протягом розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990, у строк відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та повернути на новий розгляд у суд першої інстанції. Засуджений вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню, через істотне порушення кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як свідчать матеріали кримінального провадження та випливає з ухвали суду (т.7 а.с.137-138) вироком Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990 ОСОБА_8 засуджений за ст.ст.94, 100, 222 ч.3, 42, 14 КК України (1960) до покарання, визначеного за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі строком на 12 років. На даний час ОСОБА_8 відбуває призначене вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004р. за ст.ст.122 ч.1, 115 ч.2 п.13, 296 ч.3, 70 ч.1 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.

06.08.2014 засуджений ОСОБА_8 звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого щодо нього вироку від 07.02.1990р., за результатами якої 27.11.2017 було постановлено ухвалу, якою заяву засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Засуджений звернувся до районного суду з клопотанням, в якому просив зарахувати у строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції від 26.11.2015р., час його перебування в установі попереднього ув`язнення в період розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990, а саме: з 05.08.2013 по день набрання законної сили ухвали Великописарівського районного суду Сумської області від 27.11.2017, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскаржуваною ухвалою районного суду в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення протягом розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990, у строк відбування покарання було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог, передбачених ч.5 ст.72 КК України (згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»)в редакції, що діяла з 24.12.2015 року по 21.06.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому , у строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема тримання під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно п.п.2.3. Прикінцевих положень Закону України №838-VIIІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», Закон застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, тобто з набранням вироком законної сили закінчується строк попереднього ув`язнення.

Згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року, ОСОБА_8 було відмовлено в зарахуванні строку перебування в слідчому ізоляторі в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з 05.08.2013 року по 14.10.2013 року, оскільки останній вибував із місць відбування покарання до Сумського слідчого ізолятору та перебував у ньому у зв`язку з розглядом заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року за нововиявленими обставинами.

Отже, перебування засудженого ОСОБА_8 у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» в період розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990 року з 14.11.2014 року по 27.11.2017 року не підлягає зарахуванню в строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, оскільки не відноситься до попереднього ув`язнення.

Апеляційні вимоги засудженого не знайшли свого підтвердження в даному судовому засіданні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно та законно ухвалив оскаржуване рішення, судом апеляційних інстанції не встановлені порушення вимог кримінально процесуального закону, висновки суду першої інстанції, за переконанням колегії суддів, повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому немає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 02.04.2018 відносно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді