Справа № 739/29/20
Провадження № 1-кс/739/96/20
УХВАЛА
Іменем України

17 березня 2020 року м. Новгород-Сіверський
Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новгород-Сіверський подане слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника слідчого відділення Новгород Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000003 від 02.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, В С Т А Н О В И В:
Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника слідчого відділення Новгород Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 та ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 01 січня 2020, близько 19:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_7 , знаходились на перехресті вулиці Леваневського та вулиці Весняна в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області. В цей час на даному перехресті перебував раніше незнайомий їм ОСОБА_8 , з яким у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у останніх виник спільний злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому групою осіб, без попередньої змови між собою.
Відразу після чого, ОСОБА_5 з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи спільно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав, два удари кулаками рук в обличчя ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_7 завдав одного удару кулаком правої руки в ліву частину голови потерпілого, в результаті чого ОСОБА_8 впав на асфальт та вдарився головою. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 умисно завдав один удар правою ногою в обличчя ОСОБА_8 , який в цей час перебував в лежачому положенні.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, закритим переломом носу та синцями на нижніх повіках обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи №01 від 29.01.2020 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
01 січня 2020 року, близько 19:00 год. години у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виник спільний злочинний умисел, направлений на розбійний напад, поєднаний із проникненням на територію Новгород-Сіверської дільниці публічного акціонерного товариства «Чернігів Вторчормет», яка розташована за адресою: вулиця Залінійна, 20А в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області та застосуванням насильства відносно охоронця з метою заволодіння грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, з метою подолання опору охоронця, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 завчасно підшукали невстановлений досудовим розслідуванням предмет циліндроподібної форми (труба, прут, палиця) та домовилися використати його для вчинення злочину.

Переслідуючи єдиний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном (грошима), ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 01.01.2020, близько 20:30 год. прийшли до території Новгород-Сіверської дільниці ПАТ «Чернігів Вторчормет», після чого, через отвір в огорожі, проникли на вказану територію та підійшли до адміністративної будівлі ПАТ «Чернігів Вторчормет».

В цей час, ОСОБА_9 , котрий перебував в середині вказаної будівлі, почув голоси у дворі та вирішив вийти на зовні з будівлі відкривши вхідні двері. Одразу після цього, ОСОБА_5 , з метою подолання опору потерплого, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, завдав одного удару вказаним циліндроподібним предметом по голові ОСОБА_9 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закрито-черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку, забійною раною чола зліва, які відповідно до висновку судової медичної експертизи №04 від 17.01.2020 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Одразу після завдання удару по голові ОСОБА_9 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 через відчинені вхідні двері проникли в приміщення адміністративної будівлі Новгород-Сіверської дільниці ПАТ «Чернігів Вторчормет». Після отриманого удару по голові, ОСОБА_9 з метою самозахисту та чинення ним опору, взяв до рук незаряджену мисливську рушницю марки ТОЗ-34, яка належить ОСОБА_10 та для припинення злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спрямував її в бік останніх. Побачивши рушницю в руках ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розуміючи не можливість доведення своїх злочинних дій до кінця, а саме заволодіння майном (грошима) потерпілого, покинули місце вчинення злочину. Зважаючи на те, що у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 якому 31 січня 2020 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, слідчий вважає за необхідне застосувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Необхідність застосування саме даного виду запобіжного заходу обґрунтована тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, існують ризики, що в подальшому він може переховуватися від слідства і суду, оскільки проживає не за місцем реєстрації і не має стійких соціальних зв`язків, визначеного місця роботи і джерела постійного прибутку. Крім того, підозрюваний раніше по повістці для проведення слідчих та процесуальних дій не з`являвся, місце фактичного проживання залишив та зник у невідомому напрямку та 05 березня 2020 року був оголошений у розшук. Крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на іншого підозрюваного, оскільки в їх показаннях маються розбіжності, вплинути на потерпілого та свідків, які під його тиском можуть змінити чи надати неправдиві показання. Таким чином, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтована підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину не дозволяють застосувати до ОСОБА_5 менш суворі запобіжні заходи. В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що ризики наведені в клопотанні наявні та не перестали існувати, також зазначив, що згідно отриманої інформації ОСОБА_5 вчинив інший новий злочин в Київській області відповідальність за який передбачена ч.3 ст.185 КК України. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та навів доводи щодо необхідності обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, послався на те, що тримання ОСОБА_5 під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечить можливість проведення з ним необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні та унеможливить продовження протиправної поведінки підозрюваного. Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив свою причетність до вчинення злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив обрати інший більш м`ягкий запобіжний захід. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , вважав клопотання слідчих необґрунтованим, просив суд, з урахуванням молодого віку підозрюваного та відсутності у нього судимостей, обрати останньому менш суворий запобіжний захід, а саме, домашній арешт. Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані слідчим на обґрунтування клопотання, матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Статтями 131-132 КПК України передбачено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. В матеріалах кримінального провадження наявні докази, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. При обранні запобіжного заходу слід враховувати беззаперечний факт вчинення злочину та велику ймовірність причетності до нього ОСОБА_5 , а також наявність вагомих доказів, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень. Обґрунтованим також є посилання слідчого на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки проживає не за місцем реєстрації, саме місце реєстрації розташоване на значній відстані в іншій області від місця розгляду кримінального провадження, крім того підозрюваний пояснив, що в м.Новгород-Сіверський він проживав незначний час, перебивався тимчасовими заробітками. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, оскільки неодружений та дітей не має. Також, слідчий суддя бере до уваги той факт, що нерухомого майна в місці тимчасового проживання, цінного майна, визначеного місця роботи та джерела постійного прибутку, підозрюваний не має. Крім того, є велика ймовірність, що підозрюваний може чинити тиск на іншого підозрюваного, потерпілого чи свідків, оскільки, надані під час досудового слідства в показаннях маються протиріччя. Слід також врахувати тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, та покарання (від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна), яке може бути призначене у разі визнання його винуватим у його вчиненні. Більш того, з`ясовуючи в судовому засіданні відношення підозрюваного до вчиненого, останні не виявив, на думку слідчого судді, об`єктивного розуміння тяжкості вчиненого проступку, та щирого каяття, що в свою чергу, опосередковано, свідчить про об`єктивність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому наведені обставини є підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України та п. 3 Постанови ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (застава не може бути застосована до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України). Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації. При цьому суд керується і завданнями кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, враховуючи механізм та мотивацію протиправної діяльності з боку підозрюваного. Оскільки ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 7 років; усвідомлює тяжкість та невідворотність покарання, що йому загрожує; враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; реальну загрозу переховування підозрюваного від слідства та суду; достатність підстав вважати, що, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на підозрюваного, потерпілого чи свідків, а також перешкоджати встановленню всіх обставин злочину іншим чином, вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Водночас згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави. Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 години 00 хвилин 16 березня 2020 року по 31 березня 2020 року включно в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити. Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 16 календарних днів. Не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави. Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 години 00 хвилин 16 березня 2020 року по 31 березня 2020 року включно. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 .

Слідчий суддя ОСОБА_1