справа № 208/7269/18
№ провадження 1-кп/208/155/20
ВИРОК
Іменем України

09 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001350 від 21.08.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немаючої, вагітної, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимою 22.03.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт тривалістю 200 годин, обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

встановив:
22.03.2018 року ОСОБА_4 засуджено Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.
31.05.2018 року до Заводського РС Кам`янського МВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ надійшов вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відносно ОСОБА_4 , останню взято на облік в Заводському РС Кам`янського РВ з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та заведено особову справу № 6/2018.
06 серпня 2018 року, ОСОБА_4 під підпис роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також ОСОБА_4 була під підпис попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та направлена для відбування громадських робіт до Адміністрації Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області, де повинна була приступити до відбування громадських робіт з 09 серпня 2018 року.
На виконання Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань і Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 року, ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України та попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Реалізовуючи злочинний умисел щодо ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 за викликом до уповноваженого органу на 09.08.2018 року не з`явилася. За місцем проживання, вказаним у вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська була відсутня. У період з 09.08.2018 року по 14.09.2018 року засуджена ОСОБА_4 при відбуванні покарання у виді 200 годин громадських робіт без поважних причин не виходила на їх відпрацювання. 14.09.2018 року посадовими особами Заводського РС Кам`янського РВ з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління здійснено перевірку виконання покарання у виді громадських робіт, в ході якої було встановлено, що ОСОБА_4 без поважних причин на громадських роботах відсутня, про що складено відповідний акт. Згідно з повідомленням Заводського РС Кам`янського МВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ, станом на 21.08.2018 року ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт не приступила, громадські роботи не виконує, документів про поважність причин цього не надала.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, суду пояснила, що не відбувала покарання у виді громадських робіт, оскільки вважала, що це не потягне за собою негативних наслідків, у період, визначений для відбування громадських робіт не працювала та не хворіла, орган пробації попереджав її про кримінальну відповідальність за ухилення від вказаного покарання, щиро кається у вчиненому, вказує, що є вагітною та надала підтверджуючі документи.
Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, її вина підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:
- клопотанням про вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровський області ОСОБА_6 , яким встановлено ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, визначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2018 року та поставлено питання про притягнення її до кримінальної відповідальності;
- завіреною копією вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.03.2018 року № 208/7388/17, 1-кп/208/288/18, яким обвинувачена ОСОБА_4 засуджена до покарання у виді 200 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили 22.04.2018 року;
- листом Заводського РС Кам`янського МВ Південно-східного МУ з ПВКПП від 31.05.2018 року, яким ОСОБА_4 повідомлено про необхідність 06.06.2018 року з`явитись до органу пробації для надання документів та організації відбування покарання;
- рапортом інспектора Заводського РС пробації від 08.06.2018 року, згідно якого, відшукати ОСОБА_4 за місцем мешкання АДРЕСА_2 не виявилось можливим, сусіди відомостей щодо неї не надали;
- листом КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 19.06.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 в період з 22.03.2018 року по 15.06.2018 року за медичною допомогою в лікарню не зверталась;
- листом КЗ «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 20.06.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 у період з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 20.06.2018 року за медичною допомогою не зверталася;
- листом начальника Заводського районного у м. Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 22.06.2018 року, згідно якого, актовий запис про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 у період з 01.01.2011 року по день надання відповіді на запит 22.06.2018 року відсутній;
- постановою старшого оперуповноваженого ВКП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 01.08.2018 року про оголошення в розшук ОСОБА_4 ;
- розпискою ОСОБА_4 від 06.08.2018 року про ознайомлення її з порядком та умовами відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт та попередженням її про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України;
- направленням ОСОБА_4 до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 06.08.2018 року для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт на 08.08.2018 року, з яким ОСОБА_4 ознайомлена під підпис 06.08.2018 року;
- листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради ОСОБА_9 від 08.08.2018 року, згідно якого, 08.08.2018 року ОСОБА_4 не прибула до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради для відбування призначеного їй покарання;
- рапортом інспектора Заводського РС пробації від 13.08.2018 року, згідно якого, відшукати ОСОБА_4 за наданими відомостями щодо її місця мешкання не виявилось можливим;
- листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради ОСОБА_9 від 14.08.2018 року, згідно якого, 10.08.2018 року ОСОБА_4 не прибула до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради для відбування призначеного їй покарання;
- листом КЗ «Кам`янська міська лікарня № 4» від 03.09.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 03.09.2018 року на лікуванні у медичному закладі не перебувала;
- листом КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 30.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 в період з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 30.08.2018 року на лікуванні у медичному закладі не перебувала;
- листом Кам`янського міського центру зайнятості від 04.09.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 в період з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 04.09.2018 року на обліку в міському центрі зайнятості як безробітна не перебувала, допомогу по безробіттю не отримувала;
- листом КЗ «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 29.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 у період з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 29.08.2018 року за медичною допомогою не зверталася;
- листом КЗ «Кам`янська міська лікарня № 7» від 30.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 30.08.2018 року на лікуванні у медичному закладі не перебувала;
- листом КЗ «Кам`янська міська лікарня № 9» від 29.08.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 з 22.03.2018 року по день надання відповіді на запит 29.08.2018 року на лікуванні у медичному закладі не перебувала;
- актом перевірки відбування покарання у виді громадських робіт від 14.09.2018 року, складеного старшим інспектором Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_10 та головним спеціалістом відділу з питань забезпечення життєдіяльності Заводського району ОСОБА_11 , згідно якого, о 09:15 годині 14.09.2018 року було перевірено відбування ОСОБА_4 призначеного їй покарання, за місцем відбування покарання ОСОБА_4 була відсутня, документи щодо причин її неявки до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради відсутні.
Суд, об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини кримінального провадження № 0001350 від 21.08.2018 року, підтверджені доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про встановленість та доведеність у судовому засіданні винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт та правильності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 389 КК України.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 291 від 02.10.2018 року, ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала і в теперішній час не страждає. Виявляла раніше і виявляє на час проведення експертизи емоційно нестійкий розлад особистості. У період інкримінованих їй діянь ОСОБА_4 могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості;
- особу винуватої, який раніше судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку лікаря нарколога, у період з 2014 року по 2015 рік перебувала на обліку лікаря психіатра, не працює, незаміжня, вагітна, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту строком до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Згідно ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Судом встановлено на підставі досліджених у судовому засіданні медичних документів, що обвинувачена ОСОБА_4 є вагітною, а відтак відповідно до ст. 60, 61 КК України їй не може бути призначено жодне з альтернативних видів покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України без призначення покарання.
Оскільки відповідно до вимог ст. 71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути приєднано лише до покарання, призначеного за новим вироком, а даним вироком ОСОБА_4 не призначено жодного покарання, суд вважає, що вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.03.2018 року підлягає самостійному виконанню.
Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України без призначення їй покарання.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.03.2018 року № 208/7388/17, 1-кп/208/288/18, яким ОСОБА_4 засуджена до покарання у виді 200 годин громадських робіт виконувати самостійно.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1