Справа № 991/2930/20
Провадження1-кс/991/3016/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України,

установив:

07 квітня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить захистити його право на захисника представника.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Вимоги скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 25.03.2020 він отримав постанову детектива Національного бюро від 13.03.2020 у кримінальному провадженні № 0001042, якою йому відмовлено в забезпеченні, як потерпілому, який перебуває у статусі засудженого, в праві на кваліфіковану правову допомогу у кримінальному провадженні, зокрема, на представництво прав потерпілого. Самостійно реалізувати своє право визначене ст. 56 КПК України він не може, посилаючись на зловживання Івано-Франківським центром безоплатної правової допомоги за його зверненням від 11.10.2019 та наказом №481/03 від 18.10.2019 про забезпечення йому представництво захисника. Без захисника затримується допит його як потерпілого та ефективність завдань кримінального провадження з 21.11.2019, тому звернувся до слідчого судді з цією скаргою.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Статтею 220 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Звертаючись із скаргою ОСОБА_2 не зазначає, на підставі яких норм Кримінального процесуального кодексу України він подає скаргу, однак зі змісту скарги слідує, що він фактично не погоджується із прийнятою детективом постановою від 13.03.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення йому захисника.
Статтею 56 КПК України визначено коло процесуальних прав потерпілого, зокрема, мати представника.
Потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має бути захисником (ч. 1 ст. 58 КПК України).
У частині 1 статті 49 КПК України визначені випадки обов`язкового залучення захисника слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, а саме: коли підозрюваний або обвинувачений не залучили його.
Вимога ОСОБА_2 з якою він звернувся до детектива Національного бюро та за результатами розгляду якої йому відмовлено, не містить прохання виконати процесуальну дію, оскільки забезпечення детективом потерпілому представника Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено, тобто детектив не наділений обов`язком вчинити таку процесуальну дію.
Разом з тим, оскарження рішення детектива за результатами розгляду клопотання про призначення представника потерпілому до слідчого судді в порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З огляду на викладене, враховуючи, що скарга подана на бездіяльність детектива, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, отже підстави для відкриття провадження за скаргою, відсутні.
Разом з цим, слідчий суддя роз`яснює та враховує, що особам, засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі, гарантується право на безоплатну вторинну правову допомогу (ч. 2 ст. 13, п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»), за якою така особа може самостійно звернутися до відповідного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку ст. 113 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зі змісту скарги встановлено, що ОСОБА_2 забезпечений безоплатною правовою допомогою, оскільки видано відповідний наказ.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1