Справа №581/657/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/33/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 581/657/18 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор у кримінальному провадженні просить в зміненій апеляційній скарзі скасувати вирок стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_7 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Даним вироком ОСОБА_10 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 та стягнуто на її користь з ОСОБА_7 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 4000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

В обґрунтування зміненої апеляційної скарги прокурор,

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини кримінального правопорушення та помилково прийшов до переконання, що ОСОБА_7 винний у вчиненому злочині, оскільки обвинувачення побудовано виключно на показах потерпілої. Зокрема, звертає увагу на те, що покази потерпілої ОСОБА_11 , надані в суді щодо того, що її колишній чоловік ОСОБА_7 не бив її по руках, а їх викручував суперечать висновку експертизи, відповідно до якої пошкодження, які завдані потерпілій, утворилися від не менше як одної дії тупого предмета ( предметів).

Не погоджується з тим, що суд першої інстанції визнав належним та допустимим доказом протокол про проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись, при цьому, на висновок Верховного Суду, відповідно до якого, проведення такої дії за відсутності захисника є порушенням права особи на захист і тому є недопустимим доказом.

Також посилається на покази свідків, які показали в суді, що у потерпілої після 26 липня 2018 року були відсутні ознаки переломів рук.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Згідно з вироком, 26 липня 2018 року близько 21 години ОСОБА_7 , перебуваючи разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 у себе вдома, по АДРЕСА_2 ., діючи умисно, на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив сварку та наніс один удар долонею руки по обличчю останньої, від якого вона впала на ліжко на лівий бік, не втрачаючи при цьому свідомості. Продовжуючи свої протиправні дії. ОСОБА_7 почав по черзі наносити їй удари по обличчю і в грудну клітину, від яких ОСОБА_11 відчувала сильну фізичну біль, при цьому, свідомості не втрачала та ухилялася, прикриваючи руками обличчя, перебуваючи в лежачому положенні на ліжку. Після цього ОСОБА_7 схопив дружину руками спочатку за ліву руку, а потім за праву руку, викручуючи їх та натискаючи долоні останньої у внутрішній бік, а потім різко назовні. Від вказаних дій ОСОБА_11 відчула різкий біль в обох руках, а саме над зап`ястками і почала голосно кричати. Після цього ОСОБА_7 припинив свої протиправні дії.

У результаті застосованої фізичної сили з боку ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому правої променевої кістки з незначним зміщенням, перелому лівої променевої кістки без особливого зміщення, перелому напівмісяцевої кістки без зміщення.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів зміненої апеляційної скарги прокурора, та часткове підтримання апеляційної скарги захисника, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурору, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не дотримався.

Суд ухвалюючи вирок суду та визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не надав оцінку долученим доказам, обмежившись лише їх переліком та дублюванням змісту.

Досліджені у судовому засіданні докази у своєї сукупності мають суперечності стосовно нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, які належним чином судом не перевірені та їм не надано належної оцінки.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді першої інстанції показала, що під час сварки її колишній чоловік ОСОБА_7 не бив її по руках, а викручував їх.

Вказані показання потерпіла підтвердила і під час проведення слідчого експерименту від 11.09.2018 р., що ОСОБА_7 , саме тримаючи обома руками здавлював по черзі зап`ястя її рук та згинав їх.

В той же час, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 276 від 11 вересня 2018 року потерпілій завдано пошкодження у вигляді: перелому правої променевої кістки з незначним зміщенням; перелому лівої променевої кістки без особливого зміщення; перелому напівміцевої кістки без зміщення, згідно додатку до правил про проведення СМЕ наказу № 6 від 17.01.1995 по тривалості розладу здоров`я відноситься до пошкоджень середнього ступеня тяжкості. Дані ушкодження утворилися від не менше як одної дії тупого предмета (предметів) ( арк. пр. 75-76).

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував факт нанесення ударів потерпілій по руках, пояснивши, що лише тримав ОСОБА_11 за руку.

Дані суперечності судом не спростовані, у мотивувальну частину вироку покладено докази, які не узгоджуються між собою.

Крім того, судом допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка показала, що працює головним лікарем Липоводолинського райцентру надання первинної медико-санітарної допомоги, де також працює потерпіла, яка після зазначених подій брала відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 2-3 дні за сімейними обставинами, а потім продовжувала працювати. При цьому, лікарняних листків, виписок, епікризів не надавала.

Із показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вбачається, що потерпіла ОСОБА_11 після зазначеної події їздила на велосипеді, носила сумки, поралася на городі, що викликало у них сумнів щодо поломаних у неї рук.

Також свідок ОСОБА_17 зазначала, що потерпіла після вживання алкоголю пояснювала, що руки поламала через падіння з велосипеду.

Однак, суд першої інстанції на зазначені істотні суперечності в показаннях вказаних вище осіб уваги не звернув та заходів, спрямованих на усунення вказаних суперечностей не прийняв, при цьому поклав дані показання як докази на підтвердження своїх висновків щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, на переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, всупереч вимогам ст.94 КПК України, не ґрунтуються на всебічному й повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а тому ухвалений вирок, не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України з точки зору його законності, обґрунтованості і вмотивованості, та підлягає скасуванню. Між тим апеляційний суд позбавлений можливості, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 407 КПК України, ухвалити своє рішення, так як апеляційні скарги не містять такої вимоги, а також не зазначено правовий інструментарій для усунення допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону, а саме шляхом передослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст.404 КПК України.

Недотримання судом зазначених вище обставин перешкодило постановленню законного й обґрунтованого судового рішення, а тому відповідно до критеріїв, визначених ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 407 ч. 1 п. 6, 415 КПК України вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, задовольнивши таким чином змінену апеляційну скаргу прокурора та захисника в цій частині.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, з дотриманням вимог КПК України, повно та всебічно дослідити обставини, які належать до предмету доказування, та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо допустимості доказів, то вказані доводи підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню в судовому засіданні при новому розгляді в суді першої інстанції,

При цьому, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 415, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити повністю, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4