Справа № 342/444/20
Провадження № 1-кп/342/114/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду в м. Городенка Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №0000049 від 02.03.2020 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, який має середню освіту, непрацюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , використав завідомо підроблений документ.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, у 2018 році скористався послугами невстановленої слідством особи та придбав фіктивне посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.07.2018 категорії «В1», «В», «С», «ВЕ» на власне ім`я, заплативши за нього грошові кошти у сумі 2500 гривень, яке було незаконно виготовлене. Після отримання вищезазначеного посвідчення і до 02.03.2020 ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання порушуючи вимогу постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.07.2018, категорії «В1», «В», «С», «ВЕ» у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом. Так, 02.03.2020, приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_3 , рухаючись автомобілем «Skoda Favorit» реєстраційним номер НОМЕР_3 , по вул. Центральна с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, за порушення правил дорожнього руху ч. 5 ст. 121 ПДР України, був зупинений працівниками СРПП №1 Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. При перевірці документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що не має права на керування транспортними засобами, так як у встановленому законом порядку не отримував посвідчення водія, щодо встановлення особи правопорушника, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений документ, посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 05.07.2018 року категорії «В1», «В», «С», «ВЕ» на його ім`я, яке містило ознаки підробки та згідно «Інформаційного порталу Національної поліції» належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/8/7-81ТД/20 від 20.03.2020, надане на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_2 , за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

В кримінальному провадженні №0000049, 13 квітня 2020 року, між прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000049, з одного боку та обвинуваченим у цьому кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , на підставі п.2 ч.1 ст.468, ст.ст. 469, 470, 472, 473 КК України, в приміщенні Городенківського відділу Тисменицької прокуратури Івано-Франківської області, укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої сторони узгодили, що за скоєння даного злочину ОСОБА_3 , призначається покарання в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

В тексті угоди передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вивчивши угоду та додані документи, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Вказаний злочин у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
В указаній угоді сторони узгодили покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.
Суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.
Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , із призначенням обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що сума витрат за проведення експертизи №СЕ-19/109/8/7-81ТД/20 від 20.03.2020 року у даному кримінальному провадженні становить 1884,12 грн. Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х ВА Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2020 року, укладенуміж прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000049 від 02.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 коп., відшкодування витрат пов`язаних з наданням експертних послуг.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речовий доказ по справі після набрання вироком законної сили :
- посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.07.2018 категорії «В1», «В», «С», «ВЕ» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно «Інформаційного порталу Національної поліції» належить ОСОБА_6 залишити в оперативно-пошуковій колекції Івано-Франківського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: вул. Національної Гвардії, 14 м.Івано-Франківська,76005 (лист від 24.03.2020 року №19/109-3411).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1