Справа № 461/9142/19
Провадження № 1-кс/461/817/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 р. слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «IVECO 35C18», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 в частині заборони користування автомобілем без права проведення обліково-реєстраційних операцій та відчуження майна.
Клопотання мотивує тим, що станом на сьогодні припинили існувати підстави у накладенні арешту на вказане вище майно, оскільки проведено усі необхідні експертні дослідження вказаного вище транспортного засобу. Крім того, позбавлення ОСОБА_3 права користуватися автомобілем, призведе до порушення його права власності.
Заявник та слідчий подали клопотання про проведення розгляду справи без їх участі. Крім того, слідчий ОСОБА_4 у письмовій заяві висловив свою думку з приводу поданого ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна в частині, та не заперечував проти його задоволення.
Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000822 від 21.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22.11.2019 року накладено арешт на автомобіль марки «IVECO 35C18», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .
Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що арешт майна має бути скасовано повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.
Матеріалами справи встановлено, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшло достатньо часу. Крім того, слідчі дії щодо арештованого автомобіля та експертні дослідження, уже проведено.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні у користування його власнику, не позбавить орган досудового розслідуваня можливості використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задоволити.
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова у справі №461/9142/19 (Провадження №1кс/461/9978/19) від 22 листопада 2019 року арешт автомобіля марки «IVECO 35C18», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1