Справа № 161/9231/20
Провадження № 1-кс/161/4579/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2020 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Північний-1», що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева,5а, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та для забезпечення можливої конфіскації майна, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27 грудня 2019 року близько 08 год. 40 хвилин ОСОБА_4 , зайшовши в приміщені операційної каси №25 філії ПАТ «Фінансова компанія «Європошта», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, проспект Волі, 66, де з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в приміщенні каси, із застосуванням револьверу для відстрілу набоїв системи Флобер вчинив напад з метою заволодіння грошовими коштами, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у пострілі в вилочноскроневу ділянку потерпілого ОСОБА_5 , унаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення в вилочноскроневу ділянку. Після чого ОСОБА_4 застосовуючи пластикові хомути білого кольору зв`язав ОСОБА_5 руки, чим обмежив пересування останнього. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в приміщенні каси, близько 08 год.45 хв., ОСОБА_4 здійснив напад на касира філії ПАТ «Фінансова компанія «Європошта» ОСОБА_6 яка прийшла на робоче місце, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося в застосуванні револьвера та проведенні пострілів із вимогою відкриття сейфу з грошовими коштами. В цей час, ОСОБА_7 користуючись тим, що ОСОБА_4 втратив її з поля зору, зачинилась в обмінному пункті натиснула на кнопку виклику охорони та повідомила про даний факт оператора служби «102». Розуміючи, що заволодіти грошовими коштами не вдається за можливе, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 покинув місце події.
Своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
28.12.2019 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

29.12.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві приватної власності належать:квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Північний-1», що знаходиться за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева,5а.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Для забезпечення можливої конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідча звернулася з даним клопотанням.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає до задоволення.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000862 від 27.12.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.187 КК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 67 від 03.06.2020, ОСОБА_4 страждає недоумством у формі підкіркової судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, під час інкримінованих йому дій також страждав недоумством у формі підкіркової судинної деменції, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом не може самостійно реалізовувати свої право на захист, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, за своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази.

15.06.2020 слідчим винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування кримінального провадження № 0000862 від 27.12.2019 та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

15.06.2020 в якості законного представника підозрюваного ОСОБА_4 залучено його дружину ОСОБА_8 .

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1