Справа №585/2470/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/182/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 3 жовтня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Берестівка, Липоводолинського р ну, Сумської обл., мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов прокурора, в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Роменської міськради, до ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави, в особі фінансового управління виконавчого комітету Роменської міської ради, 13272,47 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

6 лютого 2017 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_9 вирішив проникнути на територію сусіднього господарства, яке перебуває у власності ОСОБА_8 , розташоване по АДРЕСА_2 для викрадення дерев`яних виробів для подальшого розпалу печі у будинку за місцем свого проживання.

У період перебування ОСОБА_9 на території вказаного домогосподарства, під час виносу ОСОБА_9 з двору господарства дерев`яний щит, дії останнього були викриті власником господарства ОСОБА_8 .

Усвідомлюючи, що в даному випадку здійснюється викрадення належного йому майна, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_9 та його затримання, ОСОБА_8 взяв до рук дерев`яну палицю та почав переслідувати ОСОБА_9 який, залишивши дерев`яний щиток, намагався втекти з місця події.

ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_9 почав наносити йому удари палицею по верхніх кінцівках, вище та нижче ліктя кожної, а також наніс декілька ударів ОСОБА_9 в область голови.

Від отриманих ударів ОСОБА_9 втратив рівновагу і впав на землю.

Не зважаючи на це та відсутність спроб втечі з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_8 продовжив наносити удари палицею по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження: «Сумісна краніоскелетна травма. Перелом тім`яно вискової кістки справа. Забій головного мозку. Субдуральна гематома зліва. Численні забійні рани голови. Закритий переломо вивих лівого ліктьового суглобу. Закритий перелом лівої ліктьової кістки в середній третині. Перелом правої променевої кістки. Забійна рана лівої голені. Правостороння отогемолікворея», які кваліфікуються як тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з чим ОСОБА_9 проходив лікування у Роменській ЦРЛ з 7 по 20 лютого 2017 року.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненому, юридичної кваліфікації його дій та призначеного виду та міри покарання, ставить питання про зміну вироку в частині вирішення цивільних позовів, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в позові потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди та позові прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що суд, вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та прокурора не врахував поведінку потерпілого ОСОБА_9 , зокрема вчинення потерпілим крадіжки його майна, що вплинуло на розвиток причинного зв`язку та обумовило настання суспільно небезпечних наслідків, а саме, спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 зумовлених його асоціальною поведінкою.

Звертає увагу обвинувачений на те, що прокурором не надано до позовної заяви доказів на підтвердження неможливості звернення до суду з даним позовом фінансового управління виконавчого комітету Роменської міськради, оскільки на думку обвинуваченого, уповноважений орган держави не був позбавлений можливості самостійно звернутися з позовом.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 124 КК України.

Оскільки вказані висновки суду ніким з сторін кримінального провадження не оскаржуються, то колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданої апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не знаходить підстав для перевірки вказаних висновків суду.

У той же час, згідно ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши наявність обставин, визначених ст. 284 КПК України, як підстав для закриття кримінального провадження, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Так, згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі і до дня набрання вироком законної сили, минуло три роки.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 124 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості санкція якого передбачає найбільш сурове покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України 6 лютого 2017 року, а ухвалений відносно нього вирок, від 3 жовтня 2019 року, станом на 16 березня 2020 року законної сили не набрав.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та наявність в діяннях обвинуваченого ОСОБА_8 складу вказаного кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів також враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорює доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та, що він не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, виходячи з положень ст. ст. 284; 417 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 3 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виходячи з таких обставин, з огляду на положення ст. ст. 128; 129; 284; 286; 417 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст. 124 КК України цивільні позови потерпілого ОСОБА_9 та прокурора, в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Роменської міськради, слід залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому ОСОБА_9 і прокурору їх право звернення із цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 404; 405; 407; 284; 417 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 3 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_8 , скасувати.

На підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України, ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України звільнити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_8 майнової та моральної шкоди та цивільний позов прокурора, в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Роменської міськради, про стягнення з ОСОБА_8 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 , залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4