Справа № 541/535/20
Провадження № 1-кс/541/191/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

18 березня 2020 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гужівка, Ічнянського району, Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого. Остання судимість: 15.07.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 190 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 20.06.2017 року по відбуттю строку покарання,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України ,
в с т а н о в и в :

18.03.2020 року слідчий СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею прокурор просив його задовольнити, пославшись на наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 при розгляді слідчим суддею клопотання визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України. Пояснив, що він має паралізовану матір за якою здійснює догляд та під його опікою перебуває психічно хворий брат. Крім того зазначив, що є фізичною особою підприємцем, а тому для забезпечення власної життєдіяльності та забезпечення належного догляду за хворими особами просить суд не застосовувати відносно нього цілодобового домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_4 вважала, що прокурором не доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та ризики, визначені ст. 177 КПК України, а тому просила суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Встановлено, що до ЄРДР слідчим Миргородського ВП внесено відомості 22.02.2020, 09.03.2020 року про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190 ч.2, 185 ч.2, 162 ч.1 КК України .

З клопотання наданого на розгляд слідчого судді вбачається, що 22.02.2020 близько 11 години ОСОБА_6 правомірно перебував на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 під дією заздалегідь виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, зважаючи, що власник майна та інші особи поряд відсутні та за ним не спостерігають, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу із залученням сторонніх осіб, які не знали про протиправність вчинюваних дій, демонтував та викрав чотири секції металевого паркану, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 280 гривень 80 копійок, належний ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 280 гривень 80 копійок.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

17.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.25-26).

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів долучених до клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України є обґрунтованою.

Ця підозра підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 , в якій потерпілий звертаючись до Миргородського ВП зазначив, що 22.02.2020 року квартирант ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , викрав належєжні йому металеві ворота; протоколами огляду місця події від 23.02.2020 року, яким встановлено відсутність частини металевого паркану в будинковолодінні розташованому в АДРЕСА_2 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , в яких він зазначає про те, що надав в користування ОСОБА_6 належне йому будинковолодіння розташоване в АДРЕСА_2 , а в подальшому виявив зникнення частини металевого паркану, належної йому бензопили та іншого майна; заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу працівникам поліції чотирьох секцій металевого забору з сітки рабиці; протоколом огляду вилучених секцій металевого забору в якому дається опис вилученого майна; протоколом пред`явлення особи для впізнання з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб впізнав фотознімок на якому зображено ОСОБА_6 пояснивши, що саме в цієї особи він придбав металеву сітку; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що має у власності автомобіль, яким на прохання невідомого йому чоловіка від будинковолодіння розташованого в АДРЕСА_2 перевозив секції паркану з сітки рабиці; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який придбав сітку рабицю ; висновком товарознавчої експертизи стосовно вартості брухту чорного металу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, враховуючи відповідно до вище зазначеного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не одружений, але проживає разом з матір`ю та братом в АДРЕСА_1 , займається підприємницькою діяльністю, що вказує на міцність соціальних зв`язків, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, а саме наявність інвалідності 3 групи, суд вважає, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною покидати місце свого проживання у певний період доби, в змозі запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, сукупність наявних ризиків, а саме можливість впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, можливість переховування від органів досудового розслідування і суду, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, можливість продовження ним злочинної діяльності, зважаючи на наявність не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, розмір покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, конкретних обставин справи, вище проаналізовані дані про особу підозрюваного, вказують на відсутність підстав вважати, що менш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт з забороною покидати місце свого проживання у певний період доби, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

На думку суду такі фактичні дані містяться в поясненнях свідка ОСОБА_8 , протоколі огляду місця пригоди та протоколі видачі та огляду сітки рабиці, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, визнанні підозрюваним ОСОБА_6 на час розгляду клопотання своєї провини за обставинами викладеними в пред`явленій йому підозрі.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, такий запобіжний захід, як домашній арешт з забороною покидати місце свого проживання у певний період доби , здатний запобігти доведеним ризикам, оскільки цілодобовий арешт призведе до неможливості підозрюваним утримувати себе та може поставити, як підозрюваного так і його близьких родичів в безвихідну життєву ситуацію.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя , -
у х в а л и в :

1. Клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_5 від 18 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гужівка, Ічнянського району, Чернігівської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в період доби з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби до 16 травня 2020 року.
3. У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- заборонити спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місця, визначенні слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії даної ухвали до 16 травня 2020 року.

4. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області.

5. Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_10