ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/515/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 645/1473/17
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 20209року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , 1989 року народження, уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, працюючий начальником зміни цеху №1 ТОВ ПК «Індастрі», має вищу освіту, мешканець м. Харкова, раніше не судимий, -

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді громадський робіт на строк 120 годин.

Також, з ОСОБА_7 стягнуто витрати на залучення експерта по проведення Товарознавчої експертизи в сумі 879 грн. 60 коп.

Крім того, з ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що 17.02.2017, близько 01 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау біля будинку № 40, де між ним та раніше незнайомим йому ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, унаслідок чого у ОСОБА_7 виник намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 , знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_10 , наніс йому один удар по голові зліва скляною пляшкою з-під пива, яка знаходилась у нього у правій руці. Після цього він наніс потерпілому ще декілька ударів кулаком по обличчю та з місця вчинення злочину зник.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1279-ая/17 від 27.02.2017 потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у виді різаних ран на обличчі, синця в області повік лівого ока, які утворилися: рани від ріжучої дії гострого предмета, синець від дії тупого твердого предмета за механізмом удару чи удару стиснення. За ступенем тяжкості різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад шести днів, але не більше трьох тижнів (21 дня). Синець за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів.

Не погодившись з цим вироком прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Прокурор обґрунтовує свої вимоги тим, що призначене судом покарання у виді 120 годин громадських робіт взагалі не передбачене санкцією ч.2 ст. 125 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до санкції ч.2 ст. 125 КК України найнижчею межою покарання у виді громадських робіт є 150 годин.

Як слушно зазначив прокурор у своїй апеляційній скарзі, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України призначив йому покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке по своєму розміру не відповідає санкції цієї статті, оскільки призначено не в межах санкції цієї частини статті, що чітко регламентовано законодавцем .

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування цього вироку.

Не ставлячи під сумнів висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій, судова колегія дійшла висновку про порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону в частині визначення міри покарання.
Поряд з цим належить врахувати, що колегія суддів апеляційного суду позбавлена процесуальних повноважень щодо можливості ухвалення вироку внаслідок неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, згідно апеляційних вимог прокурора, оскільки ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції чітко регламентовано нормами ч.1 ст. 420 КПК України, яка містить такої підстави для ухвалення вироку, а перелік цих підстав є вичерпним та визначений законодавцем імперативно. Сутність процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції, свідчить про те, що суд неправильно призначив покарання за сукупністю вироків, що позбавляє колегію суддів можливості робити висновків про його м`якість або сировість, як того вимагає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Порушення судом першої інстанції вказаної вимоги не відноситься до передбаченого в ч.1 ст. 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.
Враховуючи викладене, вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, п.6 ч.1 ст. 407, п.4 ч.1 ст.409, 415 КПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4