Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника арештованого майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника власника арештованого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року в рамках кримінального провадження,внесеного до ЄРДР за №0002512 від 29.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під № 0002512 від 29.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч.1 ст.364 КК України, що в ході проведення комплексної перевірки організації службової діяльності регіональних та територіальних сервісних центрів МВС у Волинській області з надання організаційно-методичної та практичної допомоги згідно з наказом Головного сервісного центру МВС від 16.03.2017 №69, в період з 20.03.2017 по 24.03.2017, було виявлено, що у ТСЦ 0741 на підставі сфальсифікованих документів було здійснено реєстрацію транспортних засобів, а саме автомобіль марки MERCEDES-BENZ S600, кузов № НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ S600L, кузов № НОМЕР_2 , а також перереєстрацію автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER 200, кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .
Окрім того, слідчий зазначив, що під час тимчасового доступу до документів у територіальному сервісному центрі 0741 вилучено оригінали документів, які подано для реєстрації транспортного засобу MERCEDES-BENZ S600, кузов № НОМЕР_1 , серед яких наявна митна декларація № 807110000/2016/013909 від 26.10.2016, за якою нібито імпортовано вказаний автомобіль із сплатою митних платежів.
Під час досудового розслідування із Харківської митниці ДФС отримано інформацію про те, що митна декларація № 807110000/2016/013909 від 26.10.2016 видавалась із сплатою митних платежів на кузов легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S600», кузов № НОМЕР_1 , а не на автомобіль «MERCEDES-BENZ S600», кузов № НОМЕР_1 не оформлялась.
Окрім цього, слідчий зазначив, що автомобіль «MERCEDES-BENZ S600», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ввезений на митну територію України без сплати митних платежів, де був легалізований шляхом реєстрації у територіальному центрі 0741, за сприяння працівників центру.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт, у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0002512 від 29.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 358 та ч.1 ст. 364 КК України, а саме: заборону на відчуження, використання та розпорядження транспортним засобом: «MERCEDES-BENZ S600», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту.Вказує на те, що автомобіль має силу речового доказу, оскільки сам по собі підлягає оцінці шляхом проведення судової товарознавчої експертизи, яка є обов`язковою для визначення заподіяної матеріальної шкоди. Однак проведення експертизи унеможливлюється через постійну перереєстрацію вказаного автомобіля на інших осіб. Зазначене свідчить про виникнення потреби у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, завдяки яким може бути проведена судово-товарознавча експертиза.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник власника арештованого майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року та скасувати арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S600», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , оскільки останній є добросовісним набувачем вказаного майна. Крім того зазначає, про порушення строків досудового розслідування, оскільки кримінальне провадження №0002512 зареєстроване 29.05.2017 року, тобто більше трьох років та за весь цей період часу не предявлено підозри жодній особі. Також порушено строк розгляду клопотання. Оскільки ухвала Волинського апеляційного суду, якою призначено новий розгляд клопотання датована 15.05.2020, а процесуальний строк розгляду клопотання про арешт 48 годин відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України. Вказує також про не співмірність застосування заходу у виді арешту майна і прямими санкціями ч.1 ст. 358 та ч.1 ст. 346 КК України, які не передбачають спеціальної конфіскації цього майна, що свідчить на думку скаржника про спрямованість на неправомірне позбавлення володільця майна права розпоряджатись та користуватись своєю властістю. Також зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов будь-якої з осіб, чи органу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді - скасувати, думку прокурора, який апеляцію заперечив та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З аналізу наведених норм, матеріалів клопотання та доводів і пояснень учасників судового розгляду вбачається, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки "транспортним засобом: «MERCEDES-BENZ S600», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 . Він має силу речового доказу, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій.

Об`єктом дослідження під час розгляду клопотання слідчого були саме ті обставини, з якими Закон передбачає можливість накладення арешту на майно в даному випадку на транспортний засіб.
Як встановлено слідчим суддею, зазначене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тому, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення кримінального провадження,зокрема проведення процесуальних дій, збереження доказів, підставно накладено арешт на майно.

Зняття арешту з даного майна може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З наведених підстав доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника власника арештованого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002512 від 29.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358, ч.1 ст.364 КК України - залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді