Єдиний унікальний номер справи 185/8151/19
Провадження № 1-кп/185/227/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001492 від 30 липня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініно, Ленінського району, Хабаровського краю, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , поживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт.

13 травня 2019 року у приміщенні Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: вул. Ганни Світличної, 53 м. Павлограда Дніпропетровьської області, ОСОБА_3 став на облік та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 240 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

13 травня 2019 року ОСОБА_3 було видано направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт до Вербківської сільської ради Павлоградського району, згідно якого останній повинен був приступити до виконання суспільно корисних робіт з 15 травня 2019.

Наказом директора КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради № 8-К від 20 травня 2019 року ОСОБА_3 був прийнятий робітником для відпрацювання суспільно корисних робіт в КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради.

21 травня 2019 року ОСОБА_3 прибув до КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради та склав графік відпрацювання суспільно корисних робіт. Згідно графіка ОСОБА_3 повинен був з 21 травня 2019 року приступити безпосередньо до відпрацювання суспільно корисних робіт.

Однак, ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, 21.05.2019, 24.05.2019 та 03.06.2019 року до КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради, згідно складеного графіку не з`явився, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та застосовано до нього усне зауваження.

03 липня 2019 року, після притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт йому загрожує кримінальна відповідальність, з 04 липня 2019 року по 29 липня 2019 року до КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради для складання графіку та відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, про причину не явки нікому не повідомив, чим злісно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

29 липня 2019 року ОСОБА_3 був попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності ст. 389-2 КК України.

Після того, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення йому загрожує кримінальна відповідальність, з 29 липня 2019 року по 07 серпня 2019 року до КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради для складання графіку та відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, про причину не явки нікому не повідомив, чим злісно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

Станом на 07 серпня 2019 року ОСОБА_3 відпрацював 56 годин з призначеного йому адміністративного стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт за постановою суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на суспільно корисні роботи в КП «Благоустрій жителів села» Вербківської сільської ради, виправдувальних документів не надав, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, до якого його було притягнуто постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 389-2 КК України як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт. Він став на облік та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 240 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Йому було видано направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт. Він неодноразово ухилявся від відбування суспільно корисних робіт. Всього він відпрацював 56 годин суспільно корисних робіт. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 389-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1