Справа № 740/3336/19
Провадження № 1-кп/740/103/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального правопорушення: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000746, 0000759 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.02.2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість згідно вироку Ніжинського міськрайонного суду від 11.02.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України, 17.04.2019 року в нічний час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , діючи повторно, таємно шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Номі» модель і282, вартістю 350 гривень, який знаходився на дивані в кімнаті та належав ОСОБА_5 . У подальшому, маючи можливість розпорядитись викраденим ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 350 гривень.
11.02.2019 року ОСОБА_4 засуджено Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
17.05.2019 року ОСОБА_4 , поставлений на облік в Ніжинський міськрайонний відділ Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де з ним, 17.05.2019 року проведена профілактична бесіда, роз`яснені порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного йому покарання, видано направлення до КП «Служба єдиного замовника», в якому зазначено, що 20.05.2019 року він повинен приступити до відбування покарання. Засуджений ОСОБА_4 з вказаним направленням 17.05.2019 року прибув для відбування покарання до КП «Служба єдиного замовника», працівниками якої складено графіки та табелі його виходу на роботу з 20.05.2019 року по 31.05.2019 року у відповідності до якого засуджений мав виконувати громадські роботи по 4 години щодня та видано наказ про прийняття на безоплатні громадські роботи. Але ОСОБА_4 діючи умисно з метою ухилення від відбування покарання у період з 20.05.2019 року по 31.05.2019 року не вийшов на громадські роботи до КП «Служба єдиного замовника» для їх відпрацювання без поважних причин, тим самим не виконував їх на визначеному для цього об`єкті, внаслідок чого не відпрацював встановлений судом строк громадських робіт, що є обов`язком засудженого відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України. Вказані умисні дії ОСОБА_4 згідно до ч.3 ст. 40 Кодексу визнаються ухиленням від відбування громадських робіт. У результаті ухилення ОСОБА_4 не відпрацьовано 150 годин громадських робіт, які призначені останньому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.02.2019 року.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і пояснив, що 17.04.2019 року вночі перебуваючи в АДРЕСА_2 викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Номі». Крім того він був засуджений до громадських робіт, ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт та попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, однак в силу суб`єктивних причин не приступив до відбуття громадських робіт. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи в його відсутність.
За таких обставин, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ОСОБА_5 , вчиненому повторно, та за ч. 2 ст. 389 КК України як умисні дії, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за що він повинен нести відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відносяться до злочинів середньої та невеликої тяжкості; особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкцій ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту.

Так як ОСОБА_4 вчинив злочин до відбуття покарання призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду від 11.02.2019 року, яким він засуджений за ч.1 ст. ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, які він не відпрацював, остаточне покарання слід призначити із застосуванням положень ст. ст. 72, 71 ч.1 КК України.

Долю речового доказу необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України призначивши покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту;

за ч.2 ст. 389 КК України у виді двох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточно покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання призначене вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.02.2019 року і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) місяців 10 днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Номі» модель і282 чорного кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 , залишити у власності останнього.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ніжинського
міськрайонного суду ОСОБА_1