Справа №: 635/1396/20
У Х В А Л А

14 травня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого в межах обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0000904, згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17 травня 2020 року включно. Клопотання обґрунтоване тим, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи . Крім того, прокурор зазначила, що до ОСОБА_7 раніше застосовувався більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового арешту, який був порушений ОСОБА_7 , внаслідок чого йому змінено запобіжний захід на тримання під вартою.

ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу.

Колегія суддів, вислухавши учасників провадження, дослідивши направлені до суду матеріали, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду. Як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. На підставі ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 19 березня 2020 року запобіжний захід продовжено до 17 травня 2020 року включно.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого злочину.

Також слідчий суддя вважав підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, якому інкримінується особливо тяжкий злочин проти життя та здоров*я особи, судовий розгляд не закінчено, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати іншим чином, вчинити інше правопорушення, впливати на покази свідків, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ч.1 ст. 178 КПК України, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, суд бере до уваги той факт, що відносно ОСОБА_7 обирався більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який обвинувачений порушив та переховувався від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений в розшук та в подальшому йому змінено запобіжний захід на тримання під вартою, підвищену суспільну небезпеку, інкримінованого ОСОБА_7 злочину, відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині.

Отже, зазначені обставини підтверджують наявність ризиків, про які зазначає прокурор.

Крім того, колегія суддів досліджуючи матеріали справи та беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, не знаходить будь-яких обставини, які б могли слугувати беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Колегія суддів вважає, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинуваченого, а також свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_7 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На теперішній час суд перебуває на стадії дослідження письмових доказів, свідки по справі ще не допитані, тому завершити розгляд провадження до спливу строку дії ухвали неможливо з об`єктивних причин.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 199 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів до 12 липня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1

Судді (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3