Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9709/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2019 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 , звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений не відбув трьох чвертей строку покарання, призначеного йому судом за особливо тяжкий злочин, після відбуття якого можливий у встановленому законом порядку розгляд питання щодо умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує на те, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає, що судом безпідставно не враховано, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір, відсутній борг перед потерпілим, за час відбуття покарання не має дисциплінарних стягнень, натомість має одне заохочення та позитивно характеризується. Крім того зазначає, що ОСОБА_8 не вчиняв злочину проти держави та людства та відбув частину покарання, призначеного судом.

Заслухавши доповідача, захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України та п.3, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

З матеріалів судового провадження видно, що ОСОБА_8 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ст.ст. 190 ч. 4, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2017 року в частині призначення покарання вирок суду першої інстанції скасовано, ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Постановою Верховного суду від 27.03.2018 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2017 залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, злочин, за який засуджено ОСОБА_8 , є особливо тяжким.

Вирок суду набрав законної сили. Початок строку відбування покарання: 26.10.2017 року, кінець строку відбуття покарання: 26.10.2022.

За час відбування покарання засуджений має одне заохочення та одне порушення режиму тримання, не визнає вину у вчинені злочину, за який його засуджено.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст.81КК України обґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки ОСОБА_8 не відбув трьох чвертей строку покарання, призначеного йому судом за особливо тяжкий злочин, після відбуття якого можливий у встановленому законом порядку розгляд питання щодо умовно-дострокового звільнення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.

Доводи на які посилається захисник в апеляційній скарзі не є підставами для скасування ухвали районного суду і задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2019 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: