Справа № 404/7555/19
Номер провадження 1-кс/404/50/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0000135, за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про отримання тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні оператора телекомунікацій (мобільного зв`язку) ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За правилами ч. 4 ст.107 КПК України фіксування технічними засобами кримінального провадження в судовому засідання не здійснювалось в зв`язку з заявою слідчого про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши матеріали, що додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Предметом доказування є виконання умов поставки автозапчастин.

Потерпілий ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає в м. Києві.

Розрахунковий рахунок на який здійснювався переказ грошових коштів відкритий в місті Новоград-Волинський, Житомирської області.

Фігурант по справі ОСОБА_6 разом із своєю родиною проживає в місті Луцьк.

Громадянин ОСОБА_7 зареєстрований в м. Благовіщенське, Кіровоградської області.

На території міста Кропивницький та в Кропивницькому районі відсутні такі географічні назви як: Київ, Луцьк, Новоград-Волинський, Благовіщенське.

Юридичні адреси контрагентів та умови виконання договору поставки не пов`язані з територіальною юрисдикцією Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Всупереч ч. 5 ст. 132 КПК України, слідчий не подав доказів на підтвердження того, що місце вчинення можливого злочину за територіальною ознакою належить до його повноважень.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.

Проведення досудового розслідування слідчим Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області не відповідає чіткому розумінню КПК України. Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням без постанови прокурора відповідного рівня, про визначення місця проведення досудового розслідування. Це суперечить національному законодавству і вимогам міжнародних стандартів щодо якості проведення досудового розслідування, передбачених ст. 5-6 Європейської Конвенції, щодо дотримання принципу юридичної визначеності.

Контроль за дотриманням прав учасників кримінального провадження, можна забезпечувати після винесення прокурором відповідного рівня постанови про визначення місця проведення досудового розслідування. Слідчий, який звернувся з цим клопотанням не надав доказів про дотримання територіальної підслідності.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

При вирішенні вимог слідчого, до матеріалів клопотання не долучено доказів про неефективність проведення досудового розслідування слідчими за місцем реєстрації осіб або постанови керівника відповідного рівня прокуратури про зміну чи визначення територіальної чи предметної підслідності проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий не надав доказів законності проведення ним досудового розслідування у цьому провадженні. Без підтвердження правосуб`єктності слідчого, передчасним стане і задоволення вимог слідчого у поданому ним клопотанні.

Зазначене твердження узгоджуються з правовою позицією, що висловлено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.09.2016 року, адресованого заступнику ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Положеннями ст. 216 КПК України визначено підслідність органів досудового розслідування. Таким чином, законодавче розмежування підслідності між різними органами досудового розслідування визначає розподіл наданих кримінальним процесуальним законом повноважень таким органам. З огляду на це варто зазначити, що відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими визнаються докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Водночас питання допустимості тих чи інших доказів вирішується під час судового розгляду судом, який здійснює розгляд кримінального провадження.

Перераховані недоліки є підставою для відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання.

Керуючись ст. ст. 216-218 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданого слідчим СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_3 клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню №0000135, за ч. 3 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ст. 309 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1