Справа № 502/353/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2020 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000032 від 05.02.2020 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія Одеської області, громадянки України, з повною вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у тому, що 31.01.2020 р. приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, під час перебування у магазині ТОВ «РУШ» магазин «Ева-465», що розташований за адресою: Одеська область, місто Кілія, вулиця Торгова будинок, 22, у неї виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна. В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваний дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, з прилавку взяла 1 туш для вій марки «MAX FACTOR» вартістю 216,31 гривень, 1 туш для вій марки «LCF Ultra Black» вартістю 43,62 гривень, 1 крем для обличчя марки «LAMEL» вартістю 41,96 гривень, 1 набір тіней марки «LAMEL» вартістю 37,18 гривень, 1 брелок у виді ведмедя з трьома сердечками вартістю 4,87 гривень, 1 олівець для губ «Isabelle Dupont» вартістю 17,76 гривень, 1 пензлик для брів сірого кольору вартістю 23,84 гривень та 1 маркер-тінт для брів марки «GlamBee» вартістю 26,29 гривень та поклала їх до свого гаманця, після чого з ними покинула магазин ТОВ «РУШ» магазин «Єва-465» проходячи при цьому біля касового відділення та не розрахувалася, місце вчинення злочину покинула, у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила ТОВ «РУШ» магазин «Єва-465» майнову шкоду на суму 410,83 гривень.

Відповідні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто за ознаками таємного викрадення чужого майна.

26.02.2020 р. під час досудового розслідування між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 та за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості на підставі статей 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; повне відшкодування спричиненої майнової шкоди. Вказаною угодою передбачено, що підозрюваний зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання, повинна за ч. 1 ст. 185 КК України понести ОСОБА_5 : у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені в ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні та просила затвердити зазначену угоду.

Захисник в судовому засіданні підтвердив факт добровільності укладення угоди обвинуваченим та вважав за можливе затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердив факт надання прокурору письмової згоди на укладення відповідної угоди та зазначив, що не заперечує проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути, серед іншого, укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості. Відповідно до ч. 5 вказаної статті укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення відповідно до ст. 12 КК України стосується вчинення нею злочину середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Представником потерпілого надано письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2020 р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 05.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1