Справа № 454/2172/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1234/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року щодо скасування засудженому ОСОБА_7 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного вироком Сокальським районним судом Львівської області від 24.01.2018,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року скасовано засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного вироком Сокальським районним судом Львівської області від 24.01.2018, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, та направлено ОСОБА_7 у кримінально-виконавчу установу для відбуття покарання згідно даного вироку у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник засудженого подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити представнику «Центру пробації» у задоволені клопотання про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалу суду першої інстанції вважає необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог законодавства України, оскільки суд не дав належну оцінку його доводам у справі.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції клопотання представника пробації задоволено на підставі того, що ОСОБА_7 двічі не прибув на реєстрацію в «Центр пробації».

Апелянт наголошує, що у матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_7 перебував на лікуванні в період коли не прибував на реєстрацію. Даний факт є голослівним, оскільки рішення щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції прийнятий за його відсутності. Натомість не звернуто увагу на те, що ОСОБА_7 систематично та беззастережно виконував покладені на нього судом обов`язки, інформував інспектора про поважність причини неприбуття до органу пробації. Зокрема неявки до органу пробації двічі відбулися з поважних причин по стану здоров`я, що підтверджується витягами з медичної карти амбулаторного хворого від 06.08.2018, 08.01.2019.

Враховуючи вищенаведене підстав для задоволення клопотання представника органу пробації у суду першої інстанції не було, а тому відповідна ухвала підлягає скасуванню.

Представник «Центру пробації» була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, надіслала до суд клопотання про слухання справи у її відсутність, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, думку представника засудженого - адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора, який просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали особової справи, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, у ч.1 ст. 166 КВК України зазначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Поряд з цим в ч.3 ст. 166 КВК України зазначено, що відповідальність настає у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі виявлення такого, орган пробації застосовує до засудженого письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 .

Підстав ставити під сумнів правильність цих висновків колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, вироком Сокальського районного суду від 24.01.2018 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України останнього зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

З підписки від 14.03.2018 встановлено, що ОСОБА_7 роз`яснено під підпис його обов`язки, визначені вироком суду (а.ос.сп. 14) .

Постановою від 14.03.2018, за підписом провідного інспектора Сокальского МРВ з питань пробації ОСОБА_9 , засудженому ОСОБА_7 визначено з`являтися до органу пробації в понеділок кожного місяця. З даною постановою засуджений ознайомлений того ж дня (а.ос.сп 20).

З листка реєстрації встановлено, що засуджений двічі: 06.08.2018, 08.01.2019 не прибував на реєстрацію.

09.08.2018 (а.ос.сп 27), 04.02.2019 (а.ос.сп. 41) засудженому ОСОБА_7 , під підпис, було оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлення його для відбування покарання призначеного вироком суд першої інстанції у вигляді позбавлення волі.

Так, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» , а саме розділу IV ч.2 п. 4, 5, якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук. Поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до частини першої статті 34, частини першої статті 37, частини шостої статті 41 КВК України визнаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Згідно повідомлення Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 09.07.2019 у період з 19.06.2019 по 09.07.2019 проводилися заходи, щодо встановлення місця знаходження гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Фусів Сокальського району Львівської області, якому згідно ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 04.06.2019 призначено відбування покарання за вироком цього ж суду від 24.01.2018 у вигляді 4 років позбавлення волі.

09.07.2019 ОСОБА_7 було затримано та поміщено у ДУ «Львівська УВП №19» для відбування покарання (а.ос.сп. 53).

Доводи захисника засудженого про поважність причин пропуску засудженим явки на реєстрацію через перебування на лікуванні, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки відповідно до витягів з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 від 06. 08.2018 та 06.01.2019 (а не як виправлено 08 січня 2019 року ), долучених до апеляційної скарги, паціент звертався до лікаря для амбулаторного дообстеження після стану алкогольного сп`яніння. (а.с.61,63).

Крім того з оглянутих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_7 від 09.08.2018, 04.02.2019 (а.ос.сп. 26, 40) вбачається, що причиною неявки на реєстрацію в органи пробації було те, що він «запив».

Щодо покликань апелянта про те, що ухвала суду першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_7 то, у відповідності до вимог ч.5 ст. 539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд першої інстанції належним чином повідомляв учасників судового процесу про час, місце розгляду клопотання, що підтверджується відповідними повідомленнями і зокрема зворотнім повідомленням на судове засідання призначене 11.04.2019 отриманим під підпис ОСОБА_7 22.03.2019 (а.ос.сп.44), однак через неявку розгляд справи переносився і 04.06.2019 було прийнято рішення по справі та винесена відповідна ухвала без участі зокрема засудженого.

Таким чином судом першої інстанції при розгляді клопотання було дотримано всіх вимог чинного законодавства, при цьому права жодного з учасників процесу порушені не були. Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом першої інстанції не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, при розгляді клопотання представника «Центру пробації», колегія суддів не знаходить підстав для скасування законної, обґрунтованої ухвали суду першої інстанції, а відповідно і для задоволення апеляційної скарги захисника засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 червня 2019 року, якою було задоволено клопотання представника «Центру пробації» про скасування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2018, у вигляді 4 років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :