Справа № 583/4608/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2020 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 11.09.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи Охтирського району, Сумської області, громадянина України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 11 вересня 2019 року близько 19.30 год., керуючи автомобілем «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Київська у м. Охтирка в напрямку від мікрорайону Дачний до площі Успенської. Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи поблизу будинку № 34 вул. Київській та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу ОСОБА_4 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме:
- п.2.3 «б» Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості чи зупинки керованого ним транспортного засобу, не надав дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вул. Київська м. Охтирка по пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
Обвинувачений ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода з моменту його виходу на проїзну частину, оскільки в розпорядженні водія малось достатньо відстані для зупинки автомобіля до місця наїзду шляхом своєчасного застосування гальмування.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які не відповідають вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з подією та її наслідками у вигляді заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась закритим переломом лівої скроневої кістки та дифузним крововиливом під м`яку мозкову оболонку, які привели до набряку-стиснення головного мозку, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла в КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 11.09.2019 р. близько 20 год. він ( ОСОБА_4 ) дізнався, що дружина подала документи на розлучення. Він ( ОСОБА_4 ) був дуже цим схвильований, потім сів за кермо свого автомобіля Шевролет Лачетті номерний знак НОМЕР_2 , яким керує по довіреності, та поїхав по вул. Київській у напрямку пл. Успенської м. Охтирка. Через 5-7 хв. в районі дитячого садка «Росинка» він ( ОСОБА_4 ) відчув удар в ліве водійське дзеркало, відразу зупинився та побачив, що на пішохідному переході лежить жінка. Він ( ОСОБА_4 ) викликав швидку допомогу та поліцію. Коли приїхали працівники поліції, його відвезли до лікарні на огляд на стан сп`яніння, він був тверезий. Швидкість автомобіля під час руху була близько 40 км/год. Він ( ОСОБА_4 ) визнає, що порушив вимоги п.п 2.3 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України і що ці його порушення знаходяться в причинному зв`язку з подією та її наслідками у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_6 . Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілої визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як шкода йому обвинуваченим добровільно відшкодована, міру покарання просить призначити не пов`язану з реальним позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду: прокурора, обвинуваченого, його захисника, які не оспорюють фактичних обставин справи, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого.
За таких обставин суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України за обставин, викладених у вироку при формулюванні обвинувачення, є доведеною.
Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, враховує його молодий вік та стан здоров`я.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди, і з урахуванням даних обставин а також позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд також вважає за необхідне з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, характеру допущених підсудним порушень правил безпеки дорожнього руху та їх наслідків призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.
Прокурором в інтересах держави в особі Фінансового управління Охтирської міської ради заявлено позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої з тих підстав, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 11.09.2019 року по 16.09.2019 року в КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» і на її лікування було витрачено 1 977 гривень державних коштів.
Як вбачається з довідки-розрахунку КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» від 21.10.2019 р. ОСОБА_6 знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії з 11.09.2019 року по 16.09.2019 року, вартість лікування становить 1977,00 грн.
14.04.2020 року від співвідповідача у цивільному позові ПрАТ «СК «УНІКА» надійшов відзив на позовну заяву прокурора Охтирської місцевої прокуратури, зі змісту якого слідує, що позовні вимоги ними не визнаються з огляду на те, що заклад охорони здоров`я, в якому знаходилась на лікуванні потерпіла від ДТП ОСОБА_6 , не є потерпілою особою відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже витрати на лікування потерпілого від злочину має відшкодовувати особа, яка вчинила злочин.
Положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 р.
Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону № 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Враховуючи наведене вище, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією, що узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 6-1343цс15 від 24.02.2016 року.
Таким чином, заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню та з обвинуваченого підлягають стягненню кошти в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз в сумі 3454,22 грн.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.09.2019 року на джинси світло синього кольору, одну пару кросівок тканинних чорного кольору з рожевими вставками, блузу чорного кольору з коротким рукавом з нанесеним малюнком квітів в білу крапку, які належать ОСОБА_6 , - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.09.2019 року на автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 ; речовину бурого кольору, що вилучена на марлевий тампон з асфальтного покриття автодороги по вул. Київській в м. Охтирка, поряд з будівлею №21, де знаходиться Охтирський дошкільний навчальний заклад «Росинка» Охтирської міської ради Сумської області; контрольний зразок марлевого тампону, які були вилучені 11 вересня 2019 року в ході проведення огляду місця події скасувати.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Охтирської міської ради в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 1977 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 3454,22 грн.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.09.2019 року на джинси світло синього кольору, одну пару кросівок тканинних чорного кольору з рожевими вставками, блузу чорного кольору з коротким рукавом з нанесеним малюнком квітів в білу крапку, які належать ОСОБА_6 , - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.09.2019 року на автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 ; речовину бурого кольору, що вилучена на марлевий тампон з асфальтного покриття автодороги по вул. Київській в м. Охтирка, поряд з будівлею №21, де знаходиться Охтирський дошкільний навчальний заклад «Росинка» Охтирської міської ради Сумської області; контрольний зразок марлевого тампону, які були вилучені 11 вересня 2019 року в ході проведення огляду місця події скасувати.
Речові докази джинси світло синього кольору, одну пару кросівок тканинних чорного кольору з рожевими вставками, блузу чорного кольору з коротким рукавом з нанесеним малюнком квітів в білу крапку, які належать ОСОБА_6 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 001102), речовину бурого кольору, що вилучена на марлевий тампон з асфальтного покриття автодороги по вул. Київській в м. Охтирка, поряд з будівлею №21, де знаходиться Охтирський дошкільний навчальний заклад «Росинка» Охтирської міської ради Сумської області; контрольний зразок марлевого тампону, які були вилучені 11 вересня 2019 року в ході проведення огляду місця події знищити.
Речові докази - автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_1