Справа № 128/574/14-к
Провадження №11-кп/801/504/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду клопотання установи виконання покарань (Стрижавської ВК-81) про умовно-дострокове звільнення засудженого судом не було застосовано закон, який відповідно до ст.5 КК України та ст.58 Конституції України пом`якшує відповідальність особи. З метою подальшого поліпшення свого становища вважає за можливе поновити строк на оскарження судового рішення.
В судовому засідання ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання з вищенаведених підстав.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись не відсутність поважних причин, які б давали можливість на оскарження судового рішення.
Заслухавши заявлене клопотання, думку інших учасників з цього приводу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, суд приходить до висновку про безпідставність клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, 13 лютого 2014 року Вінницьким районним судом постановлено рішення за поданням Стрижавської ВК №81 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.
Засуджений ОСОБА_7 був присутнім під час розгляду провадження, в тому числі і під час проголошення судового рішення. Після проголошення постанови судом роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання та постанові суду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення. Таким чином остатнім днем подачі апеляційної скарги є 20 лютого 2014 року, про що знав ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на зазначене судове рішення була подана 04.03.2020 року.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України до повноважень апеляційного суду віднесено питання про розгляд клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених рішень судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.
Проте незастосування судом норм Закону України про кримінальну відповідальність, про яке наголошує ОСОБА_7 як на підставу поважності причин пропуску такого строку не може бути підставою для поновлення пропущеного строку. Окрім того суд зазначає, що з моменту постановлення судового рішення минуло понад 6 років.
На переконання апеляційного суду за наведених обставин твердження обвинуваченого про неможливість подання у встановлений строк апеляційної скарги на судове рішення є непереконливим.
Таке рішення відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, якщо суд апеляційної інстанції за її заявою не знайде підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.399 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від 26.12.2007 року за ст.ст.190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: