Дата документу Справа № 336/6921/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/6921/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/354/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська ВК (№20)

розглянула 19 лютого 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 лютого 2018 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 11 січня 2017 року за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України та визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку Кіровського районного суду м. Астрахані від 11 січня 2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вирок Кіровського районного суду м. Астрахані від 11.01.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 РФ, набрав законної сили.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Астраханській області», кінець строку відбуття покарання 18.08.2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_7 в Україні: АДРЕСА_1 .

Міністерством юстиції України вирішено прийняти в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання на території України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 лютого 2018 року:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України задоволено.

Вирок Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації від 11 січня 2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі на строк 10 років, приведено у відповідність до чинного законодавства України, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 10 січня 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання час тримання його під вартою з 19.08.2016 року по 10.01.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015) в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 19.08.2016 року по 31.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує, що суд всупереч вимогам п.6 ч. 1 ст. 368 КПК України безпідставно визначив йому максимальний строк покарання, яке є занадто суворим, оскільки згідно вироку Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації від 11 січня 2017 року йому призначено мінімальний строк покарання.

Просить ухвалу суду змінити, та визначити йому строк покарання ч. 2 ст. 307 КК України - у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті ухвалу залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор у судовому засіданні висловила заперечення вимогам апеляційної скарги, пославшись на дотримання тривалості строку покарання, просила ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви,
з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Нормою ст. 602 КПК України визначено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Запит про виконання вироку суду іноземної держави розглядає Міністерство юстиції України, а встановивши його відповідність умовам, передбаченим міжнародним договором України, направляє до суду відповідне клопотання про його визнання і виконання вироку суду іноземної держави.

Процедура розгляду судом вказаного питання передбачена ст. 610 КПК України, якою визначено територіальну підсудність розгляду зазначеного клопотання, коло осіб, участь яких є обов`язковою в судовому розгляді, перелік документів, що подаються разом з клопотанням та повноваження суду при розгляді такого клопотання.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, дотримуючись тривалості призначеного таким вироком покарання, крім передбачених законом випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Інших положень про обчислення строку покарання, призначеного вироком іноземного суду при приведенні його у відповідність до національного законодавства, а ні закон України про кримінальну відповідальність, а ні кримінальний процесуальний закон не містять.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації від 11 січня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі на строк 10 років.

Вирок Кіровського районного суду м. Астрахані від 11.01.2017 року набрав законної сили 31 січня 2017 року.

Діяння ОСОБА_7 за вироком Кіровського районного суду м. Астрахані від 11 січня 2017 року кваліфіковано за п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (в тому числі мережі «Інтернет») групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, за що засудженому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Відповідно до положень КК України дії ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, що не оскаржується апелянтом.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про визначення ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна, тобто, таке ж, як призначено вироком Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації від 11 січня 2017 року, що повністю узгоджується із Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), зокрема, пунктом «b» частини 1 статті 9, в якій визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11, відповідно до якої, замінюючи вирок, компетентний орган, зокрема, згідно пункту «d» не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Таким чином, доводи засудженого щодо суворості призначеного покарання з підстав того, що вироком Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації йому призначено мінімальне покарання за санкцією норми закону РФ, апеляційний суд розцінює як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального та кримінального процесуального законодавства України, у відповідність до якого приводяться вироки іноземних держав. Отже, на підставі наведеного вимоги засудженого не можуть бути задоволенні.

За наведеного, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 лютого 2018 року про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4