УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003243, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2019 року.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13 грудня 2019 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи біля торгівельного кіоску «Lavazza» на площі Маяковського, що навпроти будинку № 190 по пр. Соборному у місті Запоріжжі, нанесли чисельну кількість ударів по голові та тулубу ОСОБА_9 , спричинивши відкриту черепно-мозкову травму, від якої настала смерть потерпілого, тим самим умисно вбили його.Під час проведення заходів, спрямованих на встановлення осіб, причетних до організації та вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має у користуванні автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я його батька - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При проведенні досудового розслідування встановлено, що безпосередньо перед вбивством потерпілий ОСОБА_9 саме із ним мав телефонне з`єднання та, згідно з показів свідка ОСОБА_12 , попрямував із ним на зустріч до парку Маяковського у місті Запоріжжі.
Наявні обставини, що дають підстави зробити висновок про можливу причетність ОСОБА_10 та осіб з кола його спілкування до скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 , оскільки відповідно до показів очевидців вчиненого злочину, нападників було трос, які після побитгя ОСОБА_9 зникли у дворі будинку АДРЕСА_2 .
Попереднім оглядом відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих поблизу місця вчиненого злочину встановлено, що безпосередньо перед вбивством ОСОБА_9 , у двір будинку АДРЕСА_2 заїжджає автомобіль чорного кольору, марки схожої на «Toyota Camry»,, після чого, з боку вказаного будинку, у напрямку місця злочину - пл. Маяковського у місті Запоріжжі, прослідувало троє чоловіків. Після злочину, у напрямку того ж будинку, згідно свідчень ОСОБА_13 , прослідували двоє з трьох нападників.
Крім того, за 2 години до вчиненого злочину зазначений автомобіль фіксується біля кафе «Jobs Cafe» по вулиці Лєрмонтова у місті Запоріжжі, в якому знаходяться особи, які фіксуються біля торгівельного кіоску «Lavazza» та приймають участь у вчиненні злочину відносно ОСОБА_9 . Вжитими заходами було встановлено місцезнаходження автомобіля марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на автомобільній стоянці ПП «Волошин» по вулиці Олімпійській, 7-в у місті Запоріжжі. Відповідно до показів ОСОБА_14 , автомобіль був залишений на стоянці 13.12.2019, о 22:45 год., невстановленою жінкою на прізвище « ОСОБА_15 » та до моменту проведення обшуку, зі стоянки не виїжджав. Тобто автомобіль через 3 години після злочину був залишений на автостоянці та відповідно до протоколу обшуку у вимитому стані зі слідами іржі на гальмівних дисках, що свідчить про те, що автомобіль тривалий час не використовувався. Крім того, задній реєстраційний номер автомобіля, яким транспортний засіб припарковано до проїжджої частини вулиці, знятий, що свідчить про те, що наявність саме цього автомобіля на стоянці намагалися приховати.
23.12.2019 року було проведено санкціонований обшук автомобіля марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Під час проведення обшуку за участю спеціаліста було вилучено: змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання водійських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримання водійських дверей; змив на марлю з поверхні керма; змив на марлю з поверхні важеля перемикання передач; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання передніх пасажирських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування передніх пасажирських дверей, змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх правих дверей; 8 (вісім) фрагментів світлої дактоплівки з мікрочастками з поверхонь сидінь автомобіля; килим перед водійським сидінням автомобіля; килим перед переднім пасажирським сидінням, килим заднього правого пасажирського сидіння; килим заднього лівого пасажирського сидіння; змив на марлю речовини бурого кольору з обшивки внутрішньої поверхні передніх пасажирських дверей; змив на марлю речовини бурого кольору з педалі акселератора автомобіля; картонний пакунок з написом «Vodafone» з пластиковим утримувачем для сім-карти, без сім-картки, із зазначенням абонентського номеру НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля ««Toyota Camry», д.н. НОМЕР_1 .
У клопотанні слідчий зазначає, що речі, вилучені під час обшуку (марлеві тампони зі змивами, мікрочастки, килимки), мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, а автомобіль з ключами, за даними органу досудового розслідування, використовувався особами, які перевіряються на причетність до вчиненого злочину, як засіб пересування, оскільки саме на вказаному автомобілі вони прибули до місці злочину та залишили його. Картонний пакунок від стартового пакету та пластиковий утримувач від сім-картки абонентського номеру НОМЕР_3 - саме від того абонентського номеру, з яким безпосередньо перед вбивством, потерпілий ОСОБА_9 мав телефонне з`єднання та, згідно з показів свідка ОСОБА_12 , попрямував із власником вказаного номеру на зустріч до парку Маяковського у місті Запоріжжі, а тому можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування іпросив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що марлеві тампони зі змивами, фрагменти дактоплівки, можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, оскільки могли зберегти на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, картонний пакунок від стартового пакету та пластиковий утримувач від сім-картки саме від того абонентського номеру, з яким безпосередньо перед вбивством, потерпілий ОСОБА_9 мав телефонні з`єднання і також можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а тому слідчий просив накласти на них арешт. Також слідчий зазначив, що автомобіль з ключами, за даними органу досудового розслідування, використовувався особами, які перевіряються на причетність до вчиненого злочину, як засіб пересування, оскільки саме на вказаному автомобілі вони прибули до місці злочину та залишили його, а тому на автомобіль і ключі від автомобілю також слід накласти арешт. Слідчий також зазначив, що у даному кримінальному провадженні наразі повідомлення про підозру не вручалося.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання органу досудового розслідування та просить його задовольнити. Зазначив, що ключ від замка запалювання є невід`ємною складовою автомобіля, оскільки без ключа неможливо буде пересувати автомобіль, а також зазначив, що на вказаному автомобілі пересувалися три особи, які органом досудового розслідування, перевіряються на причетність до вчиненого злочину, а тому вказаний автомобіль і ключі від автомобіля є речовими доказами у зазначеному провадженні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, ключ запалювання від нього, оскільки слідчий не вказав мету арешту, а також не довів, що майно має значення речових доказів, а вказане майно не є речовим доказом. Окрім того, зазначив, що протокол обшуку складений 23.12.2019 року не відповідає вимогам ст. 104,223 КПК України. Під час обшуку ключ від запалювання слідчий незаконно відібрав ключ у ОСОБА_11 , але на зауваження слідчий не відреагував та у подальшому вчинив перешкоду до здійснення правомірної діяльності захисника. ОСОБА_11 власник майна не має жодного відношення до кримінального провадження, співвласником автотранспортного засобу є його дружина ОСОБА_16 . Власники майна є пенсіонерами, автомобіль перебуває на автомайданчику без укриття, з нього вилучені усі можливі зразки та змиви, килимки задля проведення необхідних експертиз. При цьому, власник автомобіля не має жодного наміру знищити або пошкодити власне майно, навпаки допомагає слідству у встановленні істину у провадженні і може надати автомобіль на першу вимогу. Подальше перебування автомобіля без належного утримання та догляду протягом невизначеного строку за недоведеності тих обставин, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, а такий захід як накладення арешту на майно спричинить негативний вплив на власника. Також зазначив, що підозра щодо конкретної особи не пред`явлена, а органом досудового розслідування не надано доказів, які б доводили, що вилучений автомобіль та ключ відповідають критеріям, визначеним в ухвалі слідчого судді. Щодо клопотання про накладення арешту на інше майно заперечень від представника власника майна не надійшло.

Заслухавши слідчого, який підтримав доводи клопотання та надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені ним у клопотанні, а також заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та вважав за необхідне його задовольнити, представника потерпілого, який підтримав клопотання, вислухавши думку представника власника автомобіля, який заперечував частково проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження і подані докази у його обґрунтування, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В силу положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2019 (справа ЄУН № 335/13989/19, провадження № 1-кс/335/8751/2019) надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення речей і предметів, а саме: мобільних терміналів та сім-карток операторів мобільного зв`язку, які могли використовуватися під час організації та вчинення злочину, обгорток та утримувачів від них, радіостанцій та інших засобів зв`язку, комп`ютерної техніки, флеш-носіїв, дисків для лазерних систем зчитування, фотокарток, рукописних записів, записних книжок, листів з рукописною та друкованою інформацією про потерпілого, його зв`язки, адреси мешкання та перебування, а також предметів одягу та взуття, які зберегли на собі сліди вказаного злочину.

Відповідно до протоколу обшуку від 23.12.2019 під час проведення обшуку за участю спеціаліста в автомобілі було виявлено та вилучено на змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання водійських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримання водійських дверей; змив на марлю з поверхні керма; змив на марлю з поверхні важеля перемикання передач; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання передніх пасажирських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування передніх пасажирських дверей, змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх правих дверей; 8 (вісім) фрагментів світлої дактоплівки з мікрочастками з поверхонь сидінь автомобіля; килим перед водійським сидінням автомобіля; килим перед переднім пасажирським сидінням, килим заднього правого пасажирського сидіння; килим заднього лівого пасажирського сидіння; змив на марлю речовини бурого кольору з обшивки внутрішньої поверхні передніх пасажирських дверей; змив на марлю речовини бурого кольору з педалі акселератора автомобіля; картонний пакунок з написом «Vodafone» з пластиковим утримувачем для сім-карти, без сім-картки, із зазначенням абонентського номеру НОМЕР_3 . Також було вилучено ключ від автомобілю «Toyota Camry», д.н. НОМЕР_1 та сам автомобіль «Toyota Camry», д.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .
У даному випадку майно було вилучене під час проведення обшуку 23.12.2019, а клопотання про накладення арешту на це майно подано слідчим 24.12.2019 (поштою), тобто у встановлений законом строк.

Слідчий суддя погоджується із заявником в частині того, що є підстави визначені ст.170 КПК України для накладення арешту на майно, а саме: на змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання водійських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримання водійських дверей; змив на марлю з поверхні керма; змив на марлю з поверхні важеля перемикання передач; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх лівих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання передніх пасажирських дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування передніх пасажирських дверей, змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх правих дверей; 8 (вісім) фрагментів світлої дактоплівки з мікрочастками з поверхонь сидінь автомобіля; килим перед водійським сидінням автомобіля; килим перед переднім пасажирським сидінням, килим заднього правого пасажирського сидіння; килим заднього лівого пасажирського сидіння; змив на марлю речовини бурого кольору з обшивки внутрішньої поверхні передніх пасажирських дверей; змив на марлю речовини бурого кольору з педалі акселератора автомобіля; картонний пакунок з написом «Vodafone» з пластиковим утримувачем для сім-карти, без сім-картки, із зазначенням абонентського номеру НОМЕР_3 , оскільки надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто має ознаки речових доказів та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити або знищити майно, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, з метою збереження доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя, згідно ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На переконання слідчого судді, слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна транспортного засобу та ключів від нього, в рамках кримінального провадження з правовою кваліфікацією за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, без зазначення мети, повинен надати слідчому судді не тільки відомості, які вказували на те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні або ж відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а й підтвердити та обґрунтувати необхідність накладення арешту на транспортний засіб і ключ від замку запалювання, з урахуванням завдань арешту майна, визначеним ст. 170 КПК України та наслідкам арешту майна для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки з урахуванням диспозиції ст.115 КК України та встановлених органом досудового розслідування обставин, це майно не є предметом злочину, не було ні об`єктом, ні знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення і з наданих матеріалів не убачається, що автомобіль був використаний як засіб вчинення злочину.

Разом із тим, у клопотанні про накладення арешту і також в суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні за ст. 115 КК України, а сам факт переміщення на вказаному автомобілі осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, не може бути безумовною підставою визнання автомобіля речовим доказом та його арешту.

Аналізуючи викладені обставини та норми законодавства, слідчий суддя доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні та у судовому засіданні, ані прокурором в судовому засіданні не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту автомобіля, ключів від запалювання, також не вказано, які саме сліди злочину зберіг вищевказаний автомобіль, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України має значення зазначене майно та не довів, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а очевидна істотна причина для утримання цього автомобіля державою відсутня.

Слідчим також не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Більш того, з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування та чисельних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті КК України, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна.
Осіб, яким би було повідомлено про підозру на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні також немає.
Крім того, із змісту клопотання, доданих матеріалів не доведено, що в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.
Ті обставини, що в ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій, то слід зазначити, що слідчим не доведено, що право власності на транспортний засіб буде перешкоджати проведенню таких слідчих дій, і що перебування цього автомобіля у власника може негативно вплинути на повноту досліджуваних обставин події, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин і об`єкту злочину за ст. 115 КК України.
Також відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007.) Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Окрім того, ч.11 ст.170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Встановлено, що ОСОБА_11 є власником автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . ОСОБА_11 є пенсіонером за віком, володіє автомобілем сумісно із дружиною ОСОБА_16 , яка також є пенсіонером за віком.
У клопотанні слідчим не наведено та у судовому засіданні не доведено достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме, що власник автомобіля може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб та ключ від нього.
Тим більше, з вказаного автомобіля під час обшуку 23.12.2019 року за участю спеціаліста та власника майна слідчим вилучено марлеві тампони зі змивами, мікрочастки, килимки та інші об`єкти, які можуть бути використані як доказ і мають бути передані для проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, і на які у даному провадженні накладається арешт, а тому слідчим не доведено, що вказаний автомобіль має на собі сліди або інші відомості які б моглибути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ст.98 КПК України), а відтак, і не доведено необхідність накладення арешту та існування ризиків у випадку його не накладення.

На переконання слідчого судді, накладення арешту на транспортний засіб та ключ від нього, за наведених вище обставин, всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності та право користування і не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Таким чином, враховуючи вищенаведене і ті обставини, що автомобіль, який на даний час зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, виходячи з конкретних обставин справи, та враховуючи, що зберігання транспортного засобу в неналежних умовах (на автомайданчику) тягне за собою пошкодження (псування) цього майна, вказаним автомобілем ОСОБА_11 володіє на законних підставах, він не є підозрюваним у кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що слідчим під час обшуку вилучено майно, яке підлягає експертному дослідженню, слідчим в судовому засіданні не доведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України і відсутні достатні підстави вважати, що вилучений ключ від автомобілю та сам автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а арешт самого автомобіля в даному випадку не є доцільним та не відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, що здійснюється за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та ключів від автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.
Отже, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене 23.12.2019, в ході проведення обшуку автомобіля марки "Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , виявленого на території автомобільної стоянки ПП «Волошин», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська 7-В, майно, а саме: на змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання водійських дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримання водійських дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні керма автомобіля; змив на марлю з поверхні важеля перемикання передач автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх лівих дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання передніх пасажирських дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування передніх пасажирських дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей автомобіля; змив на марлю з поверхні внутрішньої ручки утримування задніх правих дверей автомобіля; 8 (вісім) фрагментів світлої дактоплівки з мікрочастками з поверхонь сидінь автомобіля; килим перед водійським сидінням автомобіля; килим перед переднім пасажирським сидінням автомобіля; килим заднього правого пасажирського сидіння автомобіля; килим заднього лівого пасажирського сидіння автомобіля; змив на марлю речовини бурого кольору з обшивки внутрішньої поверхні передніх пасажирських дверей; змив на марлю речовини бурого кольору з педалі акселератора автомобіля; картонний пакунок з написом «Vodafone» з пластиковим утримувачем для сім-карти із зазначенням абонентського номеру НОМЕР_3 .
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1