09.01.2020 Справа № 756/8362/18
Унікальний № 756/8362/18
Провадження № 1-кп/756/319/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» січня 2020 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого: ОСОБА_11 ,
захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
обвинувачених: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого у фірми «Капітал прожект» на посаді директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Словянськ, Донецької області, громадянина України, офіційно не одруженого, маючого на утримані малолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, до затримання працюючого в ТОВ «СК ГРУПП» на посаді вантажника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2018 приблизно о 00 год. 25 хв. ОСОБА_20 , проходивши разом з ОСОБА_19 , біля підземного переходу по вул. Зої Гайдай, в м. Києві, де побачили раніше невідомого чоловіка, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той час у ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньо змовою групою осіб, яке належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньо змовою групою осіб, ОСОБА_20 наніс один удар ліктем в область правого уха ОСОБА_11 , від якого останній впав на асфальтовану дорогу. ОСОБА_11 намагався піднятись, але ОСОБА_20 наказав йому залишатися на асфальтованої дорозі, тим самим застосовуючи до потерпілого психологічне насильство, в цей час ОСОБА_19 вирвав з рук ОСОБА_11 мобільний телефон «МЕІЗУ-М5с», модель М710Н LTE на 16 GB, вартістю 2999 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Лайфселл» № НОМЕР_1 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньо змовою групою осіб, ОСОБА_20 разом з ОСОБА_19 почали нишпорити по кишеням штанів ОСОБА_11 , в які на той час останній був одягнений, з яких відкрито заволоділи наступним майном ОСОБА_11 , а саме: банківською карткою «Приват банк», № НОМЕР_2 , на якій були грошові кошти у розмірі 11 200 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. В подальшому ОСОБА_20 разом з ОСОБА_19 в невстановленому у ході досудового розслідування місці, з викраденою банківської картки «Приват банк», № НОМЕР_2 , зняли грошові кошти у розмірі 11 200 грн., які належать ОСОБА_11 .
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 14 199 грн. 00 коп.
Крім того, 21.12.2018, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_19 перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, в приміщенні магазину «Спортмастер Гіпер» ОСОБА_19 одягнувши на себе товар, який належить ТОВ «СПОРТМАСТЕР Україна», а саме пару чоловічих черевик, вийшов за межі кас магазину, проте свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця ОСОБА_19 міг спричинити матеріальну шкоду ТОВ «СПОРТМАСТЕР Україна», на загальну суму 2165 гривень 83 копійки.
Обвинувачений ОСОБА_20 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив обставини, вчинених ним кримінальних правопорушень, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи, та вартості майна не оспорював, у скоєному щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_19 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним кримінального правопорушення, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи, та вартості майна не оспорював, у скоєному щиро кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; обвинуваченим роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України повністю доведена.

ОСОБА_20 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України повністю доведена.

ОСОБА_19 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

Крім того, ОСОБА_19 , своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_20 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся, сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки та моральну шкоду, спричиненні внаслідок вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_20 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_20 , міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, і вважає правильним обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи відношення ОСОБА_20 , до вчиненого, добровільне відшкодування потерпілому завданих матеріальних збитків та моральної шкоди, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_19 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_19 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся, сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки та моральну шкоду, спричиненні внаслідок вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_19 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_19 міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, до затримання працював в ТОВ «СК ГРУПП» на посаді вантажника, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, і вважає правильним обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи відношення ОСОБА_19 до вчиненого, добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_11 , завданих матеріальних збитків та моральної шкоди, те, що останній має на утримані малолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того, має на утриманні маму ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребує його догляду, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторно (стаціонарного) хворого від 23.12.2019 року, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Під час розгляду справи потерпілим ОСОБА_11 , було подано цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 про стягнення на його користь 14 199,00 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000,00 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

Проте, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що обвинуваченими було відшкодовано 18 500,00 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень в рахунок завданої йому моральної та матеріальної шкоди, тому жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 , він не має, що підтверджується наданими розписками від 27.11.2018 року (Т. 1 а.с. 126), від 07.01.2019 року (Т.1. а.с. 181), від 10.02.2019 року (Т.1. а.с. 188).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки обвинуваченими ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 , було відшкодовано 18 500,00 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень в рахунок завданої ОСОБА_11 , моральної та матеріальної шкоди, а жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 , потерпілий не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 , до обвинувачених ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 , не підлягають задоволенню.

Речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, ч.2 ст.127, 128, 129, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_20 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_20 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_20 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_20 , до набрання вироком законної, сили не обирати.

ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_19 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, призначивши йому остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_19 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_19 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_19 , до набрання вироком законної сили, змінити на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_23 , обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 , до обвинувачених ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 про стягнення на його користь 14 199,00 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000,00 (сто тисяч) гривень моральної шкоди залишити без задоволення.

Речові докази, а саме пару чоловічих черевик залишити за належністю ТОВ «СПОРТМАСТЕР Україна»; мобільний телефон «МЕІЗУ-М5с», модель М710Н LTE залишити за належністю потерпілому ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1