Справа № 351/1682/19
Провадження № 1-кп/351/21/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді- ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря- ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000085 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, студента Чернівецького професійного машинобудівного ліцею, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

за ст. 296 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом із братом ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, 13.05.2019р. близько 00:10 год. прийшли до господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 безпричинно вчинив словесний конфлікт із потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в ході якого, без попередньої домовленості із неповнолітнім обвинуваченим, почав наносити удари ОСОБА_9 та ОСОБА_7 бейсбольною битою, яку приніс із собою.

В цей час, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи біля виходу з подвіря ОСОБА_9 , побачив, що потерпілий ОСОБА_7 намагається втекти з території господарства та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, без попередньої змови з ОСОБА_8 , безпричинно наніс ОСОБА_7 декілька ударів по обличчю та різних частинах тілах, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 приєднався його старший брат ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, який наніс потерпілому декілька ударів бейсбольною битою по різних частинах тіла, в тому числі у ділянку стегна нижньої правої кінцівки та верхніх кінцівок.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав. Зазначив, що близько опівночі 13.05.2019р. ідучи разом із братом ОСОБА_8 по вулиці побачили біля господарства ОСОБА_9 потерпілого ОСОБА_7 з яким у брата виник конфлікт через те, що останній попросив закурити. Відштовхнувши потерпілого ОСОБА_7 , вони пішли додому. Однак, через деякий час він побачив, що його брат знову пішов до господарства ОСОБА_9 , тому він пішов за ним. Зайшовши на подвіря господарства ОСОБА_9 , побачив, як з будинку вибіг ОСОБА_7 та почав рухатися до нього, тоді він наніс потерпілому удари по обличчю від яких останній упав на землю, а брат ОСОБА_10 наніс потерпілому удар бейсбольною битою. Після цього, вони обидва пішли додому. Щиро розкаюється у вчиненому, вказав, що усвідомив неправомірність своїх дій.
Крім визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, підтверджується показаннями потерпілого, свідків, та іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у травні перебував з ОСОБА_9 у будинку останнього в с. Залуччя Долішнє. В цей час, до хати забіг ОСОБА_8 та почав наносити удари битою ОСОБА_9 . Побачивши це, він почав тікати, однак неповнолітній ОСОБА_4 наніс удари рукою по різних частинах тіла. В подальшому, удари йому почав наносити ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, шкода йому відшкодована, обвинуваченого просив карати на розсуд суду, однак без позбавлення волі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що у травні 2019 року почувши шум та крики на подвірї ОСОБА_9 , зателефонувала до поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що у травні 2019 року опівночі, почувши шум у господарстві ОСОБА_9 зателефонувала до його доньки . Крім того, зазначила, що бачила, як невідома особа наносила удари ОСОБА_7 якимось предметом.

Крім визнання своєї вини, вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

Згідно Витягу з ЄРДР від 05.07.2019р. вбачається, що 13.05.2019р. близько 00:00год. неповнолітній ОСОБА_4 , 2002 р.нар., житель с. Залуччя Долішнє, знаходячись у господарстві ОСОБА_9 , 1972 р.нар., яке розташоване по АДРЕСА_1 , порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб спільно з братом ОСОБА_8 , 2001 р.нар, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , 1970 р.нар., жителю с. Залуччя Долішнє.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2019р. з підозрюваним ОСОБА_4 , останній надав пояснення, що близько 00:00 год. 13.05.2019р. разом із братом ОСОБА_8 повертались додому по АДРЕСА_1 повз господарство ОСОБА_9 . На виході із подвіря вони побачили ОСОБА_7 , який перебував у нетверезому стані та висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_7 та штовхнув його у груди, після чого вони з братом пішли додому. Дома ОСОБА_8 взяв деревяну биту та пішов у напрямку господарства ОСОБА_9 , а він пішов за ним. Прийшовши до даного господарства він залишився біля хвіртки, а ОСОБА_8 зайшов до приміщення літньої кухні, де почала відбуватись сварка , яка тривала декілька хвилин. Що саме відбувалось у приміщенні кухні йому невідомо. Через деякий час побачив ОСОБА_7 , який біг у його напрямку, налякавшись він поставив перед собою руки та відштовхнув останнього, а потім підійшов до нього та наніс йому один удар рукою у ділянку носа. В цей час до них підбіг ОСОБА_8 та наніс удар деревяною битою ОСОБА_7 , однак куди саме вказати не може.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №125/2019 Обласної психоневрологічної лікарні №3 від 06.06.2019р. слідує, що підекспертний ОСОБА_4 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. Підекспертний ОСОБА_4 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінюючі досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, оскільки вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 296 ч.2 КК України, яке вчинив неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, проживає та виховуються в повній сім`ї, взаємовідносини в родині доброзичливі, батьки приділяють достатньо часу його вихованню та навчанню, житлово-побутові умови проживання сімї задовільні, обвинувачений має достатній рівень знань, здобуває професійну освіту, а саме: навчається у Чернівецькому професійному машинобудівному ліцеї, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, під час навчання у школі брав активну участь у діяльності церковної громади с. Долішнє Залуччя, скарг на його поведінку до виконавчого комітету сільської ради не надходило, користується повагою товаришів та є дисциплінованим учнем.
В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого встановлено низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому його виправлення можливо без призначення йому покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого, характеру вчиненого ним кримінального правопорушення, його спосіб життя,вплив дорослих, рівень розвитку та особливості особи, його відношення до вчиненного, а також враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання неповнолітньому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи положення ст.102 КК України, відповідно до ст.75,104 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 на підставі ст.75,104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

Зобов`язати неповнолітнього ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1