ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа суду 1-ї інстанції № 636/1772/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 травня 2018 року стосовно ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задоволено.

Вирок Жовтневого районного суду м. Бєлгорода від 16.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04.08.2017 року відносно ОСОБА_6 приведено у відповідність із законодавством України та вважається ОСОБА_6 вважається засудженим

- за ст.. 14, ч.3 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 307 КК України до 10 років 10 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України до 8 років 10 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно вважається ОСОБА_6 засудженим до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислюється з 17.05.2017 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 16.05.2017 року.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України вироку Жовтневого районного суду м. Бєлгород від 16.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь федерального бюджету Російської Федерації судових витрат у сумі 10009 грн. 64 коп.

Не погодившись з цим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити та привести вирок суду Російської Федерації привести до відповідності із законодавством України за кримінальні правопорушення, передбачені ст.. 14, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІІ, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 11.04.2018 року включно в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі.

Обґрунтовує свою вимогу тим, що при розгулі клопотання судом першої інстанції апелянт участі не приймав, повідомлений про час та місце розгляду справи не був, а копію цієї ухвали отримав лише у 2019 році. Судове засідання проведене без його участі та судом не було призначено ОСОБА_6 захисника, чим порушено його право на захист. Вважає, що міра покарання не може бути більшою ніж міра покарання, яка призначена у державі внесення вироку і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку. Зазначає, що суд першої інстанції при приведенні вироку РФ у відповідність із законодавством України повинен був врахувати приписи національного законодавства та обґрунтувати належним чином розмір призначеного покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, яке є занадто суворим та не відповідає приписам ст. 65, ч.3 ст.68 КК України. Крім того, ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції не зарахував йому строк попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а також доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, на підставі норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 вважається засудженим за ст. 14, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_6 , передбачений ч.3 ст. 307 КК України, є особливо тяжким.

Відповідно до вимог ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до матеріалів провадження, колегія суддів вбачає, що в суді першої інстанції у цьому провадженні захисник участі не приймав, що згідно положень п.4 ч.2 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на спосіб призначення покарання судом Російської Федерації, але лише формально в своєму рішенні зазначив про можливість застосування норм ч.1 ст. 70 КК України (Призначення покарання за сукупністю злочинів), оскільки не зазначив спосіб (шлях) призначення покарання. Ця норма, що міститься у частині 1 статті 70 КК України передбачає два способи його призначення поглинення менш суворого покарання більш суворим та повне або часткове складання призначених покарань.

Ані в мотивувальній, ані в резолютивній частинах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не навів відомостей(або вказівки), в який саме спосіб він застосував при призначенні покарання ОСОБА_6 , на підставі ч.1 ст. 70 КК України, що належить вважати порушенням кримінального закону, а також істотним порушенням КПК України, оскільки ці недоліки безпосередньо впливають на розмір призначеного покарання при вирішенні питання щодо приведення вироку іншої держави у відповідність до законодавства України.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на необхідність застосування вимог ст.. 68 КК України.

З огляду на викладене, з метою дотримання засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Внаслідок скасування ухвали та призначення нового судового розгляду, колегія суддів, в силу вимог ч.2 ст.415 КПК України, позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог апелянта, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404; 405; ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п.3,4; 410 ч.1 п.2; ст. 412 ч. 2 п.4; 418; 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 травня 2018 року, стосовно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2