У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді - ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, Донецької області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судмого, засудженого вироком Октябрського районного суду м. Красноярська від 12.03.2018р. до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30 частини п`ятої статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.
З участю сторін кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2019 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання від Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 12 березня 2018 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування засудженим покарання на території України. Клопотання вмотивоване наступним. Вироком Октябрського районного суду м. Красноярська від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 був визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі "Інтернет", організованою групою, у особливо великому розмірі) до восьми років 6 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму. Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не зёявився, направив суду заяву, якою просив провести розгляд клопотання у його відсутність. Відповідно до положень ст.610 КПК України, клопотання було розглянуто за відсутності представника Міністерства юстиції України.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.
Суд, заслухавши думку прокурора, яка просила задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 КПК України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Октябрського районного суду міста Красноярська від 12 березня 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11. Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи. Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст.606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до якої під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст.610 КПК України. При цьому суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи. Статтею 606 КПК України, визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Вироком Октябрського районного суду м. Красноярська від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 був визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі "Інтернет", організованою групою, у особливо великому розмірі) до 8 років 6 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму. Відповідно до розпорядження суду, вирок суду набрав законної сили 02 квітня 2018 року. Станом на 17.06.2019 р. засуджений ОСОБА_3 відбув 2 роки 3 дні, залишок не відбутого строку покарання становить 6 років 5 місяців 27 днів, з кінцевим строком відбуття 13.12.2025 р.
07 листопада 2019 року наказом Міністерства юстиції України №3431/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7,8, 12 Розділу ХІІ Інуструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушеників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 №2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за №956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 27.08.2019 за №06-107252/19. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Красноярська від 12 березня 2018 р. до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі та висловив бажання бути переданим в Україну для відбуття подальшого покарання, що підтверджується його письмовою заявою. ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації - замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі "Інтернет", організованою групою, у особливо великому розмірі. Відповідно до ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Згідно ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст.609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України. За вимогами п.1 ч.4 ст.610 зазначеного Кодексу при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, коли законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України. Відповідно до діючого Кримінального кодексу України незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, кваліфікується за ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України. Санкція статті за вчинення вказаного злочину передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ч.2 ст. 15 Кримінального кодексу України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Санкція ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або здійснювати певну діяльність на строк до двадцяти років або без такого, та з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітньої плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого, або довічним позбавленням волі. Відповідно до ч.3 ст. 30 Кримінального кодексу Російської Федерації, замахом на злочин визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. З огляду на вищевикладене, засудженому ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч3 ст.307 КК України слід визначити покарання з врахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає найбільш суворий строк основного покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України не може бути визначено основне покарання більше 8 років позбавлення волі.
За вказаним кримінальним законом ОСОБА_3 слід визначити основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, що призначено вироком іноземної держави, та відповідає вимогам до визначення строку покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченим п.2 ч.4 ст.610 КПК України.
При цьому, враховуючи, що відповідно до положень п. d ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, замінюючи вирок компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі, слід застосувати положення ст.69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та визначити ОСОБА_3 покарання без застосування, передбаченого ч.3 ст.307 КК України обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, з огляду на те, що судом іноземної держави додаткове покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_3 не призначалося.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 слід обчислювати з 12 березня 2017 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Октябрського районного суду м.Красноярська Російської Федерації від 12.03.2018 р.
Також, відповідно до положень п. с ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, в зв`язку з чим ОСОБА_3 необхідно зарахувати в строк відбування покарання час тримання його під вартою в період з 14.06.2017 р. по 12.03.2018 р. та не визначати виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України, не передбачено визначення судом виду такої установи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372,602-604,610 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Октябрського районного суду м. Красноярська РФ від 12 березня 2018 року у відповідність із законодавством України, задовольнити. Привести у відповідність із законодавством України вирок Октябрського районного суду м. Красноярська Російської Федерації від 12 березня 2018 року відносно громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, Донецької області, громалянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судмого, засудженого вироком Октябрського районного суду м. Красноярська від 12.03.2018 до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частини п`ятої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі "Інтернет", організованою групою, у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України до восьми років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 відповідно до вироку суду, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 12 березня 2018 року. Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання час тримання його під вартою в період з 14 червня 2017 року по 12 березня 2018 року.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України. Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим з моменту її вручення.

Суддя ОСОБА_1