Справа № 750/927/20
Провадження № 1-кп/750/175/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м. Чернігів

колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004400 від 26 липня 2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

У період з 28.08.2019 до 11.09.2019 ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, на території м. Чернігова здійснив вербування ОСОБА_7 з метою її подальшої сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої.
Так, 27.08.2019, в нічний час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 номер мобільного телефону ОСОБА_4 , який, з її слів, пропонував працевлаштування за кордоном.
28.08.2019 о 18.01 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в уразливому стані внаслідок складних життєвих обставин (відсутність роботи, коштів для існування, наявність боргів, кредитів) та бажаючи працевлаштуватись, подзвонила ОСОБА_4 зі свого мобільного телефону за номером, який отримала від ОСОБА_8 . У ході розмови ОСОБА_4 повідомив, що зателефонує пізніше.
У подальшому, цього ж дня о 19 год. 55 хв. ОСОБА_4 виконуючи дії, пов`язані з вербуванням ОСОБА_7 з метою її подальшої сексуальної експлуатації, зателефонував їй та домовився про зустріч 29.08.2019.
Під час зустрічі, яка відбулася 29.08.2019 о 14 год. 58 хв. у сквері, розташованому навпроти готелю «Україна» (м. Чернігів, просп. Миру, 33), ОСОБА_4 , будучи обізнаним про уразливий стан ОСОБА_7 , повідомив їй про можливість виїзду до країн Європи та Ізраїлю з метою надання сексуальних послуг за плату, обіцяючи при цьому високі заробітки, гідні умови проживання, роботи та дотримання її прав. Усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані, з метою переконання її у доцільності надання сексуальних послуг за грошову винагороду на території зазначених країн та залучення до боргової кабали, ОСОБА_4 повідомив, що їй буде сплачено вартість виготовлення документів для виїзду за кордон та перельоту, яку вона надалі повинна буде відшкодувати за рахунок зароблених коштів.
У результаті 01.09.2019 о 12 год. 38 хв. ОСОБА_7 в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 надала йому згоду на виліт за кордон з метою надання сексуальних послуг за плату.
Надалі 03.09.2019 об 11 год. 46 хв., 05.09.2019 о 14 год. 23 хв., 06.09.2019 о 20 год. 08 хв., 07.09.2019 о 17 год. 08 хв., 11.09.2019 о 19 год. 13 хв. ОСОБА_4 в ході телефонних розмов з ОСОБА_7 додатково обговорив умови надання нею сексуальних послуг за плату та організаційні питання її виїзду до Турецької Республіки з цією метою.
Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_4 у період з 06.09.2019 до 12.09.2019, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, на території м. Чернігова повторно здійснив вербування ОСОБА_9 з метою її подальшої сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої.
Так, на початку вересня 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 отримала від знайомої ОСОБА_7 номер мобільного телефону ОСОБА_4 , який, з її слів, пропонував працевлаштування за кордоном.
06.09.2019 в денний час ОСОБА_9 , перебуваючи в уразливому стані внаслідок складних життєвих обставин (відсутність роботи, коштів для існування, незаміжня, наявність на утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2018 років народження, боргів) та бажаючи працевлаштуватись, подзвонила ОСОБА_4 , з яким домовилися про зустріч.
Під час зустрічі, яка відбулася 06.09.2019 о 15 год. 40 хв. в сквері, розташованому напроти готелю «Україна» (м. Чернігів, просп. Миру, 33), ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 про можливість виїзду до Турецької Республіки з метою надання сексуальних послуг за плату, обіцяючи при цьому високі заробітки, гідні умови проживання, роботи та дотримання її прав. З метою переконання ОСОБА_9 у доцільності надання сексуальних послуг за плату на території зазначеної країни та залучення до боргової кабали ОСОБА_4 повідомив, що їй буде сплачено вартість перельоту до Турецької Республіки, яку вона надалі повинна буде відшкодувати за рахунок зароблених коштів.
У подальшому, під час зустрічі, яка відбулася 12.09.2019 з 15 год. 48 хв. до 16 год. 08 хв. у сквері, розташованому напроти готелю «Україна» (м. Чернігів, просп. Миру, 33), ОСОБА_4 , будучи обізнаним про уразливий стан ОСОБА_9 , додатково повідомив їй про можливість виїзду до Турецької Республіки з метою надання сексуальних послуг за плату, обіцяючи при цьому високі заробітки, гідні умови проживання, роботи та дотримання її прав. Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебуває в уразливому стані, з метою залучення її до боргової кабали, ОСОБА_4 додатково повідомив, що їй буде сплачено вартість перельоту до Турецької Республіки, яку вона надалі повинна буде відшкодувати за рахунок зароблених коштів. Під час цієї зустрічі ОСОБА_9 надала ОСОБА_4 згоду на виїзд до Турецької Республіки з метою надання сексуальних послуг за плату.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.1 ст. 149, ч.2 ст. 149 КК України визнав повністю, погодившись з юридичною кваліфікацією його дій, часом, місцем, способом та іншими обставинами інкримінованих йому злочинів, які зазначені в обвинувальному акті, вказавши, що у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.149 КК України, як вербування ОСОБА_7 , вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої.

Також умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведені і правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 149 КК України, як вербування ОСОБА_9 , вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , колегія суддів визнає: щире каяття, добровільне відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, відсутність майнових та моральних претензій збоку потерпілих до обвинуваченого, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан: одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майновий стан обвинуваченого, його стан здоров`я, формально позитивну характеристику за місцем мешкання, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, що його обтяжують, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити обвинуваченому остаточне покарання з урахуванням приписів ст.ст. 70, 75, 76 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю документів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту необхідно залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 149, ч.2 ст. 149 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 149 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 149 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту,- залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Документи: оптичні диски та карти пам`яті з перепискою ОСОБА_8 з ОСОБА_4 , з фотокарткою, з розмовами ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з записами огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , з записами НСРД, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування, - зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3