Справа № 404/3575/20
Номер провадження 1-кп/404/246/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000062 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастополь, українця, громадянина України, з професійною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, заступника командира 3 розвідувальної групи спеціальних дій (спеціального призначення) роти спеціальних дій (спеціального призначення) військової частини НОМЕР_1 , одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 16.04.2007 року № 81 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника кулеметника цієї ж військової частини. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 01.11.2010 року № 03 ОСОБА_3 призначено на посаду старшого розвідника цієї ж військової частини. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року №20-рс ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира 3 розвідувальної групи спеціальних дій (спеціального призначення) роти спеціальних дій (спеціального призначення) цієї ж військової частини.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.1, ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, у ОСОБА_3 всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів та законів в порушення п.п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1992 року №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, що регулює порядок поводження з цими предметами, виник умисел, спрямований на незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 в період часу з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області, в одному із зруйнованих будинків, що знаходиться між смт.Луганське Бахмутського району Донецької області та м.Дебальцево Донецької області, точного місця не встановлено, достовірно знаючи про вибуховий вміст в знайдених речовинах, діючи цілеспрямовано, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав: одноосновний бездимний порох, димний порох, двохосновний бездимний порох, які являються вибуховими речовинами метальної дії.

У подальшому ОСОБА_3 помістив вказані речовини, які знаходились в чотирьох окремих ємностях, до своїх речей та переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав у військовій сумці в приміщенні окремої кімнати.

21.05.2020 року в період часу з 06 год. 42 хв. до 08 год. 04 хв. у ході обшуку зазначеної квартири - місця фактичного проживання ОСОБА_3 , проведеного працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 травня 2020 року, були виявлені та вилучені:

- металева банка з кришкою, в середині якої знаходилась сипуча речовина, зовні схожа на порох;

- металева банка з кришкою з написом «Галка», в середині якої знаходилась сипуча речовина, зовні схожа на порох;

- пластикова пляшка ємкістю 0,5л, з написом «Ice Tea», в середині якої знаходилась сипуча речовина, зовні схожа на порох;

- металева ємність з кришкою з написом «CAFE CREME», в середині якої знаходилась сипуча речовина, зовні схожа на порох.

Згідно з висновком експерта №46/687 від 26.05.2020 року вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 сипучі речовини схожі на порох відповідно є:

- одноосновним бездимним порохом масою 23,1 грам, який є вибуховою

речовиною метальної дії, придатний до вибухового перетворення;

- димним порохом масою 31 грам, який є вибуховою речовиною метальної дії, придатний до вибухового перетворення;

- двохосновним бездимним порохом масою 241,9 грам, який є вибуховою речовиною метальної дії, придатний до вибухового перетворення;

- двохосновним бездимним порохом масою 17,4 грам, який є вибуховою речовиною метальної дії, придатний до вибухового перетворення, які ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 11.06.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону майором юстиції ОСОБА_6 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (далі угода).

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, співпрацював у викритті кримінального правопорушення, добровільно повідомивши про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. При цьому сторонами узгоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на один на рік та на підставі ст.58 КК України замість позбавлення волі строком один рік призначити обвинуваченому покарання у виді службових обмежень строком на один рік із відрахуванням в доход держави у розмірі десяти відсотків з суми грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 . Також, роз`яснено, що під час відбування покарання згідно з ч.2 ст.58 КК України ОСОБА_3 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Заслухавши думку захисника, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи прокурора, який також вказав про наявність підстав до затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши про виконання обвинуваченим на момент судового розгляду усіх умов угоди, які можливо було виконати саме під час судового розгляду, вказаних раніше, обвинуваченого ОСОБА_3 , який наполягав на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю, безумовно та беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, повідомивши у своїх показаннях усі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно: за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час судового розгляду сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження, а також із врахуванням активного сприяння обвинуваченого у розкритті та розслідуванні цього кримінального правопорушення;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- узгоджена сторонами міра покарання ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст.65, 69, 58 КК України. При цьому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні вагітної дружини та її малолітньої дитини, участь ОСОБА_7 у бойових діях, та, крім цього, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується виключно позитивно, зважаючи на його позитивну суспільну діяльність, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, зважаючи на думку сторін, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_8 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.263 КК України, на строк один рік. Також, враховуючи положення ч.1 ст.58 КК України, а також те, що ОСОБА_3 тривалий час є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно, є учасником бойових дій, має сім`ю, стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, замість покарання у виді позбавлення волі строком на один рік суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на один рік, із відрахуванням в доход держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.06.2020 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у місті Кропивницькому у кримінальному провадженні №0000062.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.58 КК України замість визначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахуванням в доход держави із суми його грошового забезпечення щомісячно 10 (десяти) відсотків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1307 грн. 60 коп.

Речові докази вибухові речовин та предмети, вказані у постанові від 01.06.2020 року (т.1 а.п.91, 92) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1