Справа № 305/2123/19
Номер провадження 1-кс/305/680/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 305/2123/19, провадження № 1-кп/305/447/19), -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року до Рахівського районного суду Закарпатської області з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/305/447/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення судді суддю Рахівського районного суду ОСОБА_4 визначено як головуючого суддю при розгляді даного обвинувального акту.

18 грудня 2019 року до суду надійшла заява прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 . Заяву мотивує тим, що у підготовчому судовому засіданні головуючою суддею ОСОБА_4 оголошено про можливий конфлікт інтересів у зв`язку із тим, що її донька працює у ДП «Ясінянське ЛМГ», а обвинувачений ОСОБА_5 також працює у даному держлісгоспі. З огляду на викладене просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву у якій просила розглянути заяву про відвід за її відсутності, вирішення заяви залишила на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву у якій просив розглянути заяву про відвід судді ОСОБА_4 за його відсутності, вирішення заяви залишив на розсуд суду.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялися належним чином. Разом з тим, суд, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 81 КПК України, вважає за можливе вирішити заяву про відвід судді ОСОБА_4 за їх відсутності.

Відповідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Так, у заяві про відвід судді ОСОБА_4 прокурор ОСОБА_3 вказує на те, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є працівником ДП «Ясінянське ЛМГ», а донька судді ОСОБА_4 також працює на даному підприємстві, про що суддя ОСОБА_4 сама повідомила під час підготовчого судового засідання, то наведене виключає її участь у розгляді даного кримінального провадження.

Наведені обставини, на думку суду, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є такими, що вже самі по собі можуть викликати у сторонньої особи сумнів в неупередженості будь-якого судді, який здійснює розгляд справи, то суд вважає, що подана заява про самовідвід є обґрунтованою.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді, під час судового провадження, є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на викладене, та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 21, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 305/2123/19, провадження № 1-кп/305/447/19) задовольнити.

Провадження № 1-кп/305/447/19 передати до канцелярії Рахівського районного суду Закарпатської області для подальшого розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1