Справа № 308/5547/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2020 року м . Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000134,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000134, яке мотивоване тим, що Закарпатський апеляційний суд 01 липня 2019 року розглянувши у відкритому судовому засідання провадження № 11сс/4806/355/19 за клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , в якому прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2019 апеляційну скаргу задовольнив, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :50:001:0351 площею 0,0861 га по вул. Собранецькій у м. Ужгород, скасував, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :50:001:0351 площею 0,0861 га по вул. Собранецькій у м. Ужгород задовольнив, наклав арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :50:001:0351 площею 0,0861 га по АДРЕСА_1 шляхом заборони її відчуження та користування нею.
Вказує, що дана земельна ділянка була виділена ОСОБА_4 як особі, що є учасником АТО, про що він має відповідні підтверджуючі документи та має переважне право на отримання вказаної земельної ділянки, згідно закону.
Зазначає, що ОСОБА_4 не є і ніколи не був службовою особою Ужгородської міської ради. В матеріалах кримінального провадження впродовж 12 місяців здійснення досудового розслідування не встановлено будь-яких даних щодо його причетності до вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, а також відсутнє вручення повідомлення про підозру та не затримано за підозрою будь-якої особи у даному провадженні. Із ухвали суду, якою було накладено арешт на належне ОСОБА_4 майно, не вбачається, з яких підстав накладено арешт саме на земельну ділянку, яка належать йому. З огляду на наведене, є очевидним, що слідчим, при подачі клопотання про арешт майна не було належним чином обґрунтовано необхідність та підстави арешту належної особисто заявникові земельної ділянки. Відтак, ухвала не відповідає приписам закону та підлягає скасуванню
Зазначає, що оскільки вказана земельна ділянка отримана ОСОБА_4 на законних підставах і будь-яких обмежень щодо її використання на право власності чинним законодавством не передбачено, просить скасувати арешт на вказану земельну ділянку.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, водночас від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання про зняття арешту без їх участі, клопотання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Оскільки заявником таке клопотання про часткове скасування арешту заявлено одночасно зі скаргою на бездіяльність слідчого, така скарга розглядається слідчим суддею та клопотання про скасування арешту майна віднесено до компетенції слідчого судді, в зв`язку з цим, клопотання може бути розглянуто в даному провадженні з метою економії процесуального часу.
Арешт майна може бути скасовано повністю ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У свою чергу, слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2019 року за № 0000134.
01.07.2019 року ухвалою Закарпатського апеляційного суду по справі №308/5547/19 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :50:001:0351 площею 0,0861 га по вул. Собранецька в м. Ужгороді шляхом заборони її відчуження та користування нею.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з рішення Ужгородської міської ради № 771 від 12 вересня 2017 року «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», надано учасникам бойових дій (в тому числі учасникам АТО) дозвіл на підготовку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0861 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
Такими чином, вказана земельна ділянка отримана ОСОБА_4 на законних підставах.
З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального за № 0000134 від 28.03.2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 не є і не був службовою особою Ужгородської міської ради. В матеріалах кримінального провадження впродовж 12 місяців здійснення досудового розслідування не встановлено будь-яких даних щодо його причетності до вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, а також відсутнє вручення повідомлення про підозру та не затримано за підозрою будь-якої особи у даному провадженні.
Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Беручи до уваги те, що власником земельної ділянки є гр. ОСОБА_4 , відомостей стосовно повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які досліджуються у рамках даного провадження немає, з часу накладення арешту на майно пройшло більше дев`яти місяців, слідчі дії у кримінальному провадженні не проводяться тривалий час, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу та накладений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.07.2019 року, у рамках кримінального провадження за № 0000134 від 28 березня 2019 року, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :50:001:0351 площею 0,0861 га по АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження та користування нею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1