ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/512/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України

03 липня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 жовтня 2018 року про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність з законодавством України відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженої за п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1; п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1; ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1, ч.3 ст.69 КК РФ на 11 років позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені обставини

Вироком Московського районного суду м. Чебоксари від 31.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 року, ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі; 2 епізоди), ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Початок строку відбування покарання з 31.05.2017 року.
Зараховано у строк покарання строк перебування під вартою з 27.05.2015 року по 30.05.2017 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 жовтня 2018 року вказаний вирок суду іноземної держави приведено у відповідність із законодавством України, якою ОСОБА_8 визначено покарання за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років без конфіскації майна; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років без конфіскації майна.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 вказує про невідповідність ухвали суду першої інстанції вимогам ст.370 КПК України. В обґрунтування доводів указує про те, що в порушення вимог ст.68 КК України судом не було призначено ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, яке не може перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого розміру покарання, передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК України. Крім того вважає, що суд безпідставно не застосував вимоги ст.69 КК України.

Просить змінити ухвалу суду першої та застосувати вимоги ч.3 ст.68, ст.69 КК України, визначити ОСОБА_8 мінімальне покарання за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307, ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Позиції учасників судового провадження

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 та засуджена ОСОБА_8 підтримали вимоги, наведені захисником в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Глава 46 КПК України визначає порядок здійснення провадження щодо визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачі засуджених осіб.

Статтею 610 КПК України регламентовано процесуальний порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Вказаною нормою КПК передбачено, що клопотання про приведення вироку іноземної держави у відповідність до законодавства України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження за участю прокурора.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб, компетентні власті держави виконання вироку:

- продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положенням статті 10; або

- визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Як зазначається у п. d ч.1 ст.11 Конвенції у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Зі змісту положень ч.3 ст.603 КПК України вбачається, що суд розглядаючи клопотання про приведення вироку іноземної держави у відповідність до законодавства України не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Вироком суду Московського районного суду м. Чебоксари від 31.05.2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 року, ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у великому розмірі; 2 епізоди), ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Встановлено, що дії ОСОБА_8 також є карним діяннями відповідально до законодавства України про кримінальну відповідальність, а саме ч.3 ст.307 КК України (незаконний збут психотропних речовин, вчинений організованою групою у великому розмірі, ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України (замах на незаконний збут психотропних речовин, вчинений організованою групою у особливо великому розмірі).

Судом першої інстанції правильно приведено у відповідність вказаний вирок іноземної держави та кваліфіковано дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307 КК України.
Також при визначенні остаточної міри покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України застосовано вимоги ч.3 ст.68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З урахуванням того, що максимальне покарання за ч.3 ст.307 КК України становить 12 років позбавлення волі, за діючим законодавством України покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України не може перевищувати 8 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.610 КПК України тривалість призначеного покарання, під час розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України строк покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, відповідає вимогам ст.68 КК України.

З огляду на викладене, доводи апелянта про незастосування судом першої інстанції вимог вказаного закону, є надуманими.

Не грунтуються на законі доводи сторони захисту про те, що під час приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України судом не застосовано вимоги ст.69 КК України, оскільки застосування такої норми суперечить положенням ч.3 ст.603 КК України, відповідно до якої суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком іноземної держави та не вирішує питання щодо винуватості особи.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України фактично зведені до перегляду вироку іноземної держави в частині призначення покарання, що є недопустимим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Тому, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника, відсутні.
Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 жовтня 2018 року про приведення вироку Московського районного суду м. Чебоксари від 31.05.2017 року з врахуванням змін відповідно до апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 року щодо ОСОБА_8 у відповідність з законодавством України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом 3-х місяців, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4