Справа № 754/6295/20
У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2020 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001948 від 19.03.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вольно-Надеждинське, Надеждинського району, Приморського краю, Російської Федерації, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,
сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
перекладача: - ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А :
В провадження Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001948 від 19.03.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Крім того, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, прокурор посилається на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засідання просила оголосити перерву для надання прокурору часу привести у відповідність до норм КПК обвинувальний акт, а саме: залучити до участі у кримінальному провадженніі належного представника потерпілого та вручити обвинуваченому ОСОБА_5 обвинувальний акт на грузинській мові. Щодо обрання запобіжного заходу просила в задоволенні клопотання прокурора відмовити, та обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника адвоката ОСОБА_7 , крім цього зазначив, що обвинувальний акт на грузинській мові йому не вручався. Також вказав, що до нього в СІЗО приїздив слідчий та у відсутності перекладача відібрав у нього письмову заяву розписку про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Заслухавши доводи прокурора, думку захисника, обвинуваченого, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
Згідно п. 13 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою право користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Право обвинуваченого на одержання допомоги перекладача також є невід`ємною складовою, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і осоновоположних свобод права на справедливий суд. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Положення ч. 4 ст. 110 КПК України визначають, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Так, ч. ч. 2, 3, 4 ст. 29 КПК України передбачають, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, яку вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчуються підписом перекладача.
Таким чином, аналіз вимог кримінального процесуального закону свідчить про те, що обов`язок залучення компетентного перекладача для осіб, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, покладається на слідчого суддю, суд, прокурора та слідчого. Порушення права підозрюваного, обвинуваченого на надання йому компетентного перекладача тягне за собою визнання доказів недопустимими через порушення права особи на захист.
Стороною обвинувачення не дотримано визначної законом процедури здійснення обвинуваченому ОСОБА_5 перекладу процесуальних документів мовою, якою він володіє, що має наслідком порушення його права на захист, колегія суддів приходить до висновку про неможливість призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту.
Разом із цим, враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Проте, стороною обвинувачення не забезпечено здійснення його належного перекладу обвинуваченому ОСОБА_5 , а відтак доводи прокурора про те, що відсутність перекладу на грузинську мову не є перешкодою для призначення судового розгляду є неправильними, оскільки не ґрунтуються на вищенаведених вимогах кримінального процесуального закону та положеннях пункту а) підпункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дотримання вказаних приписів забезпечує належну реалізацію права підозрюваного, обвинуваченого на захист.
Як вбачається із справи, при виконанні ст. 293 КПК України, прокурор надав обвинуваченому ОСОБА_5 , громадянину Грузії, копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування українською мовою, під яким міститься лише підпис перекладача, тобто вищевказані процесуальні документи були вручені в присутності перекладача, однак жодних даних про те, що компетентним перекладачем був здійснений переклад, правильність якого він посвідчує матеріали не містять, що є порушенням його права на захист.
Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні перекладач під час досудового розслідування не залучався.
Зазначене, на думку колегії суддів, є порушенням гарантованого державою та встановленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права особи на справедливий суд, зокрема, права підозрюваного, обвинуваченого на захист, однією із складових якого є право користуватись рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою та одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Крім того, колегія суддів ставить під сумнів, долучену під час підготовчого судового засідання прокурором заяву-розписку обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки дана заява, зі слів обвинуваченого ОСОБА_5 , була привезена слідчим, підписана ним безпосередньо у СІЗО, за відсутності перекладача та захисника.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених порушень та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Щодо заявленого прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання зважаючи на наступне.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На даний час існують обставини, які є підставою для продовження обраного обвинуваченому під час досудового розслідування, запобіжного заходу у виді тримання від вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.2 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме: ухилятиметься від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказані підстави підтверджують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 290, 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, 315 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 .
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 07 серпня 2020 року включно.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для відома.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині продовженнязапобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Головуючий: