УХВАЛА
21 лютого 2020 року

м. Київ

справа №642/420/18
провадження № 51-263 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування допущення судами таких істотних порушень вимог процесуального права, які вплинули на законність прийнятих судових рішень, і, відповідно до ст. 412 КПК, тягнуть за собою обов`язкове їх скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, заперечуючи законність засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 153 КК, захисник у скарзі не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень на підставі, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також захисник не вказує й на конкретні порушення вимог закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК , а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Крім того,в касаційній скарзі захисник наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.

Також, усупереч вимог ч. 4 ст. 427 КПК захисником ОСОБА_5 не долучено до касаційної скарги документів, що підтверджують його повноваження, як того вимагають положення ст. 50 цього Кодексу.
Окрім цього, ставлячи перед судом касаційної інстанції вимогу про скасування і вироку і ухвали, просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23 липня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3