Справа № 645/7627/19
Провадження № 1-кп/645/450/20
У Х В А Л А
іменем України

25 лютого 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 30 жовтня 2019 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 згідно наказу № 1 від 01.10.2013р. займав посаду директора ТОВ «Дізал» (код ЄДР 38397877), зареєстрованого Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 26.09.2012р. за № 0025855, взятого на податковий облік в органах державної податкової служби 27.09.2012р. за № 45583. Місцезнаходження суб`єкту господарювання з 04.10.2013 р. і по теперішній час: м. Харків, Немишлянський район, вул. Киргизька, буд. 19.
Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою підприємства, у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, маючи умисел на ухилення очолюваного ним підприємства - ТОВ «Дізал» від сплати податків, використовуючи своє службове становище у злочинних цілях, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді ненадходження до бюджету держави податків, і бажаючи їх настання, при веденні фінансово- господарської діяльності умисно ухилився у грудні 2014 року - січні 2015 року від сплати податків до бюджету на загальну суму 2 283 329,84 грн. за наступних обставин.
Відповідно до п. 16.4 Статуту ТОВ «Дізал» від 19.09.2012 директор підприємства в особі ОСОБА_4 здійснює управління поточними справами Товариства, вирішує всі питання діяльності Товариства, окрім тих, що відносяться до виняткової компетенції Учасників. Директор підприємства в особі ОСОБА_4 без довіреності: діє від імені Товариства, представляє його інтереси в усіх вітчизняних та іноземних підприємствах, установах та організаціях; розпоряджається фінансовими засобами, має право видавати від імені Товариства векселя; укладає договори (контракти), в тому числі трудові; відкриває в банках розрахункові та інші рахунки і одержує по них грошові засоби, в тому числі по переводам, акредитивам; затверджує штатний розклад, видає накази та дає вказівки, обов`язкові для всіх робітників Товариства; розпоряджається засобами Товариства, виходячи з доцільності; видає доручення від імені Товариства і вчиняє всі інші необхідні дії, пов`язані з управління справами Товариства.
Таким чином, обіймаючи посаду директора ТОВ «Дізал», ОСОБА_4 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому згідно ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.
Здійснюючи господарську діяльність та отримуючи від неї відповідний прибуток, ТОВ «Дізал» зобов`язано сплачувати відповідні податки та збори, що регламентовано наступними вимогами законодавства України.
Так, згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. передбачено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.
Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разіздійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. За положеннями вказаної статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається у даному випадку дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів, не підтверджені податковими накладними, іншими документами, передбаченими законодавством.
Згідно з положеннями п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню), визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою підприємства, маючи безпосередній доступ до первинних, облікових, звітних документів і банківських рахунків вказаного підприємства, маючи на меті ухилення очолюваного ним ТОВ «Дізал» від сплати податку на додану вартість, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч вищевказаним нормам законодавства відобразив у складі податкового кредиту ТОВ «Дізал» суми податку на додану вартість по операціям з, нібито, придбання насіння соняшнику у СПП «Чайка» (код ЄДР 31372589).
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Дізал» протягом листопада 2014 року відповідно до договору купівлі-продажу № 21 від 21.11.2014р., нібито, мало фінансово-господарські відносини з СПП «Чайка». Згідно вказаного договору СПП «Чайка» повинно було передати насіння соняшнику у кількості 1020,408 тон у власність ТОВ «Дізал», яке, в свою чергу, мало прийняти та оплатити товар за ціною 5880,00 грн. за тону. Загальна сума, що ТОВ «Дізал» мало сплатити за вказаним договором - 5 999 999,84 грн., в тому числі ПДВ -999 999, 84 гривень. На підставі вказаного договоруСПП «Чайка» на адресу ТОВ «Дізал» виписано видаткову накладну № 45/2 від29.11.2014 р. на загальну суму 5 999 999,84 грн., в тому числі ПДВ - 999 999,84 гривень.
Разом з цим, у ході досудового слідства встановлено, що СПП «Чайка» фактично постачання товару за видатковою накладною не здійснювало.
Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , перебуваючи 19.12.2014р. на робочому місці за адресою реєстрації та місцезнаходження ТОВ «Дізал» (м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19), достовірно знаючи, що фактично товар (насіння соняшнику) за вищевказаним договором купівлі-продажу поставлений не був, склав та подав в електронній формі декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року № J0200114 від 19.12.14р., де у графі 17 (усього податкового кредиту) зазначена сума 3 698 772,00 грн. Згідно з поданою 19.12.2014р. Розшифровкою податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) № J0215105 вказана сума податковогокредиту, яка складається, зокрема, з податку на додану вартість у сумі 999 999,84 грн., відображена від платника податку з індивідуальним податковим номером 69, що належить СПП «Чайка».
Таким чином, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне ухилення від сплати податків, за допомогою електронного підпису та ключів склав, завірив та направив 19.12.2014 р. вищевказану податкову декларацію до органів ДФС, тим самим ухилившись від сплати податку на додану вартість на суму 999 999, 84 гривень.
Окрім того, у ході досудового розслідування встановлено, що в грудні 2014 року ТОВ «Дізал» відповідно до договору купівлі-продажу насіння соняшника № 27 від 26.12.2014р., нібито, мало фінансово-господарські відносини з СПП «Чайка» (). Згідно з вказаним договором СПП «Чайка» мало передати насіння соняшнику у кількості 1132,35 тон у власність ТОВ «Дізал», яке, в свою чергу, мало прийняти та оплатити товар за ціною 6800,00 грн. за тону. Загальна сума, яку ТОВ «Дізал» мало сплатити за вказаним договором -7 699 980,00 грн., у тому числі ПДВ - 1 283 330,00 гривень. На підставі вказаного договору СПП «Чайка» на адресу ТОВ «Дізал» виписано видаткову накладну № 65/2 від 31.12.2014 р. на загальну суму 7 699 980,00 грн., в тому числі ПДВ 1 283 330,00 гривень.
Разом з цим, у ході досудового слідства встановлено, що СПП «Чайка» фактично постачання товару за видатковою накладною не здійснювало.
Однак, незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , перебуваючина робочому місці за адресою реєстрації та місцезнаходження ТОВ «Дізал» (м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19), достовірно знаючи, що фактично товар (насіння соняшнику) за вищевказаним договором купівлі-продажу поставлений не був, маючи єдиний упродовж листопада 2014 року - січня 2015 року умисел на ухилення очолюваним ним підприємством від сплати податків внаслідок відображення фінансово-господарських псевдооперацій з СПП «Чайка», склав та подав декларацію по ПДВ за грудень 2014 року № J0200115 від 19.01.15р., де у графі 17 (Усього податкового кредиту) зазначена сума 3 648 342,00 грн. Згідно з поданою 19.01.2015р. Розшифровкою податкових зобов`язань, та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) № J0215106 вказана сума податкового кредиту, яка складається, зокрема з податку на додану вартість у сумі 1 283 330,00 грн., відображена від платника податку з індивідуальним податковим номером 69, що належить СПП «Чайка».
Таким чином, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне ухилення від сплати податків, за допомогою електронного підпису та ключів склав, завірив та направив 19.01.2015 р. вказану податкову декларацію до органів ДФС, тим самим ухилившись від податку на додану вартість на суму 1 283 330,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене, встановлено, що за результатами господарських операцій між ТОВ «Дізал» та СПП «Чайка» ОСОБА_4 , будучи службовою особою підприємства, умисно включив до податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Дізал» суми ПДВ по видатковим накладним № 45/2 від 29.11.2014р., № 65/2 від 31.12.2014 р. на загальну суму 2 283 329,84 грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що СПП «Чайка» не мало трудових ресурсів в період господарських операцій з ТОВ «Дізал», не придбавало реалізований на адресу ТОВ «Дізал» товар, розрахунки між ТОВ «Дізал» та СПП «Чайка» не відбувались. Зазначені фактичні дані вказують на нереальний характер проведення господарських операцій СПП «Чайка» з ТОВ «Дізал» та їх спрямованість виключно на надання необґрунтованої податкової вигоди.
Вищевказані порушення відображено в акті податкової перевірки № 899/20-36-22-03-07/38397877 від 25.02.2015 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Дізал» () щодо документального підтвердження по взаємовідносинам з СПП «Чайка» () за період листопад, грудень 2014 року».
Таким чином, директор ТОВ «Дізал», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи єдиний упродовж листопада 2014 року-січня 2015 року умисел на умисне ухилення від сплати податків шляхом проведення безтоварних операцій з СПП «Чайка» () з купівлі насіння соняшнику, всупереч вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, 19.12.2014 р. та 19.01.2015р. неправомірно відніс до складу податкового кредиту ТОВ «Дізал» суми податку на додану вартість по господарським операціям з СПП «Чайка», тим самим умисно ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 2 283 329,84 грн., що більше ніж у 3000 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (станом на 01.01.2015р.), тобто у значних розмірах.
Слідчим другого відділу розслідування кримінальних правопорушень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_6 27.11.2019 р. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Цього ж дня підозрюваний ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000108 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в ньому, просив його задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив клопотання прокурора задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Сторонами кримінально провадження доведено, що в діях ОСОБА_4 є ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Відповідно до вимог ст. 287 КПК України прокурором внесено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, яке відповідає вимогам Закону.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» № 101-IX від 18.09.2019р., який відповідно до ст. 5 КК України має зворотну дію в часі в частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність, умисне ухилення від сплати податків на суму 2 283 329,84 грн., вчинене у 2015 році, вважається ухиленням від сплати податків у значних розмірах та кваліфікується за ч. 1 ст. 212 КК України.
При цьому, в даному випадку підлягає застосуванню санкція за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, згідно редакції Кодексу, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 212 КК України станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачала штраф у розмірі від однієї тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, вчинений ОСОБА_4 злочин вважається злочином невеликої тяжкості.
Окрім того, вчинений ОСОБА_4 злочин є триваючим та охоплює період часу з листопада 2014 року по 19 січня 2015 року.
При цьому, злочин, передбачений ст. 212 КК України, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у вигляді податків у передбачений законом строк.
Відповідно до п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом для платника податку на додану вартість є один календарний місяць.
Згідно п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Вказане положення підтверджується п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, відповідно до якого податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Крім того, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації, тобто після спливу 20 днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.
Враховуючи викладене, граничним терміном сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2014 року є 30.12.2014р., за грудень 2014 року - 30.01.2015 р. Враховуючи, що діяння з ухилення від сплати податків у листопаді і грудні 2014 року були об`єднанні єдиним умислом - моментом закінчення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, тобто часом фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у вигляді податків у передбачений законом строк є 31.01.2015 р.
Таким чином, з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, минуло понад два роки.
Підстави для зупинення та переривання давності, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, по справі відсутні.
Згідно ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Частиною 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 284, 288, 314 КПК України, п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 212 КК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 212 КК України у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов прокуратури Харківської області в інтересах Держави в особі Східного управління ГУ ДФС у Харківській області до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу його право на пре`дявлення позовних вимог в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: декларації по ПДВ за листопад та грудень 2014 року, розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, розшифровку до декларації податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складений 25 лютого 2020 року.

Суддя ОСОБА_1