Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1506/14

Номер провадження: 1-кс/511/258/20

22.05.2020 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Октябрське Камчатської області, громадянина України, який має середню освіту, працюючого по найму у приватних осіб, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2012, 2013 року народження, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.11.1990 р. Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст. 81 ч. 3 КК України (в редакції 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 2 роки; 20.11.1992 р. Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст.215-3 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 3-х років позбавлення волі (10.11.1994 р. Постановою Хмельницького районного суду Хмельницької області покарання замінено на виправні роботи із невідбутим строком 6 міс. 27 днів); 16.11.1995 року Великомихайлівським районним судом Одеської області по ст.86-1, 44 КК України (в редакції 1960 р.) до 5-ти років 1 місяць 24 дні позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.11.2002 року апеляційним судом Одеської області по ст.215-3 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місця позбавлення волі 11.04.2011 року після відбуття покарання, який підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22 травня 2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України.

В обґрунтування даного клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 , судимий 12.11.2002 року апеляційним судом Одеської області по ст. 215-3 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнившись з місця позбавлення волі 11.04.2011 року після відбуття покарання, знову вчинив умисне заволодіння транспортним засобом.

Так, в період з 08:00 години 07.03.2014 року до 10:00 години 08.03.2014 року, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку №36 по вул. Котовського у м. Роздільна Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля BA3-21063 вартістю 37520 гривень, 1984 року випуску, коричневого кольору, держзнак " НОМЕР_1 ", належного ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_7 матеріальний збиток в розмірі 37520 гривень.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, 15.03.2014 року, в період з 01:00 години до 12:00 години, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку №75 по вул. Котовського в м. Роздільна Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобілю ВАЗ-21061 вартістю 13000 гривень, 1983 року випуску, темно-синього кольору, держзнак "А72-0ЮД", належного ОСОБА_8 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_8 матеріальний збиток в розмірі 13000 гривень.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, в період з 21:00 години 16.03.2014 року до 08:30 години 17.03.2014 року, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до території біля будинку №38 по вул. Котовського в м.Роздільна Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля ВАЗ-21011 вартістю 15000 гривень, 1981 року випуску, білого кольору, держзнак " НОМЕР_2 ", належного ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , невстановленим способом завів двигун вказаного автомобіля, після чого поїхав на ньому до смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 15000 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК країни, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , 26.03.2014 року, близько 22:00 години, повторно, діючи з прямим наміром, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до будинку БОС №156 в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив двері автомобіля BA3-21063 вартістю 10000 гривень, 1985 року випуску, білого кольору, держзнак " НОМЕР_3 ", належного ОСОБА_11 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , шляхом замикання дротів замку запалювання завів двигун вказаного автомобілю, після чого поїхав на ньому до гаражів по вул.Перемоги смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Так ОСОБА_5 зник з місця?вчинення злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_11 матеріальний збиток в розмірі 10000 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вдаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, 27.03.2014 року ОСОБА_5 , вступив з неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дії якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні відповідно до глави 38 КПК України), та неповнолітнім ОСОБА_13 , 1996 року народження (дії якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні відповідно до глави 38 КПК України), в змову, направлену на викрадення майна мешканця смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу та переслідуючи корисливі мотиви, 27.03.2014 року близько 22:00 години, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_12 (дії якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні відповідно до глави 38 КПК України) та ОСОБА_13 (дії якого розслідуються в іншому кримінальному провадженні відповідно до глави 38 КПК України), діючи з прямим наміром, направленим на викрадення чужого майна, прибули до території гаражу біля вулиці Перемоги, без номеру в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.

При цьому, ОСОБА_5 приїхав на автомобілі «ВАЗ 21063» держномер НОМЕР_4 , а ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_13 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження), прибули пішки.

Впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, ОСОБА_5 шляхом зриву навісного замку відчинив двері гаражу, в той час як ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) з ОСОБА_13 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) спостерігали за можливим появленням сторонніх осіб.

Після чого ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) увійшов до відчиненого ОСОБА_5 гаража, в якому заходився непрацюючий та без коробки передач, капоту і акумулятору автомобіль вартістю 8000 грн. ВАЗ 2103 червоного кольору держномер Л79720Д, номер двигуна НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 . ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) закріпив вказаний автомобіль канатом до автомобіля, під керуванням ОСОБА_5 . Продовжуючи свій, злочинний намір, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_13 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) сіли в автомобіль, на якому прибув ОСОБА_5 , ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) сів в непрацюючий автомобіль ОСОБА_14 . ВАЗ 2103. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_13 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) шляхом буксирування транспортували автомобіль ВАЗ 2103, який належить ОСОБА_14 на територію присадибної ділянки по АДРЕСА_2 , яка належить матері ОСОБА_5 ( ОСОБА_15 ). Так ОСОБА_16 разом з ОСОБА_12 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_13 (відомості щодо якого виділені в окреме провадження) зникли з місця скоєння злочину з викраденим автомобілем, заподіявши ОСОБА_14 матеріальний збиток в розмірі 8000 грн.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом, учинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

Крім того, ОСОБА_5 , судимий 16.11.1995 Великомихайоівським районним судом Одеської області по ст. 86-1, 44 КК України (в редакції 1960 р) до 5-ти років 1 місяць 24 дні позбавлення волі з конфіскацією майна після відбуття покарання, знову вчинив таємне викрадення чужого майна.

Так, 26.03.2014 року, близько 23:00 години, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим наміром, направленим на викрадення чужого майна, на території вулиці біля будинку БОС №156 в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, відчинив капот та багажне відділення автомобіля BA3-21063, 1985 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", належного ОСОБА_11 . Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 вийняв акумулятор потужністю 60 А вартістю 550 грн. вказаного автомобілю, та з багажного відділення надувний гумовий човен «Колібрі» зеленого кольору вартістю 1700 грн., після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, заподіявши ОСОБА_11 матеріальний збиток в розмірі 2250 грн.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

10.04.2014 року, 05.05.2014 року, 07.05.2014 року, 14.05.2014 року складено повідомлення ОСОБА_5 про підозру ч. 2 ст. 289 КК України, та 21.05.2014 року, про зміну підозри за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтуються на наступних доказах:

- протоколі огляду від 02.04.2014 року де тимчасово мешкав ОСОБА_17 , під час якого виявлено та вилучено запчастини від автомобілів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

-протоколах пред`явлення речей для впізнання, згідно яких потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 впізнали деталі викрадених у них автомобілів;

- протоколах оглядів, згідно яких виявлені викрадені автомобілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , автомобіль Москаленко виявлений на ділянці, яка належить мамі ОСОБА_5 ;

- протоколах пред`явлення речей для впізнання, згідно яких потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_14 впізнали деталі викрадених у них автомобілів;

- протоколах допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18

- протоколах допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22

- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження та іншими доказами зібраними під час досудового слідства.

11.04.2014 pоку, 06.05.2014 pоку, 08.05.2014 pоку, 15.05.2014 року та 21.05.2014 pоку ОСОБА_23 - дружині підозрюваного ОСОБА_5 , та ОСОБА_24 - брату підозрюваного ОСОБА_5 були вручені повідомлення про підозру та про зміну підозри ОСОБА_5 , в зв`язку з відсутністю останнього за місцем мешкання, та ОСОБА_5 не був допитаний в якості підозрюваного.

Так, 09 квітня 2020 року слідчим СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області було подане клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, яке було задоволено.

09 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, було затримано ОСОБА_5

10 квітня 2020 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.05.2020 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Згідно постанови керівника Роздільнянської місцевої прокуратури від 22.05.2020 року, строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців, тобто до 22.06.2020 року.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених в статті 2 КПК України.

Обставини, що дають підстави обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки останнього було оголошено в розшук за переховування від органів слідства та враховуючи ці обставини він може повторно переховуватися від органів досудового розслідування/суду; з метою уникнення відповідальності за скоєні ним кримінальні правопорушення, що випливає з підстав вважати щодо причетності остатнього до інших кримінальних правопорушень та тяжкості злочину;

п. 3 ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

п. 5 ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ніде не працює, офіційних доходів не має.

Крім того, згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк., а також ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як заволодіння транспортним засобом, учинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо з наступних підстав, а саме:

- обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого ст. 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисні тяжкі злочини, тому не має впевненості, що останній буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, під час досудового розслідування кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_5 ;

- застосування домашнього арешту згідно статті 181 КПК України є недоцільним, так як підозрюваний ОСОБА_5 скоїв навмисні корисливі тяжкі кримінальні правопорушення, та для уникнення покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, що може ускладнити досудове розслідування та сприяти ризикам передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог статті 177 та статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки.

Слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000414 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2014 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року, слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.05.2020 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Згідно частини 4 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно пункту п`ятого частини другої статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до статті 3 Загальної декларації прав людини, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк., а також ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікуються як заволодіння транспортним засобом, учинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, при розгляді даного клопотання, слідчий суддя враховує, що відповідно до пункту 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , та прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні довели, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали на час розгляду даного клопотання; застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним; підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Крім того, відповідно до постанови керівника Роздільнянської місцевої прокуратури від 22 травня 2020 року, було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №0000414 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2014 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі того, що завершити досудове розслідування неможливо у зв`язку з необхідністю отримання результатів запиту міжнародної правової допомоги, а також з метою належного виконання положень статті 290 КПК України.

Згідно частини 3 статті 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він фактично проживає: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та реєстрації; носити електронний засіб контролю; заборонити спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 194-199, 309 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк досудового слідства, тобто до 22.06.2020 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Одночасно визначити розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105100 гривень (сто п`ять тисяч сто гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він фактично проживає: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та реєстрації; носити електронний засіб контролю; заборонити спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1