Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/192/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000379, за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого лісорубом Червоно-Нерубаївського лісництва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 7850 (сім тисяч вісімсот п?ятдесят) гривень 00 копійок.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4213 (чотири тисячі двісті тринадцять) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч) гривень.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 процесуальні витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.
У задоволенні решти вимог відмовлено,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.
07.07.2018 приблизно 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебував біля магазину «Конвалія», який розташований по вул. Лесі Українки, 102 в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, де вживав спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_9 .
Того ж дня, приблизно 05 год. 00 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, що полягала у висловлюванні образ та нецензурної лайки один одному. У той момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_8 схопив останнього за одяг та штовхнув обома руками, у результаті чого ОСОБА_9 впав на землю.
Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, скориставшись фізичною перевагою над ОСОБА_9 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівого вуха та один удар кулаком правої руки в область лівого ока.
У результаті протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 36 від 12.06.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру стягнення моральної шкоди, а саме: ухвалити в цій частині новий вирок та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000(п`ятдесят тисяч) грн. 00 копійок, а в решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник потерпілого зазначає, що неправомірними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було завдано моральну шкоду, оскільки після нанесення йому побоїв він отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили йому короткочасний розлад здоров`я та отримання ряду негативних явищ.

За завдані потерпілому моральні страждання, виходячи з засад розумності і справедливості, він визначив розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, про що обгрунтовано заявив вимоги у позовній заяві про відшкодування моральної (немаійнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження і у Висновках експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 3459,3460,19-27 від 24.10.2019 року.

У наданих Висновках експерта було зазначено, що з пояснень потерпілого ОСОБА_9 виходить, що емоційний та психологічний стан останнього значно погіршився внаслідок застосування стосовно нього фізичної сили зі сторони ОСОБА_8 , що мало наслідки: приниження, погане самопочуття, яке відбивається на повноцінному житті потерпілого, тривала соціальна адаптація. Психотравмуюча ситуація ускладнюється також тим, що результатом нанесення ОСОБА_8 удару по вуху є часткова втрата слуху, так як повідомив ОСОБА_9 - за словами лікарів це може залишитись надовго, через що потерпілий, як людина творчої професії, може позбутись можливості повноцінно розвиватись та набути високої майстерності у вибраній ним професії, а саме, професіональній діяльності пов`язаної з музичним мистецтвом естради, що підтверджується Довідкою комунального вищого навчального закладу Київської обласної ради «Коледжа культури і мистецтва» за №106 від 16 липня 20018 року, згідно якої він проходив навчання на курсі спеціалізації «Музичне мистецтво естради».

Через погіршення слуху він на даний час позбавлений можливості займатись тою професіональною діяльністю, а саме, діяльністю пов`язаною з музичним мистецтвом естради, по якій він здобув належну вищу освіту, затративши на вказане значні кошти, а змушений за вказаних обставин продовжувати працювати на посаді не пов`язаній з обраною ним професією.

З врахуванням зазначеного та проведення всестороннього експертного дослідження експертом були зроблені висновки, що ОСОБА_9 , у зв`язку з ситуацією, зазначеною в обвинувальному акті(зміненому), з психологічної точки зору нанесені страждання (моральна шкода). Психологічний вплив психогравмуючої ситуації мав для ОСОБА_9 глибокий та травмуючий характер, який обумовлений довгим за часом моральними стражданнями через погіршення стану здоров`я внаслідок отриманих ударів, розлад емоційної сфери, порушення життєвих зв`язків, неможливість повноцінно продовжувати активне життя, професійну діяльність та навчання. На момент розгляду справи в суді експерт встановив рекомендований розмір відшкодування ОСОБА_9 моральної шкоди з психологічної точки зору в розмірі 12 мінімальних зарплат (50076 гри.).

Згідно ч.3 ст. 101 КПК України Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта, повина бути вмотивована у судовому рішенні.

В порушення вказаних вимог, суд першої інстанції належним чином не обгрунтував причину не погодження з висновком експерта про призначення рекомендованого розміру відшкодування моральної шкоди, а послався лише на те, що моральну шкоду потерпілому завдано внаслідок вчинення злочину невеликої тяжкості, але не взявши взагалі до уваги те, що вказаним злочином невеликої тяжкості потерпілому було завдано значного психологічного впливу психотравмуючої ситуації, яка носить глибокий та травмуючий характер, що немає ніякого відношення до отримання тяжкості тілесних ушкоджень (легких, середніх, тяжких).

На думку апелянта, суд першої інстанції без врахування вимог розумності і справедливості явно занизив розмір відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи доведеність підстав заявленого цивільного позову, завдані ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров`я, доведеність вини і спричинення його протиправними діями моральних страждань, апелянт вважає, що завдана ОСОБА_9 моральна шкода підлягає до відшкодування у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, представника потерпілого- адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково, а саме у задоволенні апеляційних вимог про збільшення розміру моральної шкоди, проте заперечувала щодо необхідності ухвалення нового вироку за даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, а також правильність кваліфікації його дій за цим законом жодним учасником судового розгляду не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України колегією суддів не переглядаються.

На підставі оцінки й аналізу наведених у вироку доказів, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог статті 65,66,67 КК України обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що своє рішення щодо виду та розміру покарання суд першої інстанції належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання.

Щодо апеляційних вимог представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 про необхідність збільшення розміру суми у рахунок відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого, то вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В ч. 1 ст. 368, частинах 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктами 9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, встановити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, й дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Вказаних вимог Закону та роз`яснень викладених у Пленумі Верховного Суду України, судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження повною мірою дотримано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 звернувся з позовом до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення на свою користь, зокрема, моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., завданої злочинними діями останього.

В обґрунтування позовних вимог потерпілим зазначено, що злочинними діями ОСОБА_8 йому спричинено тілесні ушкодження, які прямим чином впливають на його професіональну діяльність, оскільки він навчається у «Коледжі культури і мистецтва», а тому йому потрібний «ідеальний слух», який погіршився після отримання травми.

Таким чином, потерпілий переживає за погіршення слуху, так як це може вплинути, як на подальше навчання на курсі спеціалізацій музичного мистицтва та естради, так і на роботі у вказаному інституті на посаді завідувача навчальної лабораторії з технічного обслуговування обладнання, як на даний час, так і в подальшій професіональній діяльності згідно обраної професії.

На підтвердження позовних вимог про стягнення моральної шкоди потерпілим надано письмові докази у їх підтвердження.

Так, районним судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 навчався у комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради «Коледж культури і мистецтв» за спеціальністю «Музичне мистецтво естради, термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Працював у даному коледжі на посаді завідувача навчальної лабораторії з технічного обслуговування обладнання з 01.09.2016 по 31.08.2018 на умовах строкового трудового договору.
Також, судом враховано матеріальне положення і обвинуваченого, який хоча і працює та отримує заробітну плату, водночас проживає у цивільному шлюбі та має на утриманні одну неповнолітню дитину, цивільна дружина не працює та перебуває у декретній відпустці, обвинувачений має значну кредитну заборгованість перед банківськими установами.
Таким чином, суд першої інстанції дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані докази, оцінюючи вказані докази відповідно до вимог закону, дійшов до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі сім тисяч гривень.

Таке рішення, суду першої інстанції на переконання колегії суддів відповідає обставинам за яких завдані тілесні ушкодження потерпілому, наслідкам, що наступили, тяжкості тілесних ушкоджень та відповідає обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що потерпілим не надано доказів, що у в подальшому він не може працювати за спеціальністю, має труднощі з працевлаштуванням. Також не надано суду доказів, що фізичний стан потерпілого (слух) погіршується та подальшому не можливе його відновлення. Крім того, докази про наявність у потерпілого ОСОБА_9 «ідеального слуху» до події злочину, в матеріалах справи відсутні.

Відсутні також будь які докази або дані про наявність причинного зв`язку між понесеними потерпілим моральними стражданнями та його професійною діяльністю. А зазначені у апеляційній скарзі доводи щодо тривалого, можливо назавжди погіршення слуху у потерпілого є примущеннями, оскільки не підтверджені належними доказами.

Тобто, доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що потерпілий змушений працювати на посаді не пов`язаній з здобутою ним професією у наслідок злочинних дій обвинуваченого, не підтверджується жодним доказом у справі.

Також, апеляційні доводи, що потерпілий ОСОБА_9 може позбутись можливості повноцінно розвиватись та набути високої майстерності у вибраній ним професії, а саме, професіональній діяльності пов`язаної з музичним мистецтвом естради, є сумнівними та викликані упередженою оцінкою потерпілим своїх понесених страждань.

Доводи представника потерпілого, що суд першої інстанції належним чином не обгрунтував причину не погодження з висновком експерта про призначення рекомендованого розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки мотиви неврахування з сумою відшкодування нанесеної ОСОБА_9 моральної шкоди зазначеної у висновку експерта належним чином викладені у судовому рішенні. Крім того, висновок експерта не має для суду заздалегідь установленої сили й оцінюється разом з іншими доказами за правилами, передбаченими для оцінки доказів. Тобто, у суду немає прямого обов`язку погоджуватися з висновком щодо розміру моральної (немайнової) шкоди.

Апеляційні доводи про те, що суд першої інстанції під час вирішення питання відшкодування моральної шкоди безпідставно послався на матеріальний стан обвинуваченого колегія суддів вважає слушними. Водночас дана обставина не є визначальною під час вирішення цівільного позову. Проте суд першої інстанції належним чином врахував характер, тривалість та глибину заподіяних потерпілому моральних страждань та обґрунтовано визначив суму моральної шкоди, яка відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам та не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілому моральну шкоду.

Окрім того, необхідно зазначити, що за будь якої форми, розміру чи виду компенсація моральної шкоди буде частковою, оскільки абсолютно точно визначити ступінь спричиненої моральної шкоди та відповідно розмір її відшкодування не представляється можливим.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції застосовуючи принципи розумності та справедливості, враховуючи всі обставини кримінального провадження, з урахуванням душевних страждань потерпілого, яких він зазнав у наслідок злочину, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, таких як стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, прийшов до правильного висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, в сумі 7000 гривень.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 без змін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.376 ч.2, ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4