Справа №295/9041/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000152, № 0000009про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, Росія, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_5 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , рануше судимого вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2018 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні,
за ч. 4 ст. 407 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

встановив:

Солдат ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, повторно, без дозволу відповідних командирів (начальників) та поважних причин, 03 січня 2018 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 09 лютого 2018 року.

Він же, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, повторно, без дозволу відповідних командирів (начальників) та поважних причин, 27 лютого 2018 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 17 травня 2018 року.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Разом з тим, 20.02.2018 вироком Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 було засуджено за не з`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , вчинене в період з 01 листопада 2016 року по 01 грудня 2017 року, тобто за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у вигляді 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Однак, ОСОБА_4 , відбувши покарання за вчинений ним злочин, шлях виправлення не став, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_4 , обіймаючи посаду механіка-радіотелефоніста радіостанції інженерно-позиційного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, повторно, 15.02.2019 о 08 години, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_4 що дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та проводив час на власний розсуд за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 21.01.2020, коли прибув до військової частини НОМЕР_4 та приступив до виконання військових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року кримінальне провадження № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України у справі № 295/9041/18 об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000009 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у справі №295/1079/20.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочини в час, спосіб та за обставин, зазначених у обвинувальних актах, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочинів, готовий нести покарання. Дозволів залишати військову частину не отримував. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушеннях (злочинах), суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає виннуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочинів повторно.

Судом враховуються результати досудової доповіді Богунського РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області від 14.01.2019 року з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства. Висновок досудової доповіді Хорошівського РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області від 11.03.2020 року, суд не може покласти в основу рішення, оскільки такий висновок зроблений без врахування всіх обставин справи та особи обвинуваченого.

Суд враховує також і те, що обвинувачений раніше судимий, вчинив умисні тяжкі злочини, критично ставиться до вчиненого, характеризується за місцем проходження служби негативно, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, не працює, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд застосовує положення ч. 1 ст. 70 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 407 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 407 КК України - у вигляді 3 років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1