У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 191 103 000 001 80 від 05 липня 2019 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили відмовлено.
Ухвалено початок строку відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Зараховано у строк відбування покарання період перебування ОСОБА_6 в умовах позбавлення свободи з моменту фактичного затримання - з 02 год. 50 хв. 05 липня 2019 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.
У провадженні стягнуто судові витрати та вирішена доля речових доказів.

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 04 липня 2019 року, в період часу з 20 год. по 21 год., в с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території власного домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , де в нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_10 .
Під час сварки ОСОБА_6 , переслідуючи умисел на протиправне заподіяння смерті дружині ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів до останньої та з мотивів помсти, взяв на лавці, яка знаходилася поряд з вхідними дверима до житлового будинку, загострений металевий предмет - шток від шприца Жане, з яким зайшов до житлового будинку та яким умисно наніс один удар в область лівої лопатки потерпілої ОСОБА_10 , яка стояла спиною до нього, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_10 померла на місці скоєння злочину.
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок крововтрати в результаті колотої рани грудної клітки з ушкодженням аорти, що призвело до крововтрати та гемотораксу, що підтверджується висновком експерта № 134 від 16 серпня 2019 року.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі стверджуючи, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати і закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вказує, що в ході судового розгляду провадження у суді першої інстанції встановлено, що конфлікт мав місце в будинку подружжя, коли жодна особа не була очевидцем заподіяння смерті ОСОБА_10 , тоді як ОСОБА_6 завжди стверджував, що він не мав умислу на заподіяння смерті дружині під час конфлікту з нею, який виник у зв`язку з її подружньою зрадою, у ході якого ОСОБА_6 кинув в її бік штоком від шприца ОСОБА_11 та влучив в спину, від чого вона впала на землю та померла.
Тобто, ОСОБА_6 не міг припустити, що дані дії заподіють тілесне ушкодження, що призведе до смерті ОСОБА_10 , що вказує на відсутність у нього умислу на вбивство останньої, а в даному випадку має місце злочинна необережність з боку обвинуваченого, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити.
Отже, як підсумовує захисник, за відсутності умислу на вбивство в діях ОСОБА_6 відсутній склад правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор у провадженні ОСОБА_12 просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені належним чином, неявка яких в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження на задоволення клопотання сторони захисту, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - вбивстві ОСОБА_10 за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, сам ОСОБА_6 не заперечував обставин того, що 04 липня 2019 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння і саме за його дій, у період часу з 20 год. по 21 год., в с. П`ятигори Тетіївського району Київської області на території власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , під час сварки з дружиною ОСОБА_10 , він взяв на лавці, яка знаходилася поряд з вхідними дверима до житлового будинку, загострений металевий предмет - шток від шприца Жане, яким спричинив дружині ОСОБА_10 тілесне ушкодження в області лівої лопатки, від якого вона померла на місці.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 , а лише кинув в її бік загострений металевий предмет - шток від шприца Жане (швайка), який влучив у ліву лопатку, а тому його дії не можуть кваліфікуватися за ч. 1 ст. 115 КК України - на увагу не заслуговують за таким.

А саме, як пояснила суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 , її мама - ОСОБА_10 дійсно проживала з ОСОБА_6 .
Під час сумісного проживання між ними були сварки і ОСОБА_6 неодноразово погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою.
Близько 21.00 год. 04 липня 2019 року до неї приїхав ОСОБА_6 та повідомив, що мама ОСОБА_10 щось собі зробила, а тому треба викликати швидку допомогу.
Вона-потерпіла разом з сусідкою прийшли до домоволодіння, де проживало подружжя ОСОБА_14 , де вона побачила мама, яка лежала на підлозі, а біля неї перебувала швайка.
ОСОБА_6 спочатку говорив, що дружина сама собі нанесла удар, а потім зізнався, що він вдарив маму - ОСОБА_10 швайкою.

З показань потерпілої ОСОБА_8 суду першої інстанції видно, що її донька ОСОБА_10 прожила з ОСОБА_6 біля 10 років, а останнім часом він почав зловживати алкогольними напоями та перестав доглядати за собою.

Він погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою, говорив, що вб`є її.

Донька ОСОБА_10 неодноразово викликала працівників поліції, на нього накладався штраф.

04 липня 2019 року її-потерпілу ОСОБА_8 відвідувала донька ОСОБА_10 , яка біля 19 год. 30 хв. пішла додому, проте близько 21.00 год. зателефонувала і попросила дозволу переночувати, на що вона-потерпіла ОСОБА_8 погодилася.

Після 21.00 год. до них приїхав ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та повідомив, що ОСОБА_10 щось собі зробила.

До домоволодіння ОСОБА_14 пішла її-потерпілої ОСОБА_8 донька - ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_13 суду першої інстанції також вказав на те, що 04 липня 2019 року до них приходила сестра ОСОБА_10 та в ході розмови повідомила, що ОСОБА_6 перебуває вдома у нетверезому стані.

Він-потерпілий поїхав додому в м. Київ.

Увечері зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_6 вбив ОСОБА_10 .

Він повернувся в село близько 01.00 год. і дізнався про те, що сталося.

Як показав суду першої інстанції свідок ОСОБА_15 , він є сусідом подружжя ОСОБА_14 .

ОСОБА_10 він знав біля 20 років, товаришував з нею, допомагав по господарству, а вона йому, з вдячності, інколи готувала їсти.

Вона інколи до нього приходила, щоб перебути якийсь час поки ОСОБА_6 , що зловживав алкогольними напоями та перебував у стані алкогольного сп`яніння і був агресивно налаштований, засне.

ОСОБА_6 ревнував дружину ОСОБА_10 до всіх, погрожував їй фізичною розправою, у тому числі і в його-свідка присутності, погрожував і йому-свідкові, але погрози він не сприймав як реальні.

04 липня 2019 року йому-свідкові зателефонувала донька ОСОБА_10 та повідомила, що остання лежить в калюжі крові на підлозі і мабуть мертва.

Свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції показала, що вона разом з подругою ОСОБА_9 на прохання останньої прийшли до домоволодіння ОСОБА_14 , де побачили ОСОБА_6 , який сидів на лавочці, і ОСОБА_10 , яка лежала у веранді будинку на підлозі обличчям донизу і була неживою.

Отже, з наведених показань обвинуваченого, потерпілих та свідків видно, що за досліджуваних подій саме ОСОБА_6 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_10 , від якого вона померла на місці, при цьому потерпіла ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_6 зізнався, що саме він вдарив ОСОБА_10 штоком.

Згідно з даними огляду місця події від 04 липня 2019 року з фототаблицями, виявлено труп ОСОБА_10 , яка лежить напроти входу у будинку АДРЕСА_1 , на тілі якої в ділянці центральної частини лівої лопатки знаходиться рана неправильної округлої форми розміром 0,3х0,5 см.

Поблизу трупа перебуває загострений металевий предмет довжиною 31,5 см. (а.п. 121-127 т. 1).

Як указують дані огляду трупа від 05 липня 2019 року, під час огляду були відібрані біологічні зразки ОСОБА_10 (а.п. 128-133 т. 1).

У обвинуваченого ОСОБА_6 також були відібрані біологічні зразки у присутності захисника ОСОБА_5 09 липня 2019 року (а.п. 137 т. 1).

На підставі даних протоколу № 141 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, ОСОБА_6 станом на час вчинення інкримінованого йому злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 134 т. 1).

Дані висновків експертного дослідження № 140-мк від 05 серпня 2019 року та № 141-мк від 09 серпня 2019 року вказують на індивідуальні ознаки травмуючого ОСОБА_10 предмету, яким не виключається міг бути наданий на дослідження шток від шприца Жане, що вилучений з місця події (а.п. 141- 143, 144-145 т. 1).

Згідно з висновком експерта № 134 від 16 серпня 2019 року, смерть ОСОБА_10 настала від колотої рани грудної клітки з ушкодженням аорти, що призвело до втрати крові та генмотораксу, на що вказує наявність 1,5 л. крові в грудній порожнині, рана грудної клітки, легені та аорти.

При проведені судово-медичної експертизи трупа були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани грудної клітки з ушкодженням лівої лопатки у вигляді дірчастого перелому розміром 0,5х0,6 см. рани лівої легені, рани грудного відділу аорти. Описане тілесне ушкодження виникає від дії колючого предмету, могло утворитися в результаті нанесення удару колючим предметом іншою людиною. По часу утворення тілесне ушкодження могло утворитися 04 липня 2019 року. Описане тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та стоїть в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (а.п. 134-140 т. 1).

З даних протоколу про проведення слідчого експерименту від 08 липня 2019 року за участі ОСОБА_6 видно, що обвинувачений вказав на механізм спричинення ним тілесного ушкодження ОСОБА_10 , а саме, що він кинув у бік дружини металевий шток, який він називає швайкою, перебуваючи на відстані за декілька метрів (а.п. 148-150 т. 1).

Проте даний механізм під час проведення слідчого експерименту, що був досліджений і судом апеляційної інстанції, спростував експерт ОСОБА_17 , який брав участь у проведенні слідчого експерименту, вказавши, що з урахуванням тілесного ушкодження та механізму на який послався обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом кидання штоку в потерпілу, не могла утворитися таке тілесне ушкодження, яке виявлено на трупі, а саме не могла бути пробита лопатка з її ушкодженням у вигляді дірчатого перелому та поранення аорти на глибині 16 см.

Між тим, експерт вказав, що потерпіла з таким пораненням могла зробити декілька кроків, але від сильної крововтрати, що була посилена забиранням штоку з тіла, померти на місці.

Отже, механізм пробивання кістки лопатки та поранення аорти на глибині 16 см. у ОСОБА_10 свідчить тільки про те, що ОСОБА_6 перебував поряд з ОСОБА_10 , яка йшла від нього, будучи повернутою до нього спиною, коли він з значною силою наніс їй удар штоком, який тут же і витягнув з тіла, у ході чого ОСОБА_10 вдалося зробити декілька кроків, після чого вона впала і від крововтрати померла на місці протягом незначного проміжку часу.

Даний механізм нанесення ОСОБА_10 тілесного ушкодження спростовує показання обвин6уваченого про те, що він тільки на деякий відстані кинув швайкою у дружину, які нічим, окрім його показань, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене, не підтверджуються.

Водночас знаряддя злочину - шток від шприца Жане (швайка) довжиною 31,5 см., як указують дані протоколу огляду місця події від 04 липня 2019 року, який, як речовий доказ, був оглянутий в суді першої інстанції, область спричинення тілесного ушкодження - ліва частина грудної клітки з ушкодження аорти, вказують на те, що ОСОБА_6 діяв з умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , що відкидає позицію сторони захисту про спричинення потерпілій тілесного ушкодження з необережності.

Про вказаний умисел обвинуваченого та його намагання відвернути від себе підозру у вчиненні вбивства дружини свідчить і подальша поведінка ОСОБА_6 .

А саме, після вбивства ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_6 поїхав до матері загиблої, де перебувала сестра потерпілої, повідомивши, що дружина заподіяла сама собі тілесне ушкодження, тобто, він у такий спосіб, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, усвідомивши настання наслідків у виді смерті дружини, який він неодноразово погрожував до досліджених подій у присутності інших осіб, що вб?є її, намагався створити уяву щодо своєї непричетності до вчиненого вбивства і таким чином уникнути відповідальності за вчинене.

Судом першої інстанції встановлений і мотив вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення: помста дружині на ґрунті ревнощів до свідка у справі ОСОБА_15 , який фактично стороною захисту не оспорюється.

Згідно даних висновку судово-психіатричного експерта № 290 від 17 липня 2019 року, ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, у тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено.
ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.
ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якого іншого емоційного стану, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. Він перебував в стані простого сп`яніння, що не дозволяє кваліфікувати його стан як фізіологічний (а.п. 146-147 т. 1).

Отже, дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 та закриття провадження за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як про це поставив питання в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , чи для кваліфікації дій ОСОБА_6 за законом, що передбачає менш тяжку відповідальність, - колегія суддів не вбачає.

Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими, так і іншими особами.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, що відноситься до особливо тяжкого злочину, його особу, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, фактично посередньо характеризується за місцем проживання, є пенсіонером.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав добровільне відшкодування завданої злочином шкоди потерпілим.
Обставинами, що обтяжує покарання, судом визнано - вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння та щодо подружжя.

За наведеним, ОСОБА_6 і призначено покарання у межах, наближених до мінімальних меж санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, що є справедливим, необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , від якого вони відмовилися у зв?язку з відшкодуванням ОСОБА_6 заподіяної шкоди, - залишено без розгляду.

Доля речового доказу вирішена у порядку ст. 100 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 191 103 000 001 80 від 05 липня 2019 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3