Справа № 541/2838/19
Провадження № 1-кп/541/81/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м. Миргород Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000677 від 01.09.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в службі охорони «Зодіак-СБ», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,
за участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи у вагоні поїзда, під час його руху за напрямком приміського сполучення «Гребінка-Полтава», ОСОБА_3 , маючи намір та бажання, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживанням довірою, шахрайським способом, з метою звернення грошових коштів на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за допомогою мобільного телефону та послуги переказу грошових коштів з картки на картку, повідомив ОСОБА_5 , завідомо неправдиві відомості про те, що хоче отримати переказ від свого знайомого на картку. При цьому скориставшись довірливими відносинами, переконав ОСОБА_5 , що саме йому будуть перераховані грошові кошти, скориставшись номером рахунку банківської картки «Приватбанку», що належить ОСОБА_6 за № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_3 попередньо закріпив за номером свого мобільного телефону - НОМЕР_2 .

Далі реалізовуючи свої злочинні наміри, спочатку перерахував грошові кошти в сумі 700 гривень з рахунку ОСОБА_6 на рахунок банківської картки «Приватбанку» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , та фактично перебувала у користуванні її матері ОСОБА_5 . В подальшому, користуючись довірливими відносинами з ОСОБА_5 , попрохав останню їх зняти з картки у вигляді готівки. Після чого, ОСОБА_5 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , із помилкових переконань в правильності та добросовісності дій останнього, розраховуючи, що грошові кошти були перераховані його знайомим, перебуваючи в м. Полтава, з допомогою банкоматів, кількома транзакціями, зняв грошові кошти з рахунку у вигляді готівки в сумі 700 гривень, які передала останньому, та якими ОСОБА_3 , завідомо не маючи наміру повідомляти про походження грошових коштів, достовірно знаючи, що не поверне їх, шахрайським шляхом заволодів ними, обернув на свою користь та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний намір до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 700 гривень.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_3 шляхом обману та зловживання довірою заволодів чужим майном.

Винуватість в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю. Суду пояснив, що насправді скоїв злочин за обставин які вказані в обвинувальному акті. Банківською карткою потерпілої ОСОБА_6 він та ОСОБА_8 інколи користувався з дозволу останньої. 13 серпня він насправді обманув ОСОБА_9 , повідомивши що на картку повинні йому надійти грошові кошти в сумі 700 гривень. Остання йому повірила та отримавши вказані кошти передала йому. Із сумою збитків вказаних у обвинувальному акті та обставинами скоєння злочину погоджується. Грошові кошти повернув ОСОБА_6 , в скоєному розкаюється, просить суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу оскільки він зараз працює і таке покарання буде дієвим .

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності зв`язку з незадовільним станом здоров`я, претензій до обвинуваченого не має, оскільки збитки завдані злочином їй відшкодовані.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього, встановивши правильність розуміння учасників судового провадження положень ст. 349 КПК України та не маючи сумніву в добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе при розгляді кримінального провадження обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних щодо особи останнього.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини скоєння злочину, розмір завданої шкоди внаслідок вчинення злочину та висновок органу пробації, яким встановлено середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення та можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та особу винного, який є працездатним, на даний час працює і має регулярні доходи позицію потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до переконання про доцільність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, що сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та запобіганню вчинення ним нових злочинів у майбутньому. При цьому суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд і не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1