Справа №: 343/285/20
Провадження №: 1-кп/0343/68/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/68/20 , які внесені до ЄРДР за №0000058 від 28.01.2020 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, в порядку ст.89 КК України несудимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , протягом тривалого часу, умисно, систематично вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Зокрема, ОСОБА_3 неодноразово, востаннє 02.09.2019, 27.09.2019, 29.09.2019, 22.10.2019 та 03.11.2019 вчиняв домашнє насильство щодо ОСОБА_5 , у зв`язку із чим, на підставі рішень Долинського районного суду від 26.04.2019, 22.10.2019 та 04.11.2019, які набрали законної сили, був притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч.1 та 2 ст. 173-2 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти протиправні дії.

Так, 27.01.2020 близько 18.30 год., ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 діючи умисно, усвідомлюючи систематичність своїх дій та те, що має емоційний вплив на ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, використовуючи малозначний привід для приниження честі та гідності останньої, в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_6 , насильно схиляв потерпілу до вживання алкоголю, та з метою залякування її, створення реальних побоювань, супроводжував свої протиправні дії нецензурними висловлюваннями, штовханням та шарпанням за одяг, тим самим вчинив психологічне та фізичне насильство, яке призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої, відчуття страху фізичної розправи над собою та побоювання за свою, та свого неповнолітнього сина безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та дитину, у зв`язку із чим, остання разом із сином вимушена була покинути місце проживання та ночувати поза межами власного помешкання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він проживав за адресою АДРЕСА_1 разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , та їх спільним сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час він ніде не працює, на життя заробляє тимчасовими підробітками по людях. Раніше він неодноразово притягувався Долинським районним судом до адміністративної відповідальності. Призначені судом покарання у вигляді штрафу, адміністративного арешту, він відбув повністю.

27.01.2020 року він зранку пішов з дому та допомагав людям у виконанні певних робіт. Біля 18.00 год. він повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння. Між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого він ображав її нецензурними словами, шарпав за одяг. Потерпіла викликала працівників поліції, які забрали його в м.Долина, а потім відпустили. На даний час , з 05.03.2020 року, він уже проживає в АДРЕСА_1 .

Свою вину у вчиненні домашнього насильства визнає повністю, щиросердечно кається в скоєному, обіцяю більше не вчиняти скандалів з співмешканкою ОСОБА_5 , просить суворо не карати.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 , суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з спільним з ОСОБА_3 сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До 05.03.2020 року за даною адресою також проживав і її співмешканець ОСОБА_3 .

Співмешканець ОСОБА_3 , на даний час ніде не працює, власних коштів не має. Впродовж тривалого часу він зловживає спиртними напоями та систематично вчиняє скандали з нею, під час яких виганяє її з сином з будинку, шарпає за одяг. За такі порушення ОСОБА_3 неодноразово притягувався до відповідальності. 27.01.2020 року біля 18.30 год. ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп"яніння, та почав безпідставну сварку, під час якої виражався нецензурними словами, шарпав її за одяг, виганяв з хати. Через таку його поведінку, вона та їх неповнолітній син ОСОБА_7 , змушені були покинути будинок та ночувати в матері. Від матері вона зателефонувала в поліцію і повідомила про протиправну поведінку ОСОБА_3 . Працівники поліції приїхали на її виклик, забрали обвинуваченого, однак на другий день його відпустили. Через таку поведінку обвинуваченого, його постійні п"янки та сварки, у неї зрушена нервова система. Більше такого терпіти вона не може. Починаючи з 05.03.2020 року , після засідання Долинського районного суду , ОСОБА_3 перейшов проживати в с.Кропивник . Просила суворо не карати ОСОБА_3 .
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ст.1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.28), проживав за адресою

АДРЕСА_1 , негативно характеризується з місця проживання (а.с. 32), на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінетіД олинської ЦРЛ - не знаходиться( а.с. 34), в порядку ст.89 КК України несудимий (а.с. 29 ).
Згідно досудової доповіді старшого інспектора Долинського МРС філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» від 12.03.2020 року - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства - високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства . На думку Долинського МРС виконання покарання ОСОБА_3 , в громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень . У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.с.23-24 ).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не вважає за обтяжуючу покарання оставину, яка вказана в обвинувальному акті- вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки дана обставина вказана в складі злочину передбаченого ст. 1261 КК України, як кваліфікуюча ознака.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ст. 1261 КК України у вигляді арешту.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 - не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речових доказів -немає.
Керуючись ст.ст.368,373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.1261 КК України, призначивши покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: