КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

06 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року, у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зазим`я Броварського району Київської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001363 від 26.09.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено до судового розгляду на 02.03.2020 року на 15 годину 00 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області.

Цією ж ухвалою, суд продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 24 квітня 2020 року.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції зазначив про те, що в ході розгляду клопотання прокурор довів наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та схильний до вчинення правопорушень, в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинені злочини, може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих і свідків.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2020 у частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на термін до 24 квітня 2020 року.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції проігноровано дані щодо того, що обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою з 26.09.2019, тобто на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 знаходився під вартою 5 місяців.

Зокрема, як зазначає апелянт, на час розгляду клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт скеровано до суду, а отже, ризики, які раніше існували, зменшились.

Просить апелянт звернути увагу на те, що за час тривалого перебування під вартою ОСОБА_5 не вчиняв жодних дій, які б могли свідчити про його намір ухилятись від органу досудового розслідування та/або суду; у суді підтверджував, що не мав та не має наміру ухилятись від прокурора та суду.

Крім того, як вказує апелянт, ні ОСОБА_5 , ні його захисники жодним чином не перешкоджали кримінальному провадженню, відповідно і в матеріалах кримінального провадження жодних доказів відносно будь-якої протиправної діяльності не має.

На думку апелянта, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту повністю може забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, надасть змогу прокурору, суду у будь-який час доби контролювати місцеперебування обвинуваченого, а також буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначає прокурор.

Також апелянт зазначає про те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, жодного іншого повідомлення про підозру йому не вручено, отже ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є недоведеним, і з урахуванням того, що досудове розслідування завершено, можливе твердження, що ОСОБА_5 зможе продовжити вчиняти злочин у якому обвинувачується, буде не логічно.

Як вважає апелянт, ОСОБА_5 жодним іншим чином не може перешкоджати кримінальному провадженню, адже вилучені речі зберігаються у органу досудового розслідування, прокурора, під їх охороною та повним контролем.

Зокрема, апелянт просить звернути увагу на те, що стороною захисту відносно ОСОБА_5 було подане до суду письмове клопотання про зміну йому запобіжного заходу, проте, судом не було надано йому оцінку та у оскаржуваній ухвалі також не було зазначено, щодо прийнятого рішення судом по вказаному клопотанню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року про продовження, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції були проігноровані дані про те, що ОСОБА_5 на день розгляду клопотання прокурора знаходився під вартою 5 місяців, а також про те, що, у зв`язку із завершенням досудового розслідування та направленням обвинувального акта до суду, зменшились ризики, які існували раніше, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для скасування ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання її незаконною або необґрунтованою.
При цьому, всупереч доводам апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв до уваги не лише ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, який було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, а й дані про особу ОСОБА_5 , зокрема його вік, сімейний стан, стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують його особу, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може не тільки переховуватися від суду, а й незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Доводи захисника обвинуваченого щодо відсутності ризиків, пов`язаних з можливістю ухилення обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню, також не можуть бути визнані обґрунтованими і служити підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки вони не спростовують правомірності продовження обвинуваченому строку його тримання під вартою.

Більш того, відповідно до наданої прокурором копії ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2020 року, станом на час апеляційного розгляду, ОСОБА_5 знову продовжено строк тримання під вартою до 20 червня 2020 року, а тому висновки захисника про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт є передчасними та недостатньо обґрунтованими.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та навів у своїй ухвалі мотиви, з яких він прийняв відповідне судове рішення.

У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року, відповідно до якої суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 24 квітня 2020 року включно, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1816/2020

Категорія: ч. 2 ст. 286 України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1