Справа № 216/539/19
Провадження № 1-кп/216/316/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 14.01.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, немає на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.04.2008 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 12.03.2010 звільнено умовно-достроково з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) на не відбутий строк -10 місяців 8 днів;
- 10.03.2011 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 05.05.2011 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.395, ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано покарання по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2011 до відбуття визначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання по вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2008 та остаточно до відбуття - 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 22.02.2013 звільнено умовно-достроково з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) на не відбутий строк 5 місяців 23 дні;
- 01.03.2013 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання по вироку Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.2011 та остаточно до відбуття - 4 роки 1 день позбавлення волі. 10.04.2017 звільнено з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_3 , 13.01.2019 приблизно о 18:45 годині діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись у салоні маршрутного таксі № 300а, автомобіль марки Мерседес Спринтер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котре знаходилось на зупинці громадського транспорту «вул. Свято-Миколаївська», що у Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 , таємно шляхом вільного доступу, з сумки потерпілої ОСОБА_5 намагався викрасти мобільний телефон марки "SAMSUNG S8+", 64 Gb, ІМЕН: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/109 від 24.01.2019 становить 11233,33 грн. та намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, тобто, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий пасажиром маршрутного таксі при виході із салону автомобіля.
Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 , могло бути спричинено матеріального збитку на суму 11233,33 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінченого замаху на таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання на підставі ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
Обвинувачений у судовому засіданні також просив суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочину.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, згідно виробничої характеристики, за місцем роботи зарекомендував себе добре, співпрацював з органом досудового розслідування, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п. 48), але з квітня 2017 року перебував під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Знятий з під нагляду в вересні 2018 року внаслідок одужання (м.к.п. 49).
Також орган пробації Центрально Міського районного сектору уповноваженого органу з питань пробації м. Кривого Рогу ПС МРУ ПВКПП за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 його способу життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб, тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 572,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; заборонити виїзд за межі території України.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 572,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривень).

Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки (м.к.п. а.с. 24) залишити потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000095залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/539/19 (1-КП/216/316/20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1