ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/14/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Адвоката - ОСОБА_7

Потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000057 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сімферополь АР Крим, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286, ч.1 ст.384 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розмір застави не визначено.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням права на захист та підлягає скасуванню. Слідчим суддею порушені вимоги ст.42, ст.177 КПК України, так як підозру за злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, пред`явлено ОСОБА_10 , а не ОСОБА_9 , яка взагалі була визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні. Отже, ухвала суду ґрунтується на штучно створених органом досудового слідства письмових доказах, в які внесені завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_9 02.12.2013 року повідомлено про підозру та ухвала суду не відповідає вимогам ст..183 КПК України і фактичним обставинам справи. Крім того, ні підозрюваному, ні його захиснику не надавались копії рішення про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу, а про існування даного рішення стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень лише 09.12.2019 року, тому строк на оскарження даної ухвали підлягає поновленню так як пропущений з поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали, скасувати ухвалу і постановити нову про відмову в задоволенні клопотання слідчого щодо обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку адвоката, який підтримав апеляційні вимоги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так як, апелянт про існування оскаржуваної ухвали дізнався лише 09.12.2019 року, а подав апеляційну скаргу 11.12.2019, та оскільки клопотання слідчого розглядалось без його участі, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання не надходило, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02.12.2013 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, 02.12.2013 року у зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваної ОСОБА_9 встановити не надалося можливим, УМВС України в м.Севастополі її оголошено в державний, та каналами Інтерполу в міжнародний розшук, у подальшому, 15.01.2019 слідчим СВ ГУНП в АР Крим та м.Севастополі винесено постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_9 у міжнародний розшук каналами Інтерпол.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: висновком експерта №86-А від 22.02.2019 р.; висновком експерта №308; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.10.2012 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.10.2012 р.; свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.10.2012 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.11.2012 р.; висновком експерта №2; висновком експерта №29-к/386.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3-х років, існують фактичні дані про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування тривалий час, та перебування її тривалий час в розшуку, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність не визначати розмір застави.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею порушені вимоги ст.42, ст.177 КПК України, так як підозру за злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, пред`явлено ОСОБА_10 , а не ОСОБА_9 , яка взагалі була визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2019 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2019 року, якою відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4