БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/27/19
Справа № 356/40/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 року Березанський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
За участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6
Обвинуваченого ОСОБА_7 .
Потерпілої ОСОБА_8
Представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000284 від 19.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 16.05.2018 року вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У кінці серпня 2018 року, більш точну дату не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи по вул. Шевченка в м. Березань Київської області у вечірній час, крізь незамкнені ворота увійшов у двір і підійшов до будинку АДРЕСА_2 . У зазначеному будинку у вікнах в цей момент не горіло світло, вхідні двері цього будинку були зачинені на замок. ОСОБА_7 зрозумів, що в будинку нікого немає. В цей момент він вирішив проникнути всередину будинку.
Подивившись по сторонам і переконавшись, що поблизу з ним нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з метою незаконного проникнення до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вікна зазначеного будинку та за допомогою дерев`яної дошки, яку він знайшов неподалік від цього будинку, розбив скло у вікні. Проте проникнути до зазначеного будинку ОСОБА_7 не зміг, оскільки в цей момент до подвір`я зайшла господарка та ОСОБА_7 злякався і з причин, незалежних від нього, не довів свої злочинні дії до кінця та не проник до будинку. Після цього ОСОБА_7 втік з місця події, так і не довівши свій злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України, як закінчений замах на незаконне проникнення до житла (порушення недоторканності житла).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив суворо не карати, і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно того дня проходив по АДРЕСА_3 , підійшов до будинку потерпілої. Двері були зачинені. В цей момент вирішив проникнути всередину вказаного будинку. З цією метою розбив скло у вікні, але проникнути не встиг, оскільки в цей час на подвір`я зайшла потерпіла та злякала його, після чого він втік.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, вислухавши показання обвинуваченого, в яких він повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на незаконне проникнення до житла (порушення недоторканності житла), його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру, який не був доведений ним до кінця з незалежних від обвинуваченого причин, повне визнання ним своєї вини, його розкаяння у вчиненому, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, існує за рахунок тимчасових заробітків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відтак, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, на обліку у лікарня нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин покарання у вигляді обмеженням волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, так як саме таке покарання, на думку суду, є гуманним і справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень (злочинів).
Оскільки виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.
Окрім того, ОСОБА_7 вчинив даний злочин, не відбувши повністю покарання за вироком Березанського міського суду Київської області від 16.05.2018 року, за яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Відтак, остаточне покарання ОСОБА_7 має бути призначено на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що становить 88 годин громадських робіт.
Документи, надані стороною обвинувачення на підставі ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369, 373-376 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України, за яким призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання за даним вироком приєднати невідбуте ним покарання за вироком Березанського міського суду Київської області від 16.05.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) днів.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1