ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/879/20
Провадження № 1-кс/362/262/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000332 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
12.02.2020 року поштою на адресу суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час затримання ОСОБА_5 , 09.02.2020 року, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

Клопотання слідчого мотивовано тим, що 09.02.2020 року, близько 18:20 в с. Данилівка, Васильківського р-ну, Київської області, по вул. Лесі Українки, неподалік домоволодіння № 14, група осіб, застосовуючи до гр. ОСОБА_6 , насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами останнього. (ІПНПУ № 2027 від 09.02.2020)

В ході проведення слідчо-оперативних дій було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.02.2020 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

09.02.2020 року старший слідчий Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Калинівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 57-Г, о 23:45 годин на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України здійснив обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у останнього було виявлено та вилучено: телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , який був поміщений до паперового конверту, скріпленого печаткою «№ 2 Для довідок».

10.02.2020 року старшим слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 .

В клопотанні зазначено, що з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення проведення експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме могло зберегти на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано постановою слідчого речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, або подальшого використання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №0000332 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000332 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України (а.с.1).
09.02.2020 року о 23 годині 45 хвилин, в м. Васильків, Київської області, по вул. Покровського,1 в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_9 , в якого під час обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 (а.с.5-6).
Постановою старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 було визнано речовим доказом (а.с.7).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що слідчим та прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000332 від 09.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задовольнити .
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi 8-A» синього кольору в чохлі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів та до часу встановлення фактичних обставин кримінального провадження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_10