Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/178/20
Провадження № 1-кп/506/44/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2020с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.01.2020 року за №0000019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дем`янівка Красноокнянського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою базовою освітою, не працює, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2020 року близько 23.00 г, ОСОБА_3 , перебуваючи біля кафе «Берізка», яке розташоване в с.Ставрове Окнянського району Одеської області, вул. Шевченка, 16, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, передбачаючи їх наслідки, правою рукою схопив останню за волосся і умисно вдарив головою об стіну вказаного кафе . В результаті удару потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа, садна тім`яної області голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся, однак заперечував , що хапав потерпілу за волосся та бив об стіну. Обвинувачений стверджує , що в ході сварки з ОСОБА_5 , яка виникла через неприйнятну поведінку останньої по відношенню до його сестри , він, розмахуючи руками, відштовхнув ОСОБА_5 , а та від його поштовху вдарилася головою об стіну кафе.

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що вона з ОСОБА_7 ввечері 25 січня 2020 року відпочивала в кафе «Берізка» . До їх столика підійшов ОСОБА_8 і на підвищених тонах ,з використанням нецензурної лайки, почав з`ясовувати з нею відносини з приводу нібито образи його сестри. Вона запропонувала вийти на вулицю і там поговорити. Вона , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вийшли на вулицю і біля кафе ОСОБА_8 продовжив сварку, в ході якої схопив її за волосся та вдарив один раз об стіну. За неї вступилася ОСОБА_9 і вони пішли з місця події.

Свідок ОСОБА_9 дала суду аналогічні пояснення, підтвердивши , що саме схопивши ОСОБА_11 за волосся, ОСОБА_8 умисно вдарив ту головую об стіну. На стінці була штукатурка «шуба» і тому у ОСОБА_11 одразу з`явилася кров на голові.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що безпосередньо факту нанесення удару ОСОБА_11 ОСОБА_12 він не бачив, але те, що вони сварилися між собою, він чув та бачив.

Також судом були перевірені письмові докази:

- витяг з ЄРДР про те, що 25 січня 2020 року надійшла заява ОСОБА_5 про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , на підставі якої зареєстроване кримінальне провадження за № 0000019 / а.п. 55/;

- заява ОСОБА_5 від 25 січня 2020 року, з якої вбачається, що остання просить притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за нанесення їй тілесних ушкоджень / а.п. 56/.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №22 від 27 січня 2020 року, у ОСОБА_5 при огляді було виявлено тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа, садна тім`яної області голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження могли бути завдані 25 січня 2020 року і спричинені дією тупих предметів, якими могли бути кулаки, і не є характерними при падінні з висоти власного зросту. ( а.п.58).

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 повідомив , що потерпілою зазначені тілесні ушкодження були отримані в результаті нанесення їй одного удару.

Тому суд прийшов до висновку , що всі вищезазначені докази є узгодженими між собою, сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають, а отже, твердження обвинуваченого про інший механізм отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження свого об`єктивного підтвердження не знайшли і спростовуються вищезазначеними доказами , дослідженими під час судового розгляду.

При цьому суд вважає, що обвинувачений таким чином обрав собі лінію захисту, маючи на меті применшення своєї відповідальності за вчинене.

Що стосується протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , то суд погоджується з думкою захисника щодо недопустимості вказаного доказу у зв`язку із тим, що в ході проведення слідчого експерименту, в порушення положень ч.1 ст.240 КПК України не були дотримані умови, максимально наближені до умов, при яких було скоєне кримінальне правопорушення /час доби, конструктивні особливості стіни тощо/.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведена повністю, дії обвинуваченого органами досудового слідства правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України, до категорії нетяжких злочинів; також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття, посередня характеристика обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Окнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 24 квітня 2020 року вбачається, що обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім ризиком вчинення повторного кримінального правопорушення та середнім ризиком небезпеки для суспільства.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора та потерпілої, які просили призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції даної статті у виді громадських робіт, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370,371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді 90 годин громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1