Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000830 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 09 лютого 2020 року включно..
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно з ч. 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в клопотанні не наведено, а тому слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про те, що слідчий довів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного та інше.
Проаналізувавши матеріали справи, з таким однозначним висновком слідчого судді погодитись не можна, оскільки встановлено, що хоча ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено до категорії тяжких, однак має постійне місце проживання в м. Нововолинськ.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчим в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , в суді першої і апеляційної інстанції не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були б підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не може бути підставою для обрання слідчим суддею такого запобіжного заходу лише одна тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність судимостей та факт умовно-дострокового звільнення.
А тому, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити, при цьому суд обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні та попередженню вчинення ним інших кримінальних правопорушень
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були б підставою для обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під ватою.
За таких обставин та з врахуванням наявності постійного місця проживання у ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим застосування до нього саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною залишати місце проживання з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , строком на два місяці по 09 лютого 2020 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- не залишати житло з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- не відлучатися із м. Нововолинськ без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому або прокурору у даному кримінальному провадженні паспорт для виїзду за кордон та паспорт громадянина України.
Негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти після доставлення його до місця відбуття домашнього арешту.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: