Єдиний унікальний номер 722/4/20
Номер провадження 1-кп/722/26/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 13.11.2019 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року, близько 17.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку культури, що в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, в ході словесної суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком руки в область обличчя, від якого останній впав з послідуючим співударянням потиличною ділянкою голови до землі. Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної частини голови зліва, які відповідно до висновку експерта №158 від 02.12.2019 року відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав в повному об`ємі та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5246,08 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. визнав частково, зокрема в частині відшкодування моральної шкоди вважає, що її розмір потерпілим значно завищений. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що потерпілим не доведено належними доказами понесення ним відповідних витрат на лікування у заявленому розмірі.

Потерпілий ОСОБА_7 , скориставшись своїм правом, передбаченим п.6 ч.1 ст.56 КПК України, відмовився від надання показань, однак, погодившись відповідати на запитання, в судовому засіданні підтвердив факт спричинення йому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав в повному об?ємі та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень доведена дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив, що 12.11.2019 року близько 17.00 год., перебуваючи біля будинку культури в с.Білоусівка, між ним та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження;

-висновком експерта №158 м/д від 09.12.2019 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 12.11.2019 року по 25.11.2019 року з діагнозом: ЗЧМТ.? Струс головного мозку? Забійна рана потиличної ділянки голови зліва. Стан алкогольного сп?яніння. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або удару об такі, вірогідніше всього внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту горілиць з послідуючим співударянням потиличною ділянкою голови об тверду площину. Дане падіння можливе як самостійне, так і після надання тілу потерпілго додаткового прискорення - удару, поштовху, тощо. По часу свого виникнення відповідають на 12.11.19 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров?я. З урахуванням характеру тілесних ушкоджень, відмічених в п.2 даних Підсумків, їх локалізації та ймовірного механізму виникнення, не представляється можливим визначити, в якому саме положенні, одне відносно одного, перебували нападник та потерпілий на момент спричинення останньому тілесних ушкоджень, так як дані особи, вірогідніше всього, перебували в динамічному русі. При проведенні дійсної судово-медичної експертизи, виставлений діагноз: ЗЧМТ? Струс головного мозку?, експертом не приймався до уваги, так як даний діагноз не підтверджений об?єктивною клінічною симптоматикою, а обумовлений суб?єктивними даними.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.
При цьому, враховуючи висновки судово-медичної експертизи №158 м/д від 09.12.2019 року, суд приходить до висновку, що виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку із неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії умисних злочинів невеликої тяжкості.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі та щиро розкаявся, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини щодо визнання винуватості, щирого каяття, наявності на утриманні неповнолітніх дітей та позитивної характеристики з місця проживання суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, враховуючи обсяг і тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, із урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, а також враховуючи висновки досудової доповіді, складеної органом пробації, суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 було пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5246,08 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн., який обвинуваченим під час судового розгляду було визнано частково.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено із виписки епікризу з історії хвороби №31216/84, потерпілий ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 12.11.2019 року по 25.11.2019 року.

Із долучених до позовної заяви квитанцій та фіскальних чеків вбачається, що потерпілим ОСОБА_7 були понесені витрати, пов?язані із стаціонарним лікуванням, зокрема на придбання ліків та проходження необхідного обстеження, на загальну суму 4175,21 грн., які підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зазначеному вище розмірі.

В іншій частині заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, на думку суду, слід відмовити, оскільки поданими потерпілим доказами не доведено в цій частині обставин понесення ним як витрат безпосередньо на лікування, так і витрат, пов?язаних із організацією проведення такого лікування.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню, оскільки її розмір, на думку суду, потерпілим значно завищений.

При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому спричинено моральну шкоду, яка полягає у його фізичних та душевних стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав внаслідок ушкодження його здоров`я, а також у моральних переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із вимушеними змінами у його життєвих стосунках.

З урахуванням характеру і обсягу понесених потерпілим фізичних та душевних страждань, їх тривалості, тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, тривалості його лікування, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Саме такий розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди суд вважає розумним та достатнім для компенсації понесених ним моральних страждань.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04.10.1996 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (паспорт № НОМЕР_2 від 19.07.2018 року, орган видачі -7321, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 4175 (чотири тисячі сто сімдесят п?ять) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04.10.1996 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (паспорт № НОМЕР_2 від 19.07.2018 року, орган видачі -7321, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
В задоволенні решти позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а особою, яка утримується під вартою, з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1