ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6573/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-сс/819/303/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000018 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу УСБУ в Херсонській області та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000018, вилучене під час обшуку 22 квітня 2020 року, згідно переліку наведеному у клопотанні.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність зазначеного судового рішення, просить його скасувати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначив, що в порушення вимог ст.172 КПК України судом першої інстанції не повідомлено власника майна про розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Крім того, слідчий суддя не з`ясувала питання законності виготовлення вилученої рідини, яка на думку слідчого є підакцизним товаром, і не прийняла до уваги заперечення представника ПП «Новотроїцький рибоконсервний завод» про те, що вилучена рідина є законно виготовленим антисептиком, який зберігається з метою дезинфекції виробничих приміщень.
Також слідчим суддею залишено поза увагою, що вилучене майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України, за якими речі можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
Зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки в ній не наведено будь-яких доказів того, що передача вилученого майна власнику може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження речового доказу. Крім того в ухвалі не вказано на заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися належним ОСОБА_8 вилученим майном.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При цьому відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом із цим, на думку суду апеляційної інстанції слідчий суддя наведених вимог кримінального процесуального законодавства дотримався не в повній мірі.
Так, матеріали провадження свідчать, що слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.
22 квітня 2020 року слідчим відділом УСБУ в Херсонській області в порядку ч.3 ст.233 КПК України, з метою врятування та збереження майна, що може бути використано, як доказ у кримінальному провадженні, припинення вчинення злочину, а також виявлення та вилучення інших предметів і документів, що є доказами у кримінальному провадженні, проведено огляд приміщень приватного підприємства «Новотроїцький рибоконсервний завод», за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, смт.Новотроїцьке, вул.Карла Маркса, буд.98, корпус В, в ході якого виявлено незаконно виготовлений підакцизний товар спирт етилової, у кількості 8330 літрів, що незаконно зберігався з метою збуту.
В подальшому 23 квітня 2020 року вилучене майно визнано речовим доказом (а.п.32) та слідчий звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням про арешт зазначеного майна.
Своє клопотання слідчий обґрунтовував необхідністю накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Так, статтею 30 Конституції України встановлено, що кожному гарантується недоторканність житла.
Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів провадження, вилучення майна відбувалося під час здійснення огляду приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить певним особам.
Разом із цим, до клопотання слідчого не долучено добровільної згоди власника на проникнення до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , працівників правоохоронного органу та проведення процесуальних дій.
Крім того, в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді, яка б свідчила про те, що після проведення невідкладного обшуку він був легалізований.
Частиною 1 ст.87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно з ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Враховуючи те, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений без відповідного дозволу слідчого судді, і в матеріалах провадження за клопотанням слідчого про арешт майна відсутня така ухвала слідчого судді про подальшу легалізацію обшуку, що ставить під сумнів можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому виключає можливість для накладення арешту з метою забезпечення речових доказів.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 22 квітня 2020 року, в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2020 року про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000018, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Херсонській області про арешт майна тимчасово вилученого 22 квітня 2020 року, під час огляду приміщень ПП «Новотроїцький рибоконсервний завод» Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4