Справа № 727/9856/19
Провадження № 1-кп/727/407/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження за №0001795 від 15.08.2019 року, з обвинувальним актом по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, раніше судимого: останні судимості вироком від 12.03.2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - вироком від 09.01.2014 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений умовно-достроково, 12.06.2015 року, не відбутий ремін покарання 7 місяців 5 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 в період часу з 23:00 год. 08.08.2019 року по 08:30 год. 09.08.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: вул. Нікітіна 2/8, м. Чернівці, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samaung Galaxy J-2» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 3596 грн., який знаходився в чорному чохлі, вартістю 120 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Водафон» № НОМЕР_3 , вартістю 25 грн., на рахунку якої було 5 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3746 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, в порядку вимог ст.. 351 КПК України, надав покази в яких підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, у вчиненому розкаявся. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, повністю погодившись із пред`яленим обвинуваченням. У наданих показаннях не заперечував вчинення ним в ніч з 08.08.2019 року на 09.08.2019 року крадіжки; пояснив, що перебував в квартирі АДРЕСА_3 , де деякий час проживав, так як посварився із дружиною; в ніч з 08.08.2019 року на 09.08.2019 року, він із власником квартири випивав спиртні напої та в той час, на стільці побачив мобільний телефон «Samaung Galaxy»; запитав у власника чий телефон і не отримавши відповіді, він скориставшись моментом коли за ним ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон, який поклав до кишені і з яким пішов з квартири; телефон здав до ломбарду, оскільки на той час вже у нього закінчилися гроші. У вчиненому розкаявся, просив його суворо не карати, підтвердив, що матеріальну шкоду він потерпілій не відшкодував.

Судом встановлено, що покази обвинуваченого надані в засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів у правильності розуміння ОСОБА_5 змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд, з врахуванням позиції прокурора та потерпілої, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів. Вимоги ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 337 КК України обвинуваченому в засіданні було роз`яснено.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні під присягою надала показання про те, що належний їй мобільний телефон марки «Samaung Galaxy J-2» чорного кольору, який вона особисто придбала в магазині, тимчасово для користування надала своєму чоловікові, який в ніч з 08.08. 2019 на 09.08.2019 року знаходився в компанії у будинку АДРЕСА_4 , і коли чоловік їй повідомив, що телефону не має, вона, прийшовши до будинку АДРЕСА_4 , запитувала в кожного за мобільний телефон чи хтось не взяв його; запитувала і в ОСОБА_5 , який заперечив причетність до крадіжки телефону; після чого, вона написала заяву в органи поліції, і в ході розслідування справи було встановлено, що належний їй мобільний телефон викрав обвинувачений. Пояснила, що їй до даного часу, ОСОБА_5 завдану злочином майнову шкоду не відшкодовано, мобільний телефон не повернуто. Просила, призначити останньому покарання по закону, в межах санкції статті, погодившись із позицією прокурора.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшло своє підтвердження доведеністю вини обвинуваченого та дії ОСОБА_5 , суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття. Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, як в засіданні було встановлено з показів ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння

Судом, за з`ясованими обставинами і дослідженими матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , перебуває на обліках за місцем реєстрації у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, одружений, раніше, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини; кримінальне правопорушення вчинив в період не знятої і не погашеної судимості, у вчиненому розкаявся, шкоду потерпілій не відшкодував, не сприяв в розкритті злочину, судом до обвинуваченого був застосований привід і відповідно розшук.

Досліджені документи, що характеризують обвинуваченого, вказують на те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, не виражає допустимі соціальні зв`язки, а отже, із врахуванням наведеного вище та із врахуванням способу життя; а саме, що ОСОБА_5 офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_5 , дані про винну особу, з врахуванням думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого є не можливим без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і при цьому, суд не вбачає підстав до застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення покарання має бути співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При ухваленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.).

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення і вирішення справи судом…. Аналогічною, є позиція і в рішенні по справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року п.79.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , не застосовувалися; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не звертався із клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному проваджені відсутні. Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 , на стадії досудового розслідування і до початку судового розгляду, подано не було.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею, у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, не застосовувати. Строк відбування покарання обчислювати з моменту його затримання і приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду,і через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1