Справа № 336/4108/19
Пр. № 1-в/336/149/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 ..

В поданні зазначив, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2018 р. ОСОБА_4 призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 1 року не скоїть нового злочину та виконає, покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

04.02.2019 р. засуджений під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Йому роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, засуджений зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. Також засудженому було роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом, і які документально підтверджені. ОСОБА_4 був попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного судом покарання. Того ж дня засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію, саме: 1 та 3 понеділок кожного місяця та заведений листок реєстрації.

06.05.2019 р. ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим був викликаний для надання пояснень на 13.05.2019 р..

07.05.2019 р. засуджений надав письмове пояснення, що не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, у зв`язку з чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Незважаючи на роз`яснювальну роботу, проведену з засудженим, попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у разі продовження ухилення від відбування призначеного покарання, 18.06.2019 р. ОСОБА_4 повторно не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив.

19.06.2019 р., після телефонного дзвінка працівника служби пробації, ОСОБА_4 з`явився до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, письмово пояснив, що не мав можливості з`явитись на реєстрацію до відділу пробації у встановлений строк у зв`язку з тим, що знаходився за містом. За неявку на реєстрацію без поважних причин до засудженого було повторно застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Посилаючись на небажання засудженого стати на шлях виправлення та свідоме ігнорування виконання обов`язків, покладених на нього судом, орган з питань пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду.

12.12.2019 р. в судовому засіданні представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підтримала подання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання задоволенню не підлягає, у зв`язку з тим, що у діях засудженого відсутня систематичність неявок на реєстрацію до органу пробації та іспитовий строк,призначений за вироком суду, закінчився 04.12.2019 року.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду подання був повідомлений належним чином працівником уповноваженого органу з питань пробації, про що суду надано відповідну розписку.

Вивчивши подання та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування назначеного судом покарання відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2018 р. за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з обов`язками, покладеними на нього судом: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок був прийнятий до виконання Шевченківським РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та, 04.02.2019 р. засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 оку № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 двічі, 06.05.2019 р. та 18.06.2019 р. не прибув на реєстрацію, однак, з`явився для реєстрації наступного дня 07.05.2019 р. і 19.06.2019 р., відповідно, та надав письмові пояснення.

Невиконання обов`язку, покладеного на засудженого вироком суду, а саме неявка на реєстрацію у встановлений день не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням, оскільки протирічить меті призначеного покарання виправлення засудженого.

Суд, також, враховує відсутність систематичності неявок та те, що іспитовий строк за вироком суду закінчився 04.12.2019 року.

Таким чином, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 476, 537, 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня винесення.

Суддя ОСОБА_1