Дата документу 30.06.2020 Справа № 334/8703/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/169/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/8703/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.289 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005325, № 0002680, № 0005152, № 0001701, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 з доповненнями до неї на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.12.2012 року Орджонікідзеським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 16.04.2013 року Орджонікідзеським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.07.2013 року Орджонікідзеським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 02.10.2013 року Орджонікідзеським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.12.2013 року по відбуттю строку з Прилукської ВК Чернігівської області;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, студента 3-го курсу ЗНУ, офіційно працевлаштованого у ФОП ОСОБА_12 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року:

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня його затримання, тобто з 07 грудня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 07.12.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ухвалено залишити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, на користь: ОСОБА_13 - 2 300 грн., ОСОБА_14 - 7 920 грн., ОСОБА_15 та ОСОБА_16 по 3 700 грн. кожному.

Цивільний позов ОСОБА_17 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - 2 200 грн. та 2000 грн. моральної шкоди.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 30 листопада 2017 року о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в районі перехрестя вулиць Запорізького Козацтва та Ентузіастів, поблизу парку «Поколінь» в м. Запоріжжя, з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступив у попередню змову з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з метою відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_18 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, обхопивши ОСОБА_18 за тулуб, кинув її через себе на землю та став утримувати її в такому положенні, не даючи можливість підвестися. В цей час невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , вихопила з рук ОСОБА_18 сумку. Після цього, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа втекли з місця вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_18 , а саме: шкіряну сумку, вартістю 200 грн.; гаманець, вартістю 150 грн.; грошові кошти в сумі 102 грн.; парасольку, вартістю 150 грн., чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 602 грн.

01 грудня 2017 року о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, знаходячись поблизу буд. 41 по вул. Запорізького Козацтва в м. Запоріжжя, побачивши раніше невідому йому ОСОБА_17 , яка йшла на зустріч, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрасти майно останньої, таким чином вступив з ним у змову.

Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_17 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, підбіг до останньої та наніс їй кулаком один удар в область потилиці, один удар ногою в область спини, від чого ОСОБА_17 втратила рівновагу та впала на землю. У той час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , вихопив у ОСОБА_17 сумку та втік з місця злочину, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс не менше 6 ударів ОСОБА_17 в область голови та тулуба, спричинивши останній відповідно до висновку експерта № 2853 від 07.12.2017 року легкі тілесні ушкодження, та втік з місця злочину.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_17 , а саме: сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не являє; мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J1», вартістю 1500 грн.; ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не являють; грошові кошти в сумі 400 грн.; пластикову картку «Приват Банк», яка матеріальної цінності не представляє; 300 грн., які знаходились на вказаній банківській картці, спричинивши потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 2200 грн.

Приблизно о 05 години 50 хвилин 05 грудня 2017 року, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу будинку №17 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Запоріжжя, підбіг до потерпілої ОСОБА_19 зі спини та з лівого плеча, шляхом ривку, відкрито заволодів жіночою сумкою, що належить останній, вартістю 60 гривень, в якій знаходилось наступне: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_19 , яке матеріальної цінності дня потерпілої не має; шкіряний гаманець бузкового кольору, вартістю 70 гривень; один долар, вартістю 27 гривень 21 копійка, за курсом НБУ; грошові кошти у сумі 80 гривень; 15 ключів, загальною вартістю приблизно 500 гривень; окуляри для корекції зору, вартістю 100 гривень; розкладний мобільний телефон марки «SAMSUNG GТ-С3520», у корпусі рожевого кольору, вартістю 100 гривень; розкладний мобільний телефон «SAMSUNG GТ-Е330», у корпусі сірого кольору, вартістю 50 гривень; банківська карта «ОЩАДБАНК» у кількості 2 штуки, які для потерпілої матеріальної цінності не мають; банківська карта «ПРИВАТБАНК» у кількості 4 штуки, які для потерпілої матеріальної цінності не мають; банківська карта «Альфа банк» у кількості 1 штука, яка для потерпілої матеріальної цінності не мають. Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, ігноруючи закликання потерпілої щодо припинення протиправних дій, утримуючи при собі в руках викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, чим довів свій злочинний умисел до кінця, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 , завдав збиток потерпілій ОСОБА_19 на загальну суму у розмірі 987 гривень 21 копійка.

30 травня 2017 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України біля буд. 51, після сварки з ОСОБА_20 , таємно викрав мобільний телефоном марки «HUAWEI» моделі «Y336-U02» чорного кольору, вартістю 4000 гривен, який він поклав на землю у процесі сварки з ОСОБА_7 . Тим самим, завдав матеріальної шкоди ОСОБА_21 на вказану суму.

02 листопада 2016 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на території гаражного кооперативу «Автомобіліст №8», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 24, перебуваючи у приміщенні гаража № НОМЕР_1 в якості користувача, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно, викрав з даного гаража карбюратор марки «Солекс А4», вартістю 1000 гривень, який належить ОСОБА_22 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

08 травня 2017 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні роздягальні спортивного комплексу «Будівник», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 30, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_15 , не маючи на це дозволу, шляхом вільного доступу серед залишених речей потерпілого, таємно викрав мобільний телефон фірми «Меizu», моделі М3s, у корпусі сірого кольору, вартістю 3700 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчиненого злочину та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд.

25 жовтня 2017 року, приблизно о 02 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись на зупинці міського транспорту «Площа Фестивальна» у місті Запоріжжя побачив потерпілу ОСОБА_14 , яка знаходилась на зупинці міського транспорту. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_7 підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_14 та шляхом ривка вирвав у останньої з руки лаковану сумку чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в якій знаходився мобільний телефон фірми «SAMSUNG», моделі «Gаlаху J7», у корпусі золотистого кольору, вартістю 6200 гривень, навушники фірми «Ерrа 8900», вартістю 250 гривень, гаманець чорного кольору, вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 270 гривень, та після чого втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав, майно ОСОБА_14 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 7920 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчиненого злочину та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд.

05 листопада 2017 року, у нічний час, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 16-А по вул. Рекордна у м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, із корисливих мотивів, діючи повторно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, не маючи на це дозволу, таємно проник до салону автомобіля «ОРЕL» моделі АSCONA, д.н. НОМЕР_2 , в кузові жовтого кольору, який належить ОСОБА_23 , де шляхом пошкодження замка запалювання запустив двигун автомобіля. Після цього, встановивши контроль над зазначеним транспортним засобом, ОСОБА_7 перемістив його з місця первинного знаходження до будинку № 15 по вул. Ентузіастів у м. Запоріжжя, де покинув вищевказаний автомобіль. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ОРЕL» моделі АSCONA, д.н. НОМЕР_2 , в кузові жовтого кольору, який належить ОСОБА_23 , тим самим завдавши збитку у сумі 32280 гривень 29 копійок.

09 листопада 2017 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись на зупинці міського транспорту «Україна» у м. Запоріжжя побачив потерпілого ОСОБА_16 , який знаходився на зупинці міського транспорту. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_7 підбіг зі спини до потерпілого ОСОБА_16 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним, а саме наніс рукою удар у потилицю потерпілого, тим самим подолавши волю останнього до спротиву вирвав з руки чоловічу сумку, в якій знаходився мобільний телефон фірми «LENOVO», моделі S660, у корпусі сірого кольору, вартістю 2000 гривень, паспорт громадянина України на його ім`я, та після чого втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав, майно ОСОБА_16 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчиненого злочину та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд.

24 листопада 2017 року, приблизно о 03 годині 05 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у районі буд. № 86 по вул. Патріотичній, побачив потерпілу ОСОБА_13 , яка рухалась у бік будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_7 , дочекавшись, коли остання підніметься сходами до під`їзду, підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_13 , та шляхом ривка вирвав у останньої з руки сумку, в якій знаходився планшет «LENOVO Таb 2 F7-30 GС», у корпусі білого кольору, вартістю 2000 гривень, грошові кошти у сумі 300 гривень,, та після чого втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав майно ОСОБА_13 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 2300 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчиненого злочину та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що вирок підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, суд, визнавши ОСОБА_7 винним у скоєнні злочинів, навів докази, якими, на думку суду, підтверджується його винуватість за всіма епізодами одночасно, без зазначення окремо за кожним кримінальним правопорушенням, чим порушив вимоги кримінального процесуального законодавства. Вважає, що у вироку відсутній логічний взаємозв`язок висновків суду та відомостей, що містяться у матеріалах кримінального провадження, що унеможливлює встановлення достатності доказів у їх сукупності для висновку про винуватість обвинуваченого. Крім того, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_7 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК Країни, без наведення відповідних мотивів, а отже пом`якшуюча обставина щире каяття, фактично не врахована при призначенні покарання. Також суд не врахував та не визнав обставинами, що пом`якшують покарання: відсутність тяжких наслідків, часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди шляхом повернення майна потерпілим ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та відомості щодо перебування обвинуваченого на військовій службі за контрактом.

На підставі викладеного, просить вирок районного суду змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , та поклав зазначені докази в основу обвинувачення. Вказує, що ОСОБА_7 не давав згоди на розповсюдження його персональних даних ломбарду «Гроші тут», а дав лише згоду на включення його до бази даних клієнтів Кредитодавця (ломбарду). Таким чином, вважає, що відомості про звернення ОСОБА_7 до ломбарду «Гроші тут» з приводу закладу майна, копії договорів фінансового кредиту під заставу майна, в яких містились персональні дані ОСОБА_7 , віднесені до охоронюваної законом таємниці, а отже могли бути отримані слідчим виключно через тимчасовий доступ до речей і документів. Разом з тим, в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді, на підставі якої отримано доступ до зазначених документів. Таким чином, лист генерального директора «Ломбард «Гроші тут» № 3097/12 від 26.12.2017 року № 2967 від 08.12.2017 року; договір № 756-17015622 від 25.10.2017 року, укладений між ПТ «Ломбард «Гроші тут» та ОСОБА_7 ; протокол огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 25.10.2017 року; договір № 756-17016503 від 11.11.2017 року, укладений між ПТ «Ломбард «Гроші тут» та ОСОБА_7 ; протокол огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.11.2017 року, є недопустимими доказами. Крім того, недопустимими є наступні докази, оскільки вони отримані з порушенням порядку, передбаченого КПК України: протокол огляду місця події від 06.11.2017 року на ділянці місцевості біля торця будинку №15 по вул. Ентузіастів у м. Запоріжжя з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є автомобіль марки OPEL ASCONA, д.н. НОМЕР_2 ; постанова про призначення автотоварознавчої експертизи від 14.12.2017 року; висновок експерта №11-264 від 21.12.2017 року; лист директора ЗНДЕКЦ МВС України №19/108/1-20309 від 12.12.2017 року; протокол огляду від 14.12.2017 року кімнати АДРЕСА_4 з фототаблицею до нього. Вказує, що суд не встановив та нічим не підтвердив належність квартири ОСОБА_24 , який надавав згоду працівникам поліції на проведення огляду його житла за адресою: АДРЕСА_5 . Обвинувачення по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , підтверджується лише показами потерпілої, які не узгоджуються з іншими доказами, прийнятими судом, та протоколом впізнання від 15.12.2017 року. По епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , висновок про винуватість ОСОБА_7 підтверджено лише показами свідка ОСОБА_25 , який за матеріалами обвинувачення фактично є співучасником кількох інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а отже правдивість наданих ним свідчень викликає сумніви. Від допиту інших свідків, у тому числі ОСОБА_26 , чиї відбитки долоней та пальців були вилучені в ході огляду автомобіля, в тому числі на склі водійської двері та з наружного боку водійської двері, прокурор відмовився, а інші докази винуватості ОСОБА_7 відсутні. По епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , також єдиним доказом є протокол впізнання. Сторона захисту була позбавлена можливості спростувати цей доказ обвинувачення та допитати потерпілого перед судом, оскільки потерпілий участі у розгляді кримінального провадження не брав, пояснень суду не надавав.

На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції скасувати за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України (за епізодами від 25.10.2017 року та від 09.11.2017 року), ч. 2 ст. 289 КК України, та кримінальне провадження за цими епізодами закрити. В частині призначеного ОСОБА_7 покарання вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і в останньому слові, та його захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 з доповненнями до неї задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вимог і положень зазначених законів дотримався.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, а саме визнав свою вину та надав пояснення по епізоду грабежу від 01.12.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_17 , по епізоду грабежу від 05.12.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_19 , по епізоду крадіжки від 30.05.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_20 , по епізоду крадіжки від 02.11.2016 року, де потерпілим є ОСОБА_22 , по епізоду крадіжки від 08.05.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_27 , по епізоду грабежу від 24.11.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_13 та щиро розкаявся в скоєному.

В той же час, ОСОБА_7 заперечував щодо його участі по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 .

Не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , його вина підтверджується в повному обсязі доказами, дослідженими і перевіреними в ході судового розгляду, а саме:

по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 :
- показами потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що 25.10.2017 року біля 2 години ночі вона перебувала на зупинці площа Фестивальна, обвинувачений ОСОБА_7 , зірвав з її плеча сумку і побіг в район Бульвару Центральний. Вона декілька разів кричала йому вслід зупинитися та повернути сумку, в якій був телефон «SAMSUNG», у корпусі золотистого кольору, навушники, гаманець та 200 грн. Потім вона взяла таксі і поїхала у райвідділ поліції писати заяву, та з патрульними розшукували того хлопця. 06.12.2017 року їй подзвонили та запросили прийти на впізнання до слідчого, на впізнанні було 4 особи і вона впізнала ОСОБА_7 , це був саме той хлопець, що її пограбував;

- показами свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні показав, що офіційно працює в ломбарді «Гроші Тут», ОСОБА_29 приходив 2 рази, надавав свій паспорт та закладав мобільні телефони. Згодом звернувся слідчий та просив надати документи та відео, однак слідчому підняли з архіву та надавали тільки документи щодо телефонів, відео не надавали, оскільки воно не зберігається тривалий час. В судовому засіданні свідок підтвердив, що ОСОБА_29 це та особа, яка приходила до ломбарду та закладала у нього телефони;

- рапортом чергового РВ Калініна від 25.10.2017 року про реєстрацію заяви ОСОБА_14 , ЄО № 29949 від 25.10.2017 року про вчинення відносно неї невідомим чоловіком відкритого викрадення її майна (чорної сумки з телефоном «Самсунг Галаксі Джей7» у корпусі золотистого кольору) (т.2, а.п.50);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про викрадення 25.10.2017 року невідомою особою її чорної сумки з телефоном «Самсунг Галаксі Джей7» у корпусі золотистого кольору (т.2, а.п.51);

- ксерокопією коробки від мобільного телефону «SAMSUNG GalaxyJ7» С/№ НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) (т.2, а.п.54-55);

- листом генерального директора «Ломбард «Гроші Тут» № 3097/12 від 26.12.2017 року на № 4640 від 20.12.2017 року, згідно якого відеозаписи з камер відеоспостереження, що знаходиться в приміщенні ПТ «Ломбард «Гроші Тут», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 222, у вказаний період часу, надати немає можливості, оскільки відеоспостереження ведеться для внутрішніх цілей та зберігається не більше семи-двадцяти діб у зв`язку з великим об`ємом даних (т.2, а.п.57);

- листом генерального директора «Ломбард «Гроші Тут» № 3097/12 від 26.12.2017 року № 2967 від 08.12.2017 року, згідно якого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 01.09.2017 року по 05.12.2017 року дійсно звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут» з приводу закладу майна, а саме мобільного телефону «LENOVO S 660» с/№ НОМЕР_5 та мобільного телефону «SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» с/№ НОМЕР_6 (т.2, а.п.58);

- договором № 756-17015622 від 25.10.2017 року, укладеним між ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та ОСОБА_7 , за яким ОСОБА_29 отримав фінансовий кредит в сумі 2830,52 грн. під заставу майна: мобільний телефон «SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» № НОМЕР_7 с/№ НОМЕР_6 (т.2, а.п.58);

- протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 25.10.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» № НОМЕР_7 імеі 1: НОМЕР_3 імеі 2: НОМЕР_8 (т.2, а.п.59-60);

- протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.11.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNGJ710FNGalaxyJ7» «LENOVOS 660» № НОМЕР_9 , імеі 1: /№ НОМЕР_10 імеі 2: НОМЕР_11 (т.2, а.п.70-71);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.12.2017 року з фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_14 змогла впізнати за загальними рисами обличчя, статурою тіла, зростом хлопця під №1, який 25.10.2017 року у нічний час відкрито викрав належне їй майно на зупинці громадського транспорту «Фестивальна». Місце під номером 1 обрав ОСОБА_7 (т.2, а.п.84-88);

по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 :
- показами свідка ОСОБА_30 , який в судовому засіданні показав, що проживає разом з ОСОБА_23 , та саме в його користуванні перебуває автомобіль «ОРЕL», д.н. НОМЕР_2 , в кузові жовтого кольору, який належить його дідусю ОСОБА_23 05.11.2017 року він під`їхав до будинку АДРЕСА_6 , де проживає, поставив автомобіль та закрив його. Згодом побачив, що автомобіль відсутній, тому зателефонував до поліції та розмістив об`яву про викрадення автомобіля. 06.11.2017 року йому прийшла СМС, що в Хорицькому районі стоїть схожий автомобіль. Поїхав за вказаною адресою та викликав працівників поліції, автомобіль було оглянуто слідчими на підставі письмового дозволу власника ОСОБА_23 . Автомобіль був пошкоджений, розбите заднє скло, погнуте крило. Експерти проводили огляд в автомобілі та знімали сліди пальців;

- показами свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні показав, що він раніше проживав у АДРЕСА_5 , разом з ОСОБА_7 . Одного разу ОСОБА_29 під`їхав на автомобілі «Опель» до їх будинку та запропонував йому покататися на автомобілі. Коли свідок вийшов на вулицю, то побачив, що в машині було ще 2 хлопця, ОСОБА_29 пояснив, що взяв машину покататися. Поговоривши 10 хвилин, ОСОБА_29 сів за кермо та вони поїхали невідомо куди. Повернувся ОСОБА_29 додому тільки під ранок, а через 3 дні розповів, що взяв автомобіль покататися, а покатавшись залишив його на ОСОБА_32 . Коли він бачив автомобіль, то він не бачив пошкоджень на ньому;

- рапортом чергового Вознесенівського РВ від 05.11.2017 року про реєстрацію заяви ОСОБА_33 , ЄО № 30989 від 05.11.2017 року про викрадення його автомобіля «Опель Аскона», д.н.з. НОМЕР_2 (т.2, а.п.90-91);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2017 року, подане ОСОБА_23 про таємне заволодіння його транспортним засобом «OPEL ASCONA», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Рекордна, 16-А (т.2, а.п.93);

- протоколом огляду місця події від 05.11.2017 року біля будинку № 16-А по вул. Рекордна в м. Запоріжжя, фототаблицею до протоколу огляду місця події від 05.11.2017 року та планом-схемою огляду місця події (т.2, а.п.93-102);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «OPEL ASCONA», д.н.з. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_12 , на ім`я ОСОБА_23 (т.2, а.п.103);

- рапортом чергового Вознесенівського РВ від 06.11.2017 року про реєстрацію заяви ОСОБА_33 , ЄО № 31093 від 06.11.2017 року про те, що ним на вул. Ентузіастів, 17, знайдено викрадений у нього автомобіль «Опель Аскона» д.н.з. НОМЕР_2 (т.2, а.п.104);

- заявою ОСОБА_23 про те, що він не заперечує проти проведення огляду його автомобіля «Опель Аскона» д.н.з. НОМЕР_2 від 06.11.2017 року (т.2, а.п.105);

- протоколом огляду місця події від 06.11.2017 року на ділянці місцевості біля торця будинку №15 по вул. Ентузіастів у м. Запоріжжя та фототаблицею до протоколу огляду місця події від 06.11.2017 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 15 (т.2, а.п.106-111);

- постановою про призначення авто-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власникові транспортного засобу» від 14.12.2017 року (т.2, а.п.112-113);

- висновком експерта №11-264 від 21.12.2017 року, згідно якого середня ринкова (довідникова) вартість автомобіля марки «ОPEL» моделі Ascona, 1985 року випуску, на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме 05.11.2017 року, може складати: 38280,29 грн. (т.2, а.п.117-119);

- листом Директора ЗНДЕКЦ МВС України № 19/108/1-20309 від 12.12.2017 року про результати перевірки, в якому зазначено, що слід папілярного узору руки, розміром по вісях 45x31 мм, вилучений в ході ОМП, залишений ділянкою (підпальцевими підвищеннями) долонної поверхні правої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сліди папілярних узорів рук, розмірами по вісях 54x31 мм, 26x50 мм, вилучені в ході ОМП, ідентичні та залишені ділянкою (гіпотенаром) долонної поверхні правої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід папілярного узору руки, розмірами по вісях 15x13 мм, вилучений в ході ОМП, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід папілярного узору руки, розмірами по вісях 19x33 мм, вилучений в ході ОМП, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід папілярного узору руки, розмірами по вісях 11x12 мм, вилучений в ході ОМП, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сліди папілярних узорів рук, розмірами по вісях 12x20 мм, 10x15 мм, І 13x20 мм, вилучені в ході ОМП, ідентичні та залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сліди папілярних узорів рук, розмірами по вісях 10x10 мм, 11x14 мм, вилучені в ході ОМП, ідентичні та залишені безіменним пальцем правої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід папілярного узору руки, розмірами по вісях 52x48 мм, вилучений вході ОМП, залишений ділянкою (гіпотенаром та тенаром) долонної поверхні лівої руки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_7 (дактилоскопійований 2017 року в Хортицькому ВП) (т.2, а.п.120);

по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 :
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2017 року, подане ОСОБА_16 про відкрите викрадення у нього мобільного телефону «LENOVO S 660» (т.2, а.п.61);

- показами свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні показав, що офіційно працює в ломбарді «Гроші Тут», ОСОБА_29 приходив 2 рази, надавав свій паспорт та закладав мобільні телефони. Згодом звернувся слідчий та просив надати документи та відео, однак слідчому підняли з архіву та надавали тільки документи щодо телефонів, відео не надавали, оскільки воно не зберігається тривалий час. В судовому засіданні свідок підтвердив, що ОСОБА_29 це та особа, яка приходила до ломбарду та закладала у нього телефони;

- актом діагностики абонентського обладнання № НОМЕР_13 , згідно якого ОСОБА_16 звертався до Сервісного центру ТОВ «Інтертелеком» для проведення ремонту мобільного телефону «LENOVO S 660» (т.2, а.п.64);

- договором № 756-17016503 від 11.11.2017 року, укладеним між ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та ОСОБА_7 , за яким ОСОБА_29 отримав фінансовий кредит в сумі 709,45 грн. під заставу майна: мобільний телефон «LENOVO S 660» № НОМЕР_9 с/№ НОМЕР_5 (т.2, а.п.69);

- протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.11.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNGJ710FNGalaxyJ7», «LENOVOS 660» № НОМЕР_9 , імеі 1: /№ НОМЕР_10 імеі 2: НОМЕР_11 (т.2, а.п.70-71);

- заявою ОСОБА_24 про надання згоди працівникам поліції на проведення огляду його житла та іншого володіння за адресою: АДРЕСА_5 (т.2, а.п.72);

- протоколом огляду від 14.12.2017 року кімнати АДРЕСА_4 , при якому виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_14 , виданого Якимівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 22.07.2011 року та фототаблицею до протоколу огляду від 14.12.2017 року (т.2, а.п.73-77);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_16 з повною точністю впізнав хлопця під №2, який відносно нього вчинив правопорушення при обставинах 09.11.2017 року, місце під номером 2 обрав ОСОБА_7 та фототаблицею до протоколу впізнання від 15.12.2017 року (т.2, а.п.78-83).

Суд належним чином дослідив ці та інші докази у провадженні у їх сукупності з точки зору належності та допустимості, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку.

Зазначені докази, узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, виключають сумніви у причетності ОСОБА_7 до умисного скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому правильно обґрунтував ними його обвинувачення.

Доводи захисника про те, що районний суд порушив вимоги кримінального процесуального законодавства, навівши докази, якими підтверджується його винуватість за всіма епізодами одночасно, без зазначення окремо за кожним кримінальним правопорушенням, є неспроможними, оскільки ст. 374 КПК України не передбачає зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин окремо за кожним епізодом кримінального правопорушення.

Твердження захисника, що у вироку відсутній логічний взаємозв`язок висновків суду та відомостей, що містяться у матеріалах кримінального провадження, що унеможливлює встановлення достатності доказів у їх сукупності для висновку про винуватість обвинуваченого, є безпідставними. Так, суд першої інстанції під час судового розгляду допитавши обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, дійшов висновку, що вони є логічними, послідовними, відповідають фактичним даним та доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Апеляційні доводи про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , та поклав зазначені докази в основу обвинувачення, колегія суддів вважає неспроможними з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведених інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні було встановлено, що на запит слідчого №45773 від 06.12.2017 року генеральний директор «Ломбард «Гроші Тут» надав відповідь та повідомив, що з 01.09.2017 року по 05.12.2017 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до ломбарду з приводу закладу майна та зазначив, коли саме звертався та яку саме техніку ним було закладено, з чого випливає відсутність розповсюдження охоронюваних законом його персональних даних.

Отже, вказані відомості отримані слідчим у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а твердження захисника, що надання такого роду інформації ломбардом можливе виключно на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів є помилковими.

Відповідно до статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_24 добровільно надав письмову згоду на проведення огляду його житла за адресою: АДРЕСА_5 , працівникам поліції. Також було встановлено, що ОСОБА_23 добровільно надав письмову заяву, що він надає свою згоду на проведення огляду його автомобіля «Опель Аскона» д.н.з. НОМЕР_2 . Таким чином, докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 за епізодом грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , та за епізодом заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , отримані у відповідності до вимог КПК України.

Таким чином, виходячи з вимог ст. 87 та ст. 89 КПК України, які дають вичерпні підстави та порядок визнання судом доказів недопустимими, колегія суддів приходить до висновку, що захисник не зазначила тих підстав, які б вказували про отримання даних доказів внаслідок порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, чи здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Твердження апелянта про те, що обвинувачення по епізоду грабежу від 25.10.2017 року, де потерпілою є ОСОБА_14 , підтверджується лише показами потерпілої, які не узгоджуються з іншими доказами, прийнятими судом, та протоколом впізнання від 15.12.2017 року є неспроможними, оскільки потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 25.10.2017 року біля 2 години ночі, на зупинці площа Фестивальна, обвинувачений ОСОБА_7 зірвав з її плеча сумку і побіг в район Бульвару Центральний. Вона декілька разів кричала йому вслід зупинитися та повернути сумку, в якій був телефон «SAMSUNG», у корпусі золотистого кольору, навушники, гаманець та 200 грн. Потім вона взяла таксі і поїхала у райвідділ поліції писати заяву та з патрульними розшукували того хлопця. 06.12.2017 року їй подзвонили та запросили прийти на впізнання до слідчого, на впізнанні було 4 особи, і вона впізнала ОСОБА_7 , це був саме той хлопець, що її пограбував. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, зокрема: рапортом чергового РВ Калініна від 25.10.2017 року про реєстрацію заяви ОСОБА_14 , ЄО № 29949 від 25.10.2017 року про вчинення відносно неї невідомим чоловіком відкритого викрадення її майна; протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про викрадення 25.10.2017 року невідомою особою її чорної сумки з телефоном «Самсунг Галаксі Джей7» у корпусі золотистого кольору; показами свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що ОСОБА_29 приходив 2 рази до ломбарду «Гроші Тут», надавав свій паспорт та закладав мобільні телефони; листом генерального директора «Ломбард «Гроші Тут» № 3097/12 від 26.12.2017 року № 2967 від 08.12.2017 року, згідно якого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 01.09.2017 року по 05.12.2017 року дійсно звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут» з приводу закладу майна, а саме мобільного телефону «LENOVO S 660» с/№ НОМЕР_5 та мобільного телефону «SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» с/№ НОМЕР_6 ; договором № 756-17015622 від 25.10.2017 року, укладеним між ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та ОСОБА_7 , за яким ОСОБА_29 отримав фінансовий кредит в сумі 2830,52 грн. під заставу майна: мобільний телефон «SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» № НОМЕР_7 с/№ НОМЕР_6 ; протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 25.10.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNG J710FN GalaxyJ7» № НОМЕР_7 імеі 1: НОМЕР_3 імеі 2: НОМЕР_8 ; протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.11.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNGJ710FNGalaxyJ7» «LENOVOS 660» № НОМЕР_9 , імеі 1: /№ НОМЕР_10 імеі 2: НОМЕР_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.12.2017 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_14 змогла впізнати за загальними рисами обличчя, статурою тіла, зростом хлопця під №1, який 25.10.2017 року у нічний час відкрито викрав належне їй майно на зупинці громадського транспорту «Фестивальна» (місце під номером 1 обрав ОСОБА_7 ).

Вказані докази узгоджуються між собою, доповнюють один одного та не містять суперечностей, а тому районний суд обґрунтовано поклав їх в основу доведеності винуватості ОСОБА_7 у скоєнні грабежу 25.10.2017 року у відношенні ОСОБА_14 .

Доводи захисника про те, що по епізоду заволодіння транспортним засобом від 05.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_23 , висновок про винуватість ОСОБА_7 підтверджено лише показами свідка ОСОБА_25 , який за матеріалами обвинувачення фактично є співучасником кількох інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а отже правдивість наданих ним свідчень викликає сумніви, є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_7 за вказаним епізодом підтверджується не лише показаннями свідка ОСОБА_31 , а й показаннями свідка ОСОБА_30 та сукупністю інших письмових доказів.

Посилання сторони захисту, що від допиту інших свідків, у тому числі ОСОБА_26 , чиї відбитки долоней та пальців були вилучені в ході огляду автомобіля, в тому числі на склі водійської двері та з наружного боку водійської двері, прокурор відмовився, а інші докази винуватості ОСОБА_7 відсутні, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки прокурор вважав, що надав достатньо доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 . Натомість, сторона захисту не була позбавлена права, у відповідності до ст. 22 КПК України, подати до суду клопотання, документи або скарги, проте сторона захисту своїм правом не скористалася та будь-яких клопотань щодо допиту інших свідків, у тому числі, ОСОБА_26 , під час судового розгляду не заявила.

Доводи захисника про те, що по епізоду грабежу від 09.11.2017 року, де потерпілим є ОСОБА_16 , єдиним доказом є протокол впізнання, не відповідають дійсності, оскільки вина ОСОБА_7 також підтверджується, зокрема, й протоколом прийняття заяви ОСОБА_16 про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2017 року; актом діагностики абонентського обладнання № Зап-191, згідно якого ОСОБА_16 звертався до Сервісного центру ТОВ «Інтертелеком» для проведення ремонту мобільного телефону «LENOVO S 660»; показами свідка ОСОБА_28 , який підтвердив, що ОСОБА_29 це та особа, яка приходила до ломбарду та закладала у нього телефони; договором № 756-17016503 від 11.11.2017 року, укладеним між ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та ОСОБА_7 , за яким останній отримав фінансовий кредит в сумі 709,45 грн. під заставу майна: мобільний телефон «LENOVO S 660» № НОМЕР_9 с/№ НОМЕР_5 ; протоколом огляду від 14.12.2017 року Договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 11.11.2017 року, згідно якого заставним майном є мобільний телефон SAMSUNGJ710FNGalaxyJ7», «LENOVO S 660» № НОМЕР_9 , імеі 1: /№ НОМЕР_10 імеі 2: НОМЕР_11 ; заявою ОСОБА_24 про надання згоди працівникам поліції на проведення огляду його житла та іншого володіння за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом огляду від 14.12.2017 року кімнати АДРЕСА_4 , при якому виявлено та вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_14 , виданого Якимівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 22.07.2011 року та фототаблицею до протоколу огляду від 14.12.2017 року.

Доводи про те, що сторона захисту була позбавлена можливості спростувати протокол впізнання по епізоду відносно ОСОБА_16 та допитати потерпілого перед судом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки потерпілий викликався в судове засідання суду першої інстанції, однак суд був позбавлений можливості його допитати через те, що останній виїхав за межі України на заробітки. При цьому, сторона захисту будь-яких клопотань з цього приводу суду не заявляла.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Клопотання захисника про повторне дослідження доказів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини, які б вказували про необхідність повторного дослідження доказів, як того вимагають положення ч. 3 ст. 404 КПК України, захисником зазначені не були. Також захисник не обґрунтував в чому полягає неповнота дослідження доказів районним судом або в чому було допущено порушення при їх дослідженні, відтак підстав для задоволення клопотання захисника в цій частині колегія суддів не встановила.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_7 максимальне покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, фактично не врахувавши таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки судом при призначенні покарання було враховано, що скоєний ОСОБА_7 злочин є тяжким, останній неодноразово засуджувався, вчинив крім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, й інші кримінальні правопорушення, офіційно не працевлаштований, вину визнав частково, врахував суд і щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, в зв`язку із чим, вважав за необхідне призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України саме в такому розмірі. Колегія суддів, з урахуванням дискреційних повноважень суду при призначенні виду та розміру покарання, погоджується з таким висновком районного суду.

Враховуючи дискреційні повноваження суду колегія суддів вважає недостатніми й доводи захисника про те, що суд не врахував та не визнав обставинами, що пом`якшують покарання: відсутність тяжких наслідків, часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди шляхом повернення майна потерпілим ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та відомості щодо перебування обвинуваченого на військовій службі за контрактом.

З урахуванням викладеного, остаточне покарання за сукупністю злочинів, з яким згодна колегія суддів, призначено із дотриманням вимог матеріального закону, відповідає принципам справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 з доповненнями до неї залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4