ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5675/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/764/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання стосовно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року. В місцях позбавлення за волі знаходиться з 23.01 .2014 року . Під час перебування в слідчому ізоляторі та в ДУ «Шосткінська виправна колонія(№66)» неодноразово порушував вимоги режиму, за що піддавався дисциплінарним стягненням. За період відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» з 01.10.2017 року дисциплінарних стягнень не мав, тричі заохочувався , характеризується позитивно. Проте станом на 07.06.2018 року ОСОБА_8 характеризувався посередньо , як особа, що не стала на шлях виправлення. Проаналізувавши поведінку засудженого за весь час відбуття ним покарання суд дійшов висновку , що ОСОБА_8 не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Вказує на те, що районний суд не врахував його позитивну характеристику, наявність заохочень, його добросовісне ставлення до праці, відсутність дисциплінарних стягнень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу суду залишити без змін, засудженого та його захисника, які просили застосувати пложення ст. 81 КК України, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд вірно вказав, що на час розгляду подання ОСОБА_8 фактично відбув передбачену ч. 3 ст. 81 КК України частину строку покарання, призначеного йому за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проте, ретельно дослідивши дані про особу засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції, з урахуванням даних щодо нього, зазначених в поданні начальника виправної колонії, обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Як правильно зазначив суд, ОСОБА_8 має кілька непогашених судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів і на теперішній час відбуває покарання за вчинення умисних корисливих злочинів із застосуванням насильства, зокрема передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, що свідчить про стійку тенденцію протиправної агресивної поведінки засудженого.

Суд правильно вказав, що станом на 20 червня 2018 року засуджений ОСОБА_8 характеризувався посередньо, натомість характеристикою від 14 серпня 2019 року вже зазначено, що засуджений довів своє виправлення.

З огляду на довідку про його працевлаштування виходить , що ОСОБА_8 працював слюсарем з ремонту автомобілів лише з січня 2019 року.

З огляду на це, сумлінна поведінка і ставлення до праці лише протягом декількох місяців 2019 року не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення. Крім того, як було з`ясовано під час апеляційного розгляду, в даний час на засудженого ОСОБА_8 було накладено дисциплінарне стягнення, що підтвердив він особисто.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позитивна поведінка засудженого, яка стала підставою для внесення подання, в тому числі отримання ним заохочення, з урахуванням сукупності даних про особу, є штучним намаганням засудженого створити бажане для себе враження адміністрації колонії і суду, маючи на меті отримати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення районного суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-

Судді