Справа № 583/2157/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання бездіяльності посадових осіб Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області протиправною та зобов`язання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаною скаргою, в якій просять визнати бездіяльність посадових осіб Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області протиправною, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Зобов`язати службових осіб Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві, яка зареєстрована в ЖЄО за №4044 у відповідності зі ст. 214 КПК України та внести відомості з заяви про злочин від 23.05.2020 року згідно ст. 214 КПК України. Провести судове засідання за особистою присутністю начальника слідчого відділу Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 .
Свою скаргу обґрунтовують тим, що 23.05.2020 року до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області подана колективна заява про злочин, що підтверджується вхідним номером в журналі єдиного обліку №4044, яка в порушення вимог ст. 214 КПК України не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим на їх думку, порушено права громадян та ст. 214 КПК України.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоч судом вжито всіх необхідних заходів для її виклику, про розгляд скарги вона повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про отримання SMS повідомлення, будь-яких заяв від неї не надійшло. За таких обставин у відповідності до положень ст. 136 КПК України суд вважає, що ОСОБА_4 належним чином повідомлена про розгляд скарги. Порядок та строки розгляду скарги визначено в ст. 306 КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявика у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_4 .
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Відповідно до положень ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшла колективна заява від 23.05.2020 року, в тому числі підписана ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про вчинення злочину з посиланням на ст. ст. 14, 255, 299, 109, 358, 247,245, 263, 264 КК України, що підтверджується вхідним номером в журналі єдиного обліку №4044, яка не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим нібито порушено права громадян та ст. 214 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України. Вказана вимога передбачена також п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних доЄдиного реєстру досудових розслідувань.
Кримінальним кодексом України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий суддя вважає, що дії уповноваженого працівника Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області відповідали вимогам закону, оскільки колективна заява, в тому числі підписана ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована в даній установі.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думку злочин.
З дослідженої судом колективної заяви, яка підписана в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається те, що хоча особи, які подали скаргу і вважають її заявою про злочин, проте в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінального правопорушення як такового, тим більше в контексті норм ст. ст. 255, 299, 109, 358, 247, 263, 264 КК України, на які посилаються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
На переконання слідчого судді, особи, які звернулися з вказаною скаргою не довели та не надали належних та допустимих доказів того, що їх заява, з якою вони звернулись до Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області містить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.
Інші обставини, наведені в скарзі не доводять вимог щодо необхідності внесення даних до Єдиного реєстру досудового розслідування, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженої в судовому засіданні заяви та наданих сторонами матеріалів.
Таким чином, з поданої ОСОБА_4 , ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання бездіяльності посадових осіб Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області протиправною та зобов`язання внести відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за колективною заявою від 23.05.2020 року відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1