Справа № 521/7088/20
Номер провадження:1-кп/521/1013/20
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 22.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси з Одеської місцевої прокуратури №2 надійшло клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001147 від 22.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу №31 від 18.07.2013 призначений на посаду начальника виробничо-технічного відділу Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)».

Відповідно до посадової інструкції начальника виробничо-технічного відділу Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», затвердженої в.о. директора вказаного підприємства ОСОБА_7 17.07.2013, на ОСОБА_4 покладено обов`язок забезпечення організації заходів щодо створення необхідних умов для роботи засуджених, також ОСОБА_4 попереджений про відповідальність за порушення інструкцій з охорони праці. Крім того, відповідно до вказаної посадової інструкції ОСОБА_4 наділений повноваженням організовувати оперативний контроль, координувати роботу підрозділів підприємства, керувати роботою по оперативному регулюванню руху виробництва, забезпечення ритмічного випуску продукції у відповідності з виробничою програмою, договорами поставок.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці. Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Відповідно до ст.21 вищевказаного закону, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

06.10.2015, ОСОБА_4 в порушення вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що роботи по поданню пластмасової сировини в екструдер з переробки відходів пластику на дільниці переробки пластмаси №1 Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)» відповідно п. 43 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» (НПАОП 0.00-8.24-05), затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 №15 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, оскільки вірогідність настання небезпечної шкоди при їх виконанні набагато вища, ніж при звичайних роботах, видав змінне завдання ненавченому працівнику, а саме засудженому різноробочому ОСОБА_8 щодо подачі пластмасової сировини в екструдер з переробки відходів пластикату.

Так, 06.10.2015 року засуджений ОСОБА_8 , виконуючи змінне завдання начальника виробничо-технічного відділу Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)» перебуваючи на посаді різноробочого на дільниці з переробки пластмаси №1 державного підприємства «Підприємство Південної виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№51), яке розташоване у м. Одесі, по вул. Люстдорфська дорога, 9, близько 18 годин 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, подавав пластмасову сировину в екструдер з переробки відходів пластикату, поліетилену зі знятим захисним огородженням технологічного бункера подачі сировини. У цей час праву кисть ОСОБА_8 , який намагався проштовхнути сировину в бункер рукою, обмотали поліетиленові смужки та потягли руку в робочу зону екструдера до його рухомих частин. Внаслідок цього, засуджений ОСОБА_8 отримав обширні рвані рани долонної поверхні ІІ, ІІІ, ІV пальців правої кисті з дефектом м`яких тканин, термічний опік ІІ, ІІІ, ІV, V пальців правої кисті, наслідком яких стала ампутація кукси 2,3,4-го пальців правої кисті на рівні других міжфалангових суглобів. Дані ушкодження згідно з п.п. 2.2.1 «г», 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності менш ніж на 1/3 (від 10% до 33%).

Своїми діями, ОСОБА_4 порушив ст.ст.18, 21, Закону України «Про охорону праці», а саме допустив виконання робіт з підвищеною небезпекою ненавченою особою з відступами від вимог нормативно-правових актів, експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки без одержання передбаченого законом дозволу, а також не забезпечив контроль з організацією робіт підвищеної небезпеки. Вказані порушення знаходилися в прямому причинному зв`язку із травмуванням ОСОБА_8 .

При цьому, в даній виробничій ситуації ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти надзвичайній події, проте керуючись метою досягнення виробничих показників, достовірно знаючи, що на підприємстві незадовільний стан охорони праці та виконувати виробничі завдання в таких умовах не припустимо, усвідомлюючи, що порушення ним законодавства про охорону праці може призвести до суспільно-небезпечних наслідків, проявляючи злочинну самовпевненість направив на роботу ненавченого різноробочого ОСОБА_8 , внаслідок чого останньому було заподіяно шкоду здоров`ю.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування, прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що винуватість ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами, проте з моменту вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості пройшло більше трьох років. Потерпілий ОСОБА_8 не заперечує щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити. Також повідомив, що відсутні обставини, які згідно ч. 2 ст. 49 КК України переривають перебіг давності.

ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Судом роз`яснені підозрюваному правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть підозри, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, він не заперечує проти задоволення клопотання саме з такої підстави та не бажає скористатися правом на здійснення кримінального провадження в загальному порядку, його позиція є добровільною.

Захисник підозрюваного вважав наявними підстави для задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Як зазначено в клопотанні прокурора та не оспорюється учасниками провадження, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, що мав місце 06.10.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 272 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкція ч. 1 ст. 272 КК України передбачає покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Прокурором в судовому засіданні підтвердив суду, що протягом досудового розслідування підозрюваний від слідства не ухилявся, таких обставин не було і на стадії судового провадження.

Також судом не отримано даних про вчинення ОСОБА_4 нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину в період з 06.10.2015 року по день розгляду даноко клопотання.

Скоєння ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 03.02.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; висновоком експерта №19-3700 з дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності від 26.11.2019.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з часу інкримінованого йому злочину сплинуло понад три роки та ОСОБА_4 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за вказаної підстави та закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази, процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 272 КК України, ст. ст. 284, 285, 286 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 22.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 від 22.04.2020 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, - закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1