Справа №690/158/20
Провадження №1кп/690/94/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2020 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000225, внесеного 20.03.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, судова справа №690/158/20, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та працездатних осіб не має, військовослужбовець за контрактом в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), не є особою з інвалідністю, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 25.02.2020 р. близько 21 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в обличчя в область лівого ока, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, що відповідно до висновку експерта №05-9-01/74 від 20.03.2020 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Судом дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині і встановлені фактичні обставини його вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, визнав повністю та беззаперечно та надав наступні покази. Ввечері 25.02.2020 р. в темний час доби приблизно з 9 до 10 вечора по вул. Звенигородській в м. Ватутіне повертався від свого товариша додому та зустрів потерпілого, з яким раніше не був знайомий. Попросив в нього закурити, а коли отримав відмову то наніс йому один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя. Під час судового розгляду попросив вибачення у потерпілого. на час цієї події не роздивився, що потерпілий є неповнолітнім.
Потерпілий, ОСОБА_6 , який не досяг шістнадцятирічного віку, якому роз`яснено обов`язок про необхідність давати правдиві показання, не попереджуючи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання, та якого не було приведено до присяги, надав наступні покази. Ввечері 25.02.2020 р. приблизно о 9 вечора він, перебуваючи із свідком ОСОБА_7 поряд з її будинком по вул.. Звенигородській у м. Ватутіне, біля білборду зустріли обвинуваченого, який попросив у нього закурити, на що відповів відмовою. Несподівано для нього обвинувачений наніс йому важкий удар правою рукою в ліву частину обличчя біля ока. Свідок ОСОБА_7 заступилась за нього, та обвинувачений пішов. Одразу йому було надано першу допомогу прикладено лід до обличчя щоб не допустити набряку та викликали швидку. Він пройшов освідування. Приблизно чотири дні в нього на обличчі був синець біля ока. Обвинувачений в нього просив вибачення. Йому роз`яснено право на відмову від приватного обвинувачення, проте він цього не бажає.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Прокурор у судових дебатах при призначенні міри покарання просив врахувати наявність пом`якшуючих обставин, особу обвинуваченого, та призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу.
Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові свою вину у вчиненні умисного злочину визнав, щиро розкаявся, просив призначити йому штраф.
Потерпілий та його законний представник просили призначити обвинуваченому покарання більш тяжче, ніж штраф, оскільки зазначені дії обвинувачений вчиняє не вперше.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше вважається не судимим, хоча 13.11.2017 р. та 24.10.2018 р. кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України відносно нього були закриті у зв`язку з відмовою потерпілих від приватного обвинувачення, що суд сприймає як негативну для нього характеризуючи обставину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст.67 КК України відсутні.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який класифікується як злочин невеликої тяжкості; обставини його вчинення; особу винного, який є військовослужбовцем строкової служби, до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку прокурора, а також думку потерпілого та його законного представника, які просили призначити обвинуваченому покарання тяжче, ніж штраф.

З урахуванням дійсних обставин справи, а також прямої заборони, визначеної ч.3 ст. 56 та ч.2 ст. 57 КК України щодо неможливості призначення судом покарання військовослужбовцям строкової служби у виді громадських та виправних робіт, а тому суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 єдине можливе покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді максимального штрафу, вважаючи, що дана міра покарання забезпечить його подальше виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1