Номер провадження: 11-сс/813/143/20
Номер справи місцевого суду: 505/22/20 1-кс/505/55/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2020 року, якою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000024 від 06.01.2020 року,

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого першим заступником керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці відносно ОСОБА_5 .

Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з 21 години до 06 години наступної доби строком на 2 (два) місяці, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

14.01.2020 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

З положень зазначеної статті вбачається, що потерпілий має право на оскарження судових рішень на стадії судового розгляду кримінального провадження, а також на стадії досудового розслідування у частині, що стосується його інтересів.
Крім того, п.7 ч.1 ст. 56 КПК України передбачає, що протягом кримінального провадження потерпілий має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому, системний аналіз кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що на стадії досудового розслідування ухвали слідчих суддів про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні має право оскаржити прокурор, підозрюваний, його захисник та законний представник.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки потерпілий у особі його представника не має права на оскарження ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України вказана скарга підлягає поверненню представнику потерпілого.

Керуючись ст. 24, п. 7 ст. 393, п. 2 ч. 3 ст. 399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2020 року, якою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000024 від 06.01.2020 року, - повернути представнику потерпілого у зв`язку з тим, що вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2