Справа № 464/5414/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/117/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Новоолексіївка Сокирянського
району Чернівецьої області,проживає
за адресою:
АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, відділу поліції та прокуратури.
Строк дії ухвали визначено два місяці, тобто до 31 березня 2020 року включно.
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову ухвалу, якою застосувати до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, відділу поліції та прокуратури; повідомляти про зміну свого місця проживання. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала є незаконною, необгрунтованою, не відповідає вимогам КПК України, винесена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. При розгляді клопотання слідчим суддею порушено вимоги ст.ст. 177,194 КПК України. Метою застосування до неї запобіжного заходу було запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду. Слідчим зазначено лише той факт, що їй 31.01.2020 було оголошено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 191 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного 18.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002184. У разі доведеності її вини в суді їй загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років (тяжкий злочин). Дані обставини суд протиправно врахував та обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а з врахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для обрання запобіжного заходу. Сторона обвинувачення не довела необхідності обрання запобіжного заходу та не довела, чому необхідно обрати саме цілодобовий домашній арешт. Застосований ухвалою запобіжний захід є надто суворим, мета застосування запобіжного заходу може бути досягнута призначенням особистого зобов`язання. Слідчим суддею не враховано відсутність будь-яких доказів існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вона не ухилялася від слідчих дій, вчасно прибувала за викликом слідчого, за межі області не виїжджала, постійно проживає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, жодного впливу на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні не здійснювала, і в цілому її поведінка в ході досудового розслідування свідчить про сумлінне і відповідальне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків та відсутності намірів переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.Заходи процесуального примусу до неї не застосовувались, свою провину у вчиненні інкримінованих злочинів вона визнала повністю, сприяла слідству, частково відшкодувала заподіяну шкоду потерпілим. Суд не звернув увагу, що з моменту початку досудового розслідування та до оголошення підозри слідство проводилось за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а підозра оголошена лише 31.01.2020, в день обрання запобіжного заходу, за ч.1, ч.2 ст. 191 КК України. Суд не взяв до уваги те, що вона раніше не судима, інших кримінальних проваджень стосовно неї немає, в неї міцні соціальні зв`язки (одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, матір, яка є особою з інвалідністю), має місце реєстрації та постійне місце проживання,добре характеризується. Суд не врахував, що вона намагається офіційно працевлаштуватись, так як знайшла роботу з метою заробляння коштів для повного відшкодування потерпілим заподіяних збитків. Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не зможе працювати та належним чином утримувати своїх рідних (чоловік більше 3-х років постійно проживає в м. Києві, фактично шлюбні відносини припинені з березня 2007 року), та не буде мати коштів на життя.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрювана ОСОБА_6 та її захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, покликаючись на викладені в ній мотиви, просять ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. ОСОБА_6 зазначила, що шкода завдана потерпілим нею частково відшкодована; на даний час вона працює неофіційно; має на утриманні неповнолітню дочку; застосований цілодобовий домашній арешт позбавить її можливості отримати доходи для існування, утримання дитини та можливості відшкодування шкоди потерпілим.
Заслухавши доповідь судді, виступ сторони захисту, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали клопотання й кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
31 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем) та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно).
На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Слідчий суддя при постановлені оскарженої ухвали дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри та наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту запобігатиме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.
При цьому колегія суддів враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України.
ОСОБА_6 за місцем реєстрації характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, на її утриманні перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_11 , підозрювана вживає заходи для працевлаштування та відшкодування завданої потерпілим шкоди.
Колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану відповідно до ч.5, ч.6 ст. 194 КПК України обов`язків буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчиненнядій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу задоволити частково й обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.
Клопотання старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоолексіївка Сокирянського району Чернівецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід особисте зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з м. Львова без дозволуслідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповіднихорганівдержавноївладисвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та іншідокументи, щодають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням підозрюваною особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4