Справа № 350/1217/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях № 0000138, № 0000097, № 0000118, № 0000139, № 0000137, № 0000420 відносно обвинуваченого за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України .
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити ОСОБА_3 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що кримінальне провадження не розглянуто, а термін тримання під вартою закінчується 03 січня 2020 року. На даний час існують обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати та свідків по кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини. Обвинувачений не з`являвся без поважних причин до суду, хоча йому було достовірно відомо про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, що свідчить про його переховування від суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні даного клопотання, обрати відносно ОСОБА_3 інший запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з клопотанням свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що на даний час, з урахуванням визначеного раніше судом обсягу доказів та порядку їх дослідження, судовий розгляд ще не завершений, потерпілі, свідки та сам обвинувачений не допитані.

За таких обставин зміна обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, може призвести до того, що ОСОБА_3 може чинити спроби впливу на свідків та потерпілих, які ще не допитані. Можливе вчинення таких дій обвинуваченим, на думку суду, продовжує нести ризик втручання обвинуваченого у здійснення правосуддя. Крім того, встановлено, що обвинувачений тривалий уникав судового розгляду кримінального провадження, тобто переховувався від суду, а тому існує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від суду.
Суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу дають достатніх підстави вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти вищевказаним ризикам. А отже, продовження йому строку запобіжного заходу на момент розгляду клопотання, виправдовує тримання ОСОБА_3 під вартою.

На момент розгляду клопотання прокурора жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, не має, а стороною захисту доказів на підтвердження таких підстав суду не надано.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений на момент направлення обвинувального акту до суду не працював, що обвинувачений, залишаючись на волі, може вчинити інший злочин.

Отже, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доказів про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ув`язнення, в матеріалах кримінального провадження немає.

Тому, не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч.4 цієї статті.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, обставини інкримінованих йому неправомірних дій, суд вважає за необхідне визначити заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.12.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.), що становить - 42040 (сорок дві тисячі сорок), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України,суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12), відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ловаги Рожнятівського району, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 продовжити строком на 60 днів, тобто до 13 години 00 хвилин 24 лютого 2020 року.

Визначити розмір застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647 Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача 2265).

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його :

1. Прибувати за першою вимогою до суду.

2. Не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4.Здати на зберігання до Рожнятівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Попередити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити ОСОБА_3 , прокурору, захиснику та направити начальнику "ДУ" Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий: