Номер провадження 1-кп/754/48/20
Справа№754/3786/17
Вирок
Іменем України

19 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва кримінальне провадження № 0015153 від 25 грудня 2016р. відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі Республіки Грузія, громадянина Грузії, без реєстрації та визначеного місця проживання в Україні, зі слів останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24 червня 2016р. вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016р. залишено без змін.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

представника потерпілого - ОСОБА_11

сторони захисту - захисника ОСОБА_12

обвинуваченого - ОСОБА_6

перекладача - ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 25 грудня 2016р., приблизно о 00 год. 50 хв., знаходячись біля ресторану «Євразія» по пр. Маяковського, 44-а в м. Києві, діючи умисно, ножем, який тримав в лівій руці, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар в область живота та один удар в область спини, чим спричинив ОСОБА_10 фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення зліва з пересіченням лівої реберної дуги, хрящової частини 7,8,9 ребер, евентерації шлунку та великого чепця, ушкодження передньої стінки шлунку, лівої долі печінки, лівого куполу діафрагми, ускладнений відкритим лівобічним гемопневмотораксом, гемопеоітонеумом, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя та різаної рани поперекової ділянки зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав своєї вини в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_6 показав в суді, що вночі 25 грудня 2016р. після відпочинку в кафе сіли з жінкою в автомобіль, який стояв на парковці біля кафе, та почав рух назад. В цей час почув удар по багажнику автомобіля, побачив потерпілого та ще одного чоловіка, почав запитувати у них, що трапилось. Потерпілий наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, він відбіг від потерпілого, з кишені дістав ніж і можливо наніс один удар ножем потерпілому.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження підтверджується показами потерпілого, свідків, матеріалами кримінального провадження, наданими прокурором, а саме:
- Протоколом огляду місця події від 25 грудня 2016р.по пр. Маяковського, 44а в м. Києві (а.с.215-217 т. 1).
- Протоколом огляду місця події від 26 грудня 2016р. по вул. Сабурова, 18 в м. Києві та вилучення у особи, яка представилась ОСОБА_14 предмету, схожого на ніж. В подальшому встановлено, що це був ОСОБА_6 (а.с. 218-221 т. 1)
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27 грудня 2016р. свідку ОСОБА_15 та впізнання особи, яка нанесла ОСОБА_10 25 грудня 2016р. тілесні ушкодження (а.с. 222-226 т. 1).
- Висновком експерта № 41ц від 06 березня 2017р., згідно якого при судово-цитологічному дослідженні клинка, зовнішньої поверхні та пазу рукоятки складного ножа знайдені клітини слизових оболонок, клітини кубічного епітелію, піт та кров людини. Кров та клітини належать особі чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності слідів в виявлений антиген Н, антигени В і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілого ОСОБА_10 (а.с.227-231 т. 1).
- Висновком експерта № 41 від 16 лютого 2017р., згідно якого на наданій на дослідження куртці, яка належить гр. ОСОБА_10 виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_10 (а.с.232-237 т. 1).
- Висновком експерта № 150/Е від 15 лютого 2017р., згідно якого на момент госпіталізації у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені ушкодження:а)проникаюче колото-різане торакоабдомінальне поранення зліва з пересіченням лівої реберної дуги, хрящової частині 7,8,9 ребр, евентерацією шлунку та великого чепця, ушкодженням передньої стінки шлунку, лівої долі печінки, лівого куполу діафрагми, ускладнений відкритим лівобічним гемопневмотораксом, гемоперітонеумом;б)різана рана поперекової ділянки зліва. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від двохкратної дії предмету (предметів), якому (яким) притаманні колюче-ріжучі властивості.Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать проте, що тілесні ушкодження, були спричинені 25.12.2016 до 0047.Характер, локалізація, морфологічні властивості, виявлених ушкоджень не суперечать обставинам їх заподіяння, викладеним в протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_15 . Ушкодження, яке описане в п. а) даних Підсумків відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя). Ушкодження, яке описане в п. б) даних Підсумків відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я)(а.с. 238-247 т. 1).
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2017р. за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_15 (а.с.248-254 т. 1).
- Протоколом перегляду відеозапису від 21 березня 2017р. (а.с. 255-256 т.1) та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом камер відеоспостереження (а.с.2 т. 2).
Всі зазначені процесуальні документи суд визнає допустимими доказами у кримінальному провадженні та не знаходить підстав для визнання їх недопустимими.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що пізно ввечері, 25 грудня 2016р. він з товаришем ОСОБА_15 та двома жінками під`їхали на парковку біля ресторану «Євразія», вийшли з автомобіля та пішли до ресторану, проходили біля автомобіля з литовськими номерами, який з парковки здавав назад і заднім бампером вдарив ОСОБА_15 по нозі, від чого ОСОБА_15 постукав по задньому склу автомобіля та зробив зауваження. В цей час відкрились двері автомобіля з водійського місця, вибіг обвинувачений, який з брутальною лайкою та предметом в руці, схожим на ніж накинувся на нього, виказував погрозу зарізати, наніс один удар ножем в область серця та удар ножем в спину. Почала текти кров, пішов до ресторану «Євразія», щоб викликати швидку медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_15 показав в судовому засіданні, що вночі з 24 на 25 грудня 2016р. разом з потерпілим ОСОБА_10 та двома жінками під`їхали на автомобілі до ресторану «Євразія». Коли йшли до ресторану, то з парковки почав рух заднім ходом автомобіль, який заднім бампером вдарив йому в коліно і переїхав через ногу знайомої ОСОБА_16 . Він постукав по задньому склу автомобіля, який зупинився. В автомобілі за кермом був обвинувачений, на передньому пасажирському сидінні була дівчина. Обвинувачений вискочив з автомобіля, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 з ножем в лівій руці, почав розмахувати ножем, яким наніс удар потерпілому в тулуб і спину. Потерпілий крикнув, щоб викликали швидку медичну допомогу і пішов в напрямку ресторану.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що разом зі знайомими: потерпілим ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 та ОСОБА_20 йшли в напрямку ресторану, коли автомобіль рухаючись назад з парковки, колесом наїхав їй на ногу. ОСОБА_19 підійшов до автомобіля та рукою постукав по задньому склу. З автомобіля вийшов водій, це був обвинувачений, між ним та потепілим була потасовка, після якої у потерпілого була кров на тілі.
Свідок ОСОБА_20 в суді показала, що з потерпілим ОСОБА_18 , подругою ОСОБА_21 та знайомим ОСОБА_19 пізно ввечері на автомобілі під`їхали до ресторану «Євразія». Коли йшли в напрямку ресторану, то з парковки заднім ходом їхав автомобіль, який колесом наїхав ОСОБА_21 на ногу. Знайомий ОСОБА_19 ударив рукою по задньому склу автомобіля та сказав: «Дивись, куди їдеш». Після цього, водій автомобіля вискочив з автомобіля, відбулась словесна ругань, а потім потасовка водія з потерпілим ОСОБА_18 , в темряві було погано видно. Потім підійшов потерпілий, який був в крові.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона зі своїм чоловіком ОСОБА_6 в ніч з 24 на 25 грудня 2016р. після перебування в кафе «Євразія» сіли в автомобіль на парковці. ОСОБА_23 почав рухатись на автомобілі, в цей час почули удар по автомобілю. Після цього виник конфлікт, крики, образи до ОСОБА_6 , який вийшлов з автомобіля. До нього підійшов потерпілий, між ними була бійка, потерпілий наносив удари ОСОБА_6 рукою в обличчя. Коли ОСОБА_6 сів в автомобіль, бачила у нього садна та кров.
Вислухавши покази обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши в судовому засіданні запис камер відеоспостереження, судом встановлено, що під час конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_10 відбулася сварка, в ході якої були нанесені декілька ударів рукою ОСОБА_10 обвинуваченому ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_6 наніс два удари ножем в життєво важливі органи в область живота та спини потерпілого ОСОБА_10 .

Суд вважає, що заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 від нанесених ударів ножем були умисними, при цьому не було перевищення меж необхідної оборони, оскільки не вбачалось необхідним застосування ножа обвинуваченим ОСОБА_6 у зазначеній обстановці конфлікту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що полягає в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння..

Згідно висновку судово-психіатричн6ої експертизи № 71 від 31 січня 2017р. у теперішній час ОСОБА_6 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 (25 грудня 2016р.), він невиявляв ознак хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, і засвоїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.

З урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, без визначеного роду занять, суд призначає покарання у виді позбавлення волі та не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи обставини скоєного кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується, має на утриманні дочку ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд призначає мінімальний термін позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Покарання ОСОБА_6 суд призначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, оскільки кримінальне правопорушення вчинив після вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2016р. в період іспитового строку.

Потерпілим ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 35 999 грн. та моральної шкоди в розмірі 400 000 грн., який не визнав обвинувачений ОСОБА_6 .

Вивчивши цивільний позов, письмові докази, долучені до нього та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд задовольняє цивільний позов ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 35999 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 2 від 28 березня 2017р. про вартість медичних послуг, та чеком про вартість пошкодженою куртки.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням обставин скоєного кримінального правопорушення, характеру нанесених тілесних ушкоджень, з урахуванням розумності заявленого потерпілим розміру моральної шкоди та реальної можливості її відшкодування обвинуваченим, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та стягненню моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Речові докази: CD-диск із записом камер відеонагляду ТОВ «Спорт-Солюшн» суд залишає в матеріалах кримінального провадження, куртку потерпілого ОСОБА_10 суд повертає потерпілому ОСОБА_10 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2016р. та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 26 грудня 2016р. по 29 березня 2017р. зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 35 999 грн., моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Речові докази: CD-диск із записом камер відеонагляду ТОВ «Спорт-Солюшн» залишити в матеріалах кримінального провадження, куртку потерпілого ОСОБА_10 повернути потерпілому ОСОБА_10 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: