Справа № 509/1504/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року. слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 26.03.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотанням слідчого зазначено, що в провадженні СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000500 від 26.03.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в період часу з 16 години 00 хвилин 23.03.2020 до 07 години 30хвилин 24.03.2020, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , маючи попередню домовленість з невстановленою слідством особою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна громадян з побутових приміщень напівпідвалів за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація) , прибули до АДРЕСА_4 , який вибрали об`єктом свого посягання.

Далі, ОСОБА_5 та невстановлена особа, за допомогою заздалегідь приготованих інструментів, віджали металопластикове вікно, проникнувши таким чином до напівпідвального приміщення будинку АДРЕСА_5 , де, маючи умисел на тривалий злочин, інструментами виламали секрет замку господарського приміщення, яке належить ОСОБА_8 , проникли в нього та таємно викрали велосипед «Crosser» та велосипед «Ardis», спричинивши збиток потерпілій на загальну суму 12000грн .

Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на скоєння крадіжок майна громадян, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа аналогічним шляхом виламали секрет замку сусіднього господарського приміщення, яке належить ОСОБА_9 , проникли в нього та таємно викрали майно, а саме: шуруповерт «BOSH» 1440 гривень, металеву драбину трансформер 1500 гривень, лампу денного освітлення 300 гривень, спричинивши збиток потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 3240 грн.

Викрадене майно ОСОБА_5 та невстановлена особа винесли за межі напівпідвального приміщення будинку, завантажили в автомобіль «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація), після чого покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши збиток потерпілій ОСОБА_8 12000 гривень та потерпілій ОСОБА_9 3240 гривень, а всього на загальну суму 15240 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище.
Крім цього, 28.03.2020 біля 03 години 30 хвилин більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , маючи попередню домовленість з невстановленою слідством особою, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки майна громадян з побутових приміщень напівпідвалу за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація) прибули до АДРЕСА_6 , який обрали об`єктом скоєння злочину.

Далі, ОСОБА_5 та невстановлена особа, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проникли до напівпідвального приміщення будинку АДРЕСА_7 , де, маючи умисел на повторний тривалий злочин, заздалегідь приготованими інструментами виламали секрет замку господарського приміщення №8, яке належить ОСОБА_10 , проникли таким чином до нього та таємно викрали велосипед марки «MONGOOSE», спричинивши збиток потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 13000 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном громадян, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, аналогічним шляхом виламали секрет замку сусіднього господарського приміщення №15, яке належить ОСОБА_11 проникли в нього та таємно викрали майно, а саме: перфоратор фірми «De WALT» D25601К 2400 гривень, та дитячу «інтерактивну» гойдалку бежевого кольору, 4400 гривень, спричинивши збиток потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 6800 грн.

Викрадене майно ОСОБА_5 та невстановлена особа винесли за межі напівпідвального приміщення будинку, завантажили в автомобіль «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовської реєстрації), після чого покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши збиток потерпілому ОСОБА_10 в розмірі 13000 гривень, та потерпілому ОСОБА_11 6800 гривень, а всього на загальну суму 19800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище.
Крім цього, в період часу з 10 години 00 хвилин 29.03.2020 до 07 години 00 хвилин 31.03.2020, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , маючи попередню домовленість з невстановленою слідством особою, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном шляхом вчинення крадіжки з побутових приміщень напівпідвалу за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація) прибули до АДРЕСА_8 , який обрали об`єктом злочинного посягання. .

Далі, ОСОБА_5 та невстановлена особа, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проникли до напівпідвального приміщення будинку АДРЕСА_9 , де , маючи умисел на повторний злочин, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникли до господарського приміщення, яке використовує ОСОБА_12 , звідки таємно викрали велосипед марки «ROCX», номер рами НОМЕР_2 , спричинивши збиток потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 12000 грн .

Викрадене майно ОСОБА_5 та невстановлена особа винесли за межі напівпідвального приміщення будинку, завантажили в автомобіль «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація), після чого покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим за своїм розсудом, спричинивши збиток потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 12000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України.
02.03.2020 о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

03.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами а саме: обшуком за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено велосипед марки «Ardis»; оглядом місця події від 02.04.2020, в ході якого встановлено та вилучено автомобіль марки «Peugeot 307» д.н.з. НОМЕР_1 (Литовська реєстрація), яким керує ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка; іншими матеріалами провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, відповідно до ч.3 ст.185 КК України.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; п.2 ч.1 ст.177 КПК України: може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може знищити ще не виявлені слідством речові докази; п.3 ч.1 ст.177 КПК України: може незаконно впливати на потерпілого та свідків; п.4 ч.1 ст.177 КПК України: може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5 ч.1 ст.177 КПК України: може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, характер вчинених та інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, носить системний характер, що не виключає вчинення останнім інших кримінальних правопорушень на території ж/м «7 небо» в смт.Авангард Овідіопольського району Одеської області.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимою особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредіновпроти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 26.03.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів, до 01.06.2020 р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 01.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06.04.2020 р. о 09.45.

Слідчий суддя ОСОБА_1