Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2517/19
Провадження № 1-в/689/6/20
УХВАЛА

11 січня 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи,

поданого в межах провадження за заявою представника комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

В провадженні суду перебуває справа за заявою представника комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 . На вирішення експертизи просив поставити такі запитання: чи страждав ОСОБА_4 на час скоєння кримінального правопорушення психічними розладами, якщо так, то якими відповідно до ст.ст. 19-20 КК України; чи усвідомлював ОСОБА_4 на період скоєння ним кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України та відбулося 02.01.2019 р. о 17 год. 15 хв. У приміщенні кафе «Олена» смт. Деражня Хмельницької області відповідно до ч.2 ст.19 КК України; чи здатний був ОСОБА_4 на період скоєння кримінального правопорушення контролювати свій психічний стан, усвідомлювати свої дії, або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання; чи потребував ОСОБА_4 на час скоєння кримінального правопорушення застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так то яких саме згідно зі ст.ст. 93-94 КК України; чи страждає ОСОБА_4 на момент проведення повторної судово-психіатричної експертизи психічними розладами чи не страждає; чи усвідомлює ОСОБА_4 на час проведення експертизи скоєння ним кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.296 КК України; чи здатний ОСОБА_4 на теперішній час контролювати свій психічний стан, усвідомлювати свої дії та керувати ними; чи потребує ОСОБА_4 на час проведення повторної судово-психіатричної експертизи застосування до нього примусових заходів медичного характеру згідно зі ст.ст. 93-94 КК України; чи потребує ОСОБА_4 на час проведення повторної судово-психіатричної експертизи зміну режиму госпіталізації з посиленого на загальний при відповідних медичних показниках останнього?

Клопотання мотивував таким.

ОСОБА_4 на підставі судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р. встановлено діагноз параноїдна шизофренія безперервного типу перебігу. Висновок зроблено під час активного лікування ОСОБА_4 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру, які пригнічували його психічний стан, що категорично заборонено. В таких умовах висновок судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р не є об`єктивним і вірним, що надає підстави для проведення повторної незалежної судово-психіатричної експертизи.

19.12.2019 р. в умовах стаціонару Хмельницької обласної психіатричної лікарні комісією встановлено другий діагноз параноїдна шизофренія епізодичного типу з наростаючим дефектом. Даний діагноз суперечить висновку, який встановила судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р. У висновках комісії не вказано чому змінено діагноз захворювання і необґрунтовано, чим він відрізняється від першого діагнозу.

Крім того, у висновках зазначено, що ОСОБА_4 страждає емоційною лабільністю, періодичною підозрілістю, поведінковими розладами, грубим порушенням режиму відділення, формальною критикою до скоєного та власного захворювання. Однак, не надано у висновках комісії жодного доказу.

Зазначає, що має сумніви в обґрунтованості правильності висновку первинної експертизи.

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що вважає себе здоровою людиною. При цьому бажає, щоб незалежний експерт оцінив стан його здоров`я. Якщо він потребує лікування за висновком незалежного експерта, то він готовий лікуватися.

Представник Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши учасників та перевіривши матеріали кримінального провадження суд вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи з підстав.

Встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №55 від 31.01.2019 року ОСОБА_4 внаслідок психічного захворювання не міг правильно сприймати обставини, які мають значення у справі, хоча міг запам`ятовувати, відтворювати, давати окремі показання, що стосуються справи; в момент скоєння злочину страждав психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії, передбачати їх наслідки та керувати ними; в момент скоєння злочину в стані тимчасового душевного розладу, в стані сильного душевного хвилювання не знаходився; не міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними в момент скоєння злочину; на теперішній час страждає параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу, а тому не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року у справі №673/282/19 застосовано до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Рішення мотивоване серед іншого висновком судово-психіатричного експерта №55 від 31.01.2019 року (арк. 5-9).

Суд відхиляє доводи захисника щодо необ`єктивності, вірності висновку судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р. Даний висновок наданий в межах кримінального провадження Деражнянського районного суду Хмельницької області, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 03.01.2019 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України. У даному провадженні наявне судове рішення, яке набуло чинності ухвала Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року у справі №673/282/19.

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області розглядає заяву представника комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо ОСОБА_4 .

Суд не має повноважень оцінювати докази, в тому числі висновок судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р., що були предметом розгляду в межах кримінального провадження іншого суду, та на підставі яких Деражнянським районним судом прийнято судове рішення.

З цих міркувань відсутні законні підстави для призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи в межах кримінального провадження Ярмолинецького районного суду з розгляду питання про продовження примусових заходів медичного характеру з метою спростування висновків первинної судово-психіатричної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження Деражнянського районного суду.

За своїм змістом клопотання спрямоване на перегляд ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року у справі №673/282/19, що є незаконним. Для такої мети передбачений інститут судового провадження з перегляду судових рішень (розділ V Кримінального процесуального кодексу України).

Правова природа повторної експертизи полягає у тому, що за умови визнання висновку експерта необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

В межах наявного провадження суд не має права оцінювати обґрунтованість висновку судово-психіатричної експертизи №55 від 31.01.2019 р., що покладена в основу ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року у справі №673/282/19, а також не має права оцінювати питання суперечності цього висновку матеріалам справи іншого суду.

В той же час суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_4 та його захиснику, що відповідно до статті 95 Кримінального кодексу України та 514 Кримінального процесуального кодексу України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Так, відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося це питання судом в зазначений період. Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я та про необхідність застосування до неї примусових заходів медичного характеру. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру. Адміністрація закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, а також адміністрація кримінально-виконавчої установи, якщо примусові заходи медичного характеру застосовуються до особи за місцем відбування покарання, зобов`язані забезпечити безперешкодну можливість обстеження особи обраним нею незалежним лікарем-психіатром на території закладу з надання психіатричної допомоги або кримінально-виконавчої установи відповідно.

На основі викладеного та керуючись ст. 369, 372 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Роз`яснити ОСОБА_4 та його захиснику, що відповідно до статті 95 Кримінального кодексу України та 514 Кримінального процесуального кодексу України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Так, відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося це питання судом в зазначений період. Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я та про необхідність застосування до неї примусових заходів медичного характеру. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру. Адміністрація закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, а також адміністрація кримінально-виконавчої установи, якщо примусові заходи медичного характеру застосовуються до особи за місцем відбування покарання, зобов`язані забезпечити безперешкодну можливість обстеження особи обраним нею незалежним лікарем-психіатром на території закладу з надання психіатричної допомоги або кримінально-виконавчої установи відповідно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6