Справа №636/3227/17
Провадження №1-кп/636/287/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001508 від 23.11.2015 року та №0000710 від 05.06.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, такого, що офіційно не працює, раніше неодноразово судимого:
- 06.10.2010 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 297 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, звільненого від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
-16.05.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 5 днів позбавлення волі;
- 12.07.2016 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1. В ніч на 02.11.2015 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу Чкаловського навчально-виховного комплексу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, розташованого по вулиці Гагаріна, 27 в смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим або сторонніми особами, заліз через вікно отвору прибудови, що веде до басейну Чкаловського навчально-виховного комплексу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Надалі, реалізуючи раніше виниклий умисел, ОСОБА_6 , оглянувши приміщення басейну, виявив електродвигун типу 4A трьох фазного струму БЗ, 11кВт, 89,0/22,5А, вартістю, відповідно до висновку експерта за №2025 від 23.03.2016 року 2 500 грн. Після чого, обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зник. Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди Чкаловському навчально-виховному комплексу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області на суму 2 500 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
2. 05.06.2019 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Авіатор-1», що розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими потерпілим, іншими особами, шляхом деформації фрагменту стіни гаражу, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів: молоту та лому, які він приніс з собою, проник до приміщення гаражу (сховища), що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_4 , оглянувши приміщення гаражу, намагався викрасти зварювальний апарат кустарного виробництва, що належить потерпілому ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_4 від`єднав від зварювального апарату мідний провід живлення та акумуляторну батарею за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів: пасатижів та двох викруток, які він приніс з собою, однак свої протиправні дії довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті сторонніми особами та припинені на місці вчинення злочину співробітниками поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. Таким чином, ОСОБА_4 не виконав усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, адже не встиг до кінця розібрати зварювальний апарат та покинути місце злочину з викраденим майном. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №19 від 19.06.2019 року, вартість вказаного зварювального апарату складає 2085 грн. Вказаними діями ОСОБА_4 вчинено замах на завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 2085,00 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Від потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілого Чкаловського НВК ОСОБА_8 до суду надійшли заяви, в яких вони просили суд розглянути вказане кримінальне провадження за їх відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просять призначити покарання відповідно до вимог діючого законодавства.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали можливим за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішив питання про проведення судового розгляду без їх участі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначивши час, місце і спосіб їх вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно в ніч на 02.11.2015 року проник через вікно отвору прибудови, що веде до басейну Чкаловського навчально-виховного комплексу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, де в приміщенні басейну викрав електродвигун, після чого покинув місце вчинення злочину та обернув викрадене на свою користь. Крім того, ОСОБА_4 показав, що 05.06.2019 року, приблизно о 03 годині ранку, він за допомогою заздалегідь заготовлених молоту та лому, деформував фрагмент стіни гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Авіатор-1», що знаходиться у м-ні Авіатор м. Чугуєва Харківської області, і проник всередину. В даному гаражі він намагався викрасти зварювальний апарат, від`єднав від нього мідний провід живлення та акумуляторну батарею. Однак, його дії буди зупинені співробітниками поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. ОСОБА_4 зазначив, що щиро кається та просить суд суворо його карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що його вина у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно шляхом проникнення до приміщення - за першим епізодом та у незакінченому замаху на таємне викрадання чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно - за другим епізодом, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України відповідно.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. В такому випадку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, один із злочинів, що інкримінується обвинуваченому не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, проте він вчинений в період іспитового строку, встановленого судом, що на думку суду свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у межах санкцій цих статей.

Судом встановлено, що обвинувачений на підставі вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 12.07.2016 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, за умови, що він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченому в теперішній час за першим епізодом, вчинене ОСОБА_4 02.11.2015 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а кримінальне правопорушення, що інкримінуються обвинуваченому за другим епізодом, вчинене ОСОБА_4 05.06.2019 року, тобто після постановлення вироку Чугуївським міським судом Харківської області від 12.07.2016 року, в період іспитового строку.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до п. 25 ППВСУ за №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»: коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, один з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Отже, у такому випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії:

1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку;

якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК);

3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК);

4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК);

6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Виходячи із законодавчих приписів, у разі, якщо порушується хоча б один із принципів кримінального права, то руйнуються окремі елементи відповідної структури, і як наслідок - рішення суду містить помилку.

Вказаний висновок випливає зі змісту Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 25.06.2018 року у справі за №511/37/16-к.

Таким чином, враховуючи вищеприведене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 ч. 4 та ст. 71 КК України, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення даного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21.06.2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім було неодноразово продовжено. У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 21.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за №2025 від 23.03.2016 року у розмірі 352,40 грн. та судово-товарознавчої експертизи за №19 від 19.06.2019 року у розмірі 320 грн.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 п. 12 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт. Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.06.2019 року було накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події від 05.06.2019 року за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, гаражний кооператив «Авіатор-1», гараж № НОМЕР_1 речові докази, а саме рюкзак, 3 полімерні сумки, металевий предмет, схожий на лом, рукавиці, молоток, чоловічу шапку, налобний ліхтар, 3 штуки викруток, пасатижі, що належать ОСОБА_4 . Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (за 1 епізодом), та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 12.07.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 68 ч. 3 КК України (за 2 епізодом), та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 12.07.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 2 місяця позбавлення волі належить рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 21.06.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту, тобто з 21.06.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 11.06.2019 року арешт тимчасово вилученого в ході огляду місця події від 05.06.2019 року за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Чугуїв, мікрорайон Авіатор, гаражний кооператив «Авіатор-1», гараж № НОМЕР_1 майна, а саме рюкзака, 3 полімерних сумок, металевого предмету, схожого на лом, рукавиць, молотка, чоловічої шапки, налобного ліхтаря, 3 штук викруток, пасатижей, що належать ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у загальному розмірі 672, 40 грн.

Речові докази: рюкзак, рукавиці та чоловічу шапку, що належать ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні в камері схову Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області повернути ОСОБА_4 , а 3 полімерні сумки, металевий предмет, схожий на лом, молоток, налобний ліхтар, 3 штуки викруток, пасатижі, що знаходяться на зберіганні в камері схову Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області знищити; мідь, масою 0,5 кг, що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_8 залишити в розпорядженні Чкаловського навчально-виховного комплексу Чкаловської селищної Ради; зварювальний апарат кустарного виробництва, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_7 залишити в розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча