Справа № 202/1406/20
Провадження № 1-кс/202/1994/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
10 березня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 28 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 28 лютого 2020 приблизно о 18:39 годин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , у темний час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,16 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, рухався по сухому дорожньому покриттю проїзної частини автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку розділеними розділювальною смугою, з боку селища Українське у напрямку села Любимівка у Криничанському районі Дніпропетровської області, перевозячи в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Здійснюючи рух по зазначеній ділянці дороги, водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не впорався з керуванням автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого, на відстані 3 км від селища Любимівка у Криничанському районі Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною малотоннажного автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який стояв на правому узбіччі поза межами проїжджої частини без руху.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9. а) та 12.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 загинув на місці пригоди.

28 лютого 2020 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29 лютого 2020 року ОСОБА_5 в порядку ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02 березня 2020 року затриманого ОСОБА_5 , якого затримано 28.02.2020 року о 18 год. 40 хв. на підставі ст. 208 КПК України, звільнено 02 березня 2020 року.

10 березня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, тому підозрюваний усвідомлює, що суд може обрати найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією статті, у зв`язку з чим останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що померлий ОСОБА_8 , є його знайомим, останній мешкають в одному селищі, та підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце мешкання близьких родичів ОСОБА_8 . Таким чином у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, може незаконно впливати на потерпілих по провадженню. Окрім того про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння та раніше неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія. А тому в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 знову може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, а саме керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначаючи про недоведеність слідчим існування ризиків, зазначених у клопотанні. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 20:00 год. по 08:00 год.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння, яке пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 28 квітня 2020 року.

Визначити строк дії ухвали до 28 квітня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1