10.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/9469/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003160 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ювілейне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, має неповну вищу освіту, розлучену, працюючої фотооператором ФОП « ОСОБА_4 », місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2017 року у справі № 205/996/17, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 205/996/17 від 29.05.2017 р., зобов`язана виплачувати на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Будучі обізнаною про необхідність сплачувати присуджені судом аліменти з моменту набрання рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська законної сили, до 01.08.2018 року сплачувала аліменти не в повному обсязі, а починаючи з 01.08.2018 року до 01.09.2019 року почала ухилятись від сплати аліментів, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавала, з дитиною спілкування не підтримувала, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконувала в добровільному порядку покладені на неї судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів. На виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності не реагувала, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів, аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виплачувала, подарунків не дарувала та іншої матеріальної допомоги дитині не надавала, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мала, не бажаючи сплачувати аліменти дитині до Новокодацького міськрайонного центру зайнятості з цією метою не зверталась, в результаті чого утворись заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.08.2018 року до 01.09.2019 року в сумі 32 510 грн. 75 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Так, заборгованість за період часу з 01.09.2018 року до 01.09.2019 року склала 32 510 грн. 75 коп., з яких:

2018 рік: серпень 2250,50 грн., вересень 2257,25 грн., жовтень 2351,00 грн., листопад 2309,25 грн., грудень 2547,00 грн., а всього 11715,00 грн.;

2019 рік: січень 2411,25 грн., лютий 2351,75 грн., березень 2581,75 грн., квітень 2647,50 грн., травень 2642,00 грн., червень 2720,50 грн., липень 2720,50 грн., серпень 2720,50 грн., всього 20 795,75 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро покаялась та погодилась надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо її обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що вона обізнана, що за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 29.05.2017 року зобов`язана до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, на користь ОСОБА_6 . Однак, вона не сплачувала аліменти, оскільки не мала матеріальної можливості здійснювати виплати, в подальшому зобов`язалася здійснювати виплати на погашення заборгованості. На даний час вона офіційно працевлаштована та з заробітної плати утримуються грошові кошти на сплату аліментів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачена ОСОБА_3 згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2017 року зобов`язана до сплати аліментів на утримання дитиниу розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Але обвинувачена ОСОБА_3 аліменти не сплачувала, іншої допомоги на утримання дитини не надавала, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість. Крім того, підтвердив, що на сьогоднішній день обвинувачена почала погашати заборгованість по аліментам.

Судом роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення її можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані нею обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність її позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченої ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та її умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає її повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштована, за місцем мешкання характеризується задовільно, особисте відношення обвинуваченої до скоєного злочину.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин що обтяжують її покарання, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження нових злочинів їй слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши їй іспитовий строк.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк в один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1