Справа № 638/7827/19
Провадження № 1-кп/638/684/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001414 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження №0001414 від 10.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на наявність та не зменшення ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник вважав клопотання прокурора сумнівно обґрунтованим, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, до арешту працював, а тому просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та вчиняти тиск на потерпілого та свідків, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Доводи та підстави, з яких захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб - до 15 червня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 11 години 05 червня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий