Провадження №1-кп/761/1185/2019
В И Р О К
іменем України

19 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 120 181 001 000 082 21, внесеного 31.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, раніше судимого востаннє 17.11.2014 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 08.08.2017 звільнений по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне

провадження,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 у ОСОБА_3 , який має незняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, за невстановлених обставин виник злочинним умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з магазину «ЄВА», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 47-А.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 30.07.2018 приблизно о 16 год. 50 хв., зайшов до торгівельвого залу магазину «ЄВА», який розташований за вищевказаною адресою та видаючи себе за добросовісного покупця, направився до полиць, де знаходились парфуми. Впевнившись, що інші покупці та працівники магазину сприймають його дії як вибір товару, взяв з полиці одну пляшку парфумів марки «Versace Pour Homme» об`ємом 50 мл. вартістю 1415 грн. 83 коп., після чого, утримуючи при собі вказаний парфум пройшов повз каси та сигнальну рамку, не розрахувавшись за товар, та в цей час після спрацювання звукової сигналізації його дії були поміченими працівниками магазину.

Будучи поміченим працівниками магазину та розуміючи, що його дії почали нести відкритий характер, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадені парфуми, з місця вчиненого кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на власний розсуд, при цьому завдавши потерпілому ТОВ «РУШ» матеріальної шкоди на суму 1415 грн. 83 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину.

Надав показання, в яких зазначив, що він 30.07.2018 у вечірній час доби перебував у магазині «ЄВА», по вул. Д.Щербаківського в м. Києві де викрав парфуми, після чого намагався покинути приміщення вказаного магазину, однак при виході спрацювала сигнальна рамка та працівники магазину звернулися до нього, що б він повернувся, при цьому він втік розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро розкаювався просив суворо не карати, зазначив, що збитки потерпілому відшкодував повністю, змінив спосіб життя та обіцяє виправдати довіру сумлінним ставленням до закону. Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.186 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який не одружений, працює, раніше судимий, на спеціальних обліках не перебуває, враховує його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, з урахуванням відшкодування шкоди та позиції представника потерпілого, який на суворому покаранні не наполягав, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді позбавлення волі визначеному санкцією відповідної частини ст.186 КК України у межах ближчих до мінімальних без ізоляції від суспільства.

З урахуванням пом`якшуючих обставин, а також ставлення засудженого до скоєного у виді щирого каяття, відвернення спричиненої шкоди, невеликої вартості та незначного обсягу викраденого, поведінка обвинуваченого, який після вказаних подій нових злочинів не вчиняв, почав працювати. Отже сукупність встановлених судом обставин за внутрішнім переконанням суду свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. А тому на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти їх же про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у виді застави обраного відносно ОСОБА_3 скасувати.

Грошові кошти внесенні ОСОБА_6 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від суду м. Києва від 02.08.2018 року, по справі № 761/29442/18, у розмірі 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, в якості застави за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно квитанції 0.0..2 від 22.08.2018 повернути заставодавцю ОСОБА_6
Речові докази: DVD-RW диск з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: