Справа № 305/589/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/4806/312/20 за клопотанням про накладення арешту на майно, в якому прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчої судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.05.2020.

Слідчий слідчого відділу Рахівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000313, розпочатому 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, 05.05.2020 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «43105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , і на лісопродукцію породи «Ялина європейська» 46 одиниць, загальним об`ємом приблизно 21 м?.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 04.05.2020 на вул. Центральній в с. Чорна Тиса Рахівського району поліцейські зупинили транспортний засіб марки «КАМАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив деревину породи ялина в кількості 46 одиниць, загальним об`ємом 21 м?. При перевірці товаротранспортної накладної у них виникли сумніви в її достовірності, тому транспортні засоби і деревина були вилучені і передані на відповідальне зберігання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 . Зазначає, що ці предмети визнані речовими доказами, можуть бути знаряддям вчинення злочину, містити сліди злочину і бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Твердить, що арешт майна необхідний для збереження речових доказів, унеможливлення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, а також для проведення слідчих дій, у тому числі експертиз.

Ухвалою слідчої судді клопотання залишено без задовільнення. Ухвала вмотивована тим, що слідчий і прокурор не довели обставин, на які послались у клопотанні, а це ставить під сумнів відповідність майна, про яке в ньому йдеться, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Слідча суддя вказала, що надані їй матеріали не містять доказів, які вказували б на те, що автомобіль, причіп і деревина є, відповідно, знаряддями і предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, набуті злочинним шляхом, є доходом від злочину, отриманні за рахунок доходів від злочину або можуть бути конфісковані чи слугувати забезпеченням цивільного позову. Зауважила, що в клопотанні не зазначений власник деревини, який не є учасником кримінального провадження, але права і законні інтереси якого можуть зазнати обмежень; і що сумніви в достовірності товаротранспортної накладної на деревину, якими обґрунтоване клопотання, можуть свідчити про ознаки іншого злочину - передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчої судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити. Посилається на ті самі доводи, які наведені слідчим у клопотанні і наполягає на тому, що з указаним майном, яке визнане речовими доказами, необхідно провести слідчі дії. Вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст. 170 КПК України. Вказує, що оскільки деревина перевозилась із Чорнотисянського лісництва ДП «Ясінське ЛМГ» на якому працює донька слідчої судді ОСОБА_12 , остання повинна була заявити собі самовідвід чи повідомити про цю обставину учасників судового розгляду.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них представників власників майна, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи учасників судового провадження і вважає, що апеляційна скарга не підлягає задовільненню з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 246 КК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження № 0000313, є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає термін «речові докази», як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально правовим шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, окрім іншого, повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні зазначено, що під час перевірки достовірності товаротранспортної накладної(без серії і номера) було встановлено сумніви в її достовірності. Документів, які б містили відомості про докази наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, до клопотання не додано.

Прокурор не довів, що транспортний засіб з причепом, деревина відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і що їх арешт є єдиним можливим засобом їх дослідження і збереження як доказів кримінального правопорушення. Не доведено прокурором і те, що вказане у клопотанні майно може підлягати спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також звернуте у відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Жодного доказу, який підтвердив би припущення слідчого про незаконну порубку, незаконне перевезення деревини, а також доводів на користь висновку про розумність та співмірність арешту вказаного у клопотанні майна завданням цього кримінального провадження у матеріалах, які надані слідчій судді в обґрунтування клопотання, немає.

Отже, правова підстава для арешту майна, зазначеного у клопотанні, прокурором не доведена.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відомостей достатніх для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена незаконним складом суду в матеріалах провадження немає.

Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задовільнення.

Ухвалу слідчої судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.05.2020, якою залишено без задовільнення клопотання про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «43105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , і на деревину породи «Ялина європейська» 46 одиниць, загальним об`ємом приблизно 21 м?, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: