Дата документу 19.05.2020
Справа № 334/575/20
Провадження № 1-кп/334/641/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, який не має дітей на утриманні, маючого середня-технічна освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

-28.02.2002 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

-20.03.2002 Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.4 ст. 185, ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; 17.06.2003 Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч.І ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 23.07.2005 на підставі ст. 3-Б Закону України «Про Амністію» від 31.05.2005, звільнений від відбуття покарання;

-07.12.2006 Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

-13.11.2007 Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ст. 309, ст. 71 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 05.03.2010 звільнений по відбуттю строку покарання;

-28,10.2010 Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

-09.02.2012 Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ст..70 КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 29.07.2014 року умовно достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутний строк покарання 1 рік 3 місяці 4 дні;

- 27.04.2016 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці; -03.03.2019 Орджонікідзеським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, КК України, засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання Жовтневого р/с м.Запоріжжя від 27.04.2016 та кінцевий строк покарання 7 років 3 місяці. Зарахувати строк з 02.02.2016 по 03.09.2019 із розрахунку 2 доби за 1 добу. Звільнився 01.10.2019 по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019, близько 15:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі буд. 181 по пр. Соборному в м. Запоріжжя, звернув увагу на автомобіль марки «ЗАЗ 110557» в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, обравши вказаний транспортний засіб об`єктом вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким не поміченими, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, за допомогою наявних металевих ножиців, відкрив водійські двері автомобіля марки «ЗАЗ 110557» в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , після чого проник до його салону.

Далі, знаходячись в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_4 зняв зовнішню накладку магнітоли марки «JVC KD-DV5307» вартістю 133 гривні 33 копійки та електронний комутатор вартістю 137 гривень 75 копійок, які поклав до кишені своєї, після чого почав шукати інші цінні речі, з метою їх викрадення.

В цей час до автомобіля марки «ЗАЗ 110557» в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 підійшов власник ОСОБА_6 , який помітивши протиправні дії ОСОБА_4 , почав вимагати від останнього їх припинення, в ході чого викликав співробітників поліції, тим самим завадив ОСОБА_4 довести свій злочинний умисел, направлений на заволодіння належним йому майном, до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, вказані в обвинувальних актах, а також спрямованості умислу та мети при вчиненні ним кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 пояснив суду обставини скоєння злочину, щиро розкаявся у скоєному та просив суд не призначати суворе покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинено повторно повністю доведена.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинено повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлена.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховуючи тяжкість злочину, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкцій відповідних закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст..100 КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді застави повернути особі, яка внесла заставу за підозрюваного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: металеві ножиці, передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП - знищити; магнітолу марки «JVC KD-DV5307», яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику.

Повернути ОСОБА_7 внесену ним на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області заставу за ОСОБА_4 у розмірі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок ) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1