Справа № 761/518/20
Провадження № 1-кс/761/1107/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ?

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2019 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення 5 відділу 1 УДР ГСУ СБ України Тунікової у кримінальному провадженні №0000054 та накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Заявник зазначає, що арешт було накладено необґрунтовано, оскільки він не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000054, а подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження порушує право власності останнього на спірне майно, у зв`язку з чим просить скасувати арешт майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2019.

Заявник та слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Втім, з урахуванням строків розгляду даної категорії справ, а також те, що учасники провадження повідомлені про дату та час розгляду клопотання належним чином та завчано, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про скасування арешту майна у відсутності заявника та слідчого за наявних в матеріалах клопотання доказів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2019 за клопотанням старшого слідчого в ОВС 2 відділення 5 відділу 1 УДР ГСУ СБ України Тунікової у кримінальному провадженні №0000054 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 2 ст.289, ч.3 ст. 289, ч. 2 ст.189, ч.3 ст. 189, ст. 290, ч. 3 ст. 365, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, арешт на спірне майно накладено на підставі ч.3 ст.170 КПК України, оскільки вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000054, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а також з метою його збереження та виключення можливості передачі і відчуження іншим особам.

Заявник в судове засідання не з`явився, доказів, які б свідчили про необґрунтованість такого втручання в права та свободи власника як арешт майна, а так само, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, не надано.

Доводи заявника про те, що останній не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000054 не спростовують висновку слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, оскільки в клопотанні про скасування арешту майна заявником не доведено, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді решту майна відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, також не надано нових даних, які б свідчили про необґрунтованість накладеного арешту, підстав вважати ухвалу слідчого судді необґрунтованою у суду не має, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2019 в рамках кримінального провадження №0000054.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя