Справа № 461/938/20
Провадження № 1-кс/461/1890/20
УХВАЛА

08.04.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000524 від 30 січня 2020 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 3471 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України.

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ, із можливістю копіювання (роздруку) в оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), інформації про зв`язок (вхідні та вихідні дзвінки), надані телекомунікаційні послуги (в тому числі вхідні і вихідні СМС-повідомлення), місце розташування (базові станції) із зазначенням ІМЕІ мобільних телефонів, GPRS з`єднань з мережею «Інтернет» із зазначенням азимуту розташування наступних абонентів та мобільних телефонів під час даних з`єднань із номерами телефонів та мобільних терміналів: із ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільні термінали із ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_6 , якими користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; НОМЕР_8 та мобільні термінали із ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , які використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 01 вересня 2019 року по 10 березня 2020 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній.

Слідчий розгляд справи просить проводити за його та прокурора відсутності.

Слідчим не доведено, що за даних обставин існує реальна загроза зміни чи пошкодження речей і документів, які знаходяться у володінні особи (установи), вказаної у клопотанні, натомість клопотання містить лише формулювання ч. 2 ст. 163 КПК України, без належної мотивації того, що загроза небезпеки знищення речей чи документів є реальною.

Представник установи, у володінні якої перебувають вищезгадані речі та документи (інформація), в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. До клопотання також мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно п. 5.27 Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За даних обставин, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що вказані слідчим документи можуть знаходитись у зазначеного володільця, оскільки матеріали клопотання належним чином не засвідчені, а тому в розумінні ст.99 КПК України документами, на яких зафіксовані відомості, які можуть бути використані як доказ, не являються.

Долучений як на підтвердження доводів клопотання рапорт належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті КПК України. Інші матеріали клопотання, як і рапорт, не засвідчені належним чином, а дані, які вказують на необхідність отримання тимчасового доступу, не співставлені з іншими доказами по справі.

Окрім цього, матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що вказані у ньому речі та документи (інформація) можуть знаходитись у зазначеного володільця і мають доказове значення для даного кримінального провадження., а тому приходжу до висновку, що доводи слідчого, викладені у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1