ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/95/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/256/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0001909 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Генічеського районного суду Херсонського області від 06 грудня 2019 року, яким:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.05.2015 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.1,2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 16.11.2015 Генічеським районним судом Херсонської області направлений для відбування покарання, призначеного вироком, звільненого 16.11.2016 року за відбуттям строку покарання,
засуджено: за ч.2 ст.185 КК України на 4 місяці арешту.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що він, маючи не зняту та непогашену судимість на початку червня 2018 року, шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме газову плиту Карпати 12, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 250 гривень.

Також, ОСОБА_9 , діючи повторно, в середині червня 2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мікрохвильову піч Samsung G 2739 NR, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 1396 грн. 67 коп..

Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно, на початку липня 2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме телевізор Samsung D 550, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 6000 гривень.

Він же, діючи повторно, в середині липня 2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме ТВ тюнер Global Teq GSM 300 CX, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 196 грн. 67 коп..

Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно, в середині липня 2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме електробойлер Gorenje GBFU 80, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 3298 грн. 31 коп.

Також, ОСОБА_9 , діючи повторно, 10.08.2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме металеву кухонну мийку, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 200 грн..

Він же, діючи повторно, 01.09.2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме пральну машину Samsung WF60F1R1G0WD, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 7112 грн..

Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно, 08.09.2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме супутникову антену з ресивером, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 383 грн. 33 коп..

Він же, діючи повторно, 11.09.2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме супутникову антену з ресивером, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 383 грн. 33 коп..

Також ОСОБА_9 діючи повторно, в середині вересня 2018 року шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий, корисливий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме настільну електроплиту Saturn ST- ECO 180, після чого розпорядився викраденим майном на свою користь, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальні збитки в розмірі 332 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності своєї вини та правильності кваліфікації його дій, вважає призначене судом покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. В обґрунтування доводів указує, що при призначенні покарання судом не враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Встановлено відсутність обтяжуючих покарання обставин. Зазначає, що має міцні соціальні зв`язки та не перебуває на обліку у лікаря психіатра. З урахуванням викладеного апелянт вважає, що суд мав можливість призначити йому менш суворе покарання із встановленням іспитового строку. Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив змінити вирок в частині призначення покарання, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, а вироку без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, і ці висновки суду ніким не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Що ж до доводів обвинуваченого ОСОБА_9 про суворість призначеного покарання та наявність підстав для застосування ст.75 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Виходячи з положень, передбачених ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 убачається, що ним фактично порушується питання про недотримання судом першої інстанції вищенаведених вимог закону, що безпосередньо пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

На думку колегії суддів, доводи апелянта про можливість його виправлення без реального відбування покарання, є непереконливими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання занадто суворим, як про це стверджують апелянт, не має.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, часткове відшкодування шкоди завданої потерпілій, що він повністю примирився з потерпілою, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який має незняту та непогашену судимість за попереднім вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 19.05.2015 року, за місцем проживання характеризується негативно.

Врахувавши конкретні обставини, дані про особу ОСОБА_9 , наявність у нього незнятої та непогашеної судимості за вчинення аналогічного злочину, що безпосередньо вказує на його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, суд обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ті обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, як такі, що, на його думку, дають підстави для застосування ст.75 КК України, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, міцність соціальних зв`язки та не перебування на обліку у лікаря психіатра, то вони були враховані судом при призначенні покарання, і не свідчать про можливість його виправлення без відбування реального покарання, враховуючи його негативну репутацію та схильність до вчинення умисних корисливих злочинів.

Колегія суддів вважає, що менш суворий вид покарання, не пов`язаний з реальним відбуванням покарання у виді арешту, буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_9 19.05.2015 року було засуджено за ч.ч.1,2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який ним було порушено, та 16.11.2016 року ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області його було направлено для відбування покарання, призначеного вироком. Звільнившись 16.11.2016 року з місць позбавлення волі, він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічні злочини проти власності, що жодним чином не свідчить про можливість його виправлення без реального відбування покарання з застосуванням ст.75 КК України, оскільки воно не сприятиме його виправленню та не запобігатиме продовженню ОСОБА_9 злочинної діяльності.

Крім того, нові епізоди злочину ОСОБА_9 було вчинено в період незнятої та непогашеної судимості, що свідчить про його небажання припинити злочинну діяльність.

З огляду на викладене вище, підстав для застосування ст.75 КК України та зміни вироку в частині призначення покарання, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить.

Даних про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2019 року відносно ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4