Справа № 463/1133/20
Провадження № 1-кс/463/782/20
У Х В А Л А
судового засідання

28 лютого 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові заяву про самовідвід слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної скарги обрано слідчого суддю ОСОБА_3 .

Однак, 06 лютого 2020 року слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду зазначеної вище скарги, оскільки ОСОБА_4 скаржує бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 січня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, на думку останнього, працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, які умисно не виконали судове рішення та не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин відносно суддів, зокрема, судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , з якою вона тривалий час працювала у Львівському апеляційному суді та підтримує товариські відносини. Тому, з метою забезпечення умов за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості, слідчий суддя вважає заяву про самовідвід обґрунтованою.
В судове засідання учасники процесу повторно не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе провести розгляд заяви у їх відсутності у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги, заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 скаржує бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 січня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, на думку останнього, працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, які умисно не виконали судове рішення та не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин відносно суддів, зокрема, судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , яку слідчий суддя ОСОБА_3 особисто знає, тривалий час працювала з нею у Львівському апеляційному суді та підтримує товариські відносини.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як вбачається із матеріалів заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для самовідводу судді, обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого судді у розгляді даної скарги. Посилання на те, що слідчий суддя особисто знайома із суддею Буського районного суду Львівської області ОСОБА_5 судом не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_4 звернувся із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення злочину безпосередньо уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові. Відтак, предметом дослідження у межах заявлених скаржником ОСОБА_4 вимог є саме дотримання вимог закону безпосередньо щодо розгляду заяви від 20 січня 2020 року, яка стосується обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові та не ставиться питання про встановлення обставин щодо можливих протиправних дій інших осіб, у тому числі суддею Буського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , з якою слідчий суддя особисто знайома.

Враховуючи вищенаведене, у заяві про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 не вказано жодної із вищезазначених обставин для самовідводу судді, оскільки перелік підстав для відводу судді є вичерпним, мотиви зазначені в заяві не передбачені положеннями ст.ст.75,76 КПК України та жодним чином не свідчать про наявність сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, а тому у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді слід відмовити.

Керуючись ч.1 ст.31, ст.ст. 75, 81, 107 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1