Справа № 932/4709/20
Провадження № 1-кс/932/2477/20
УХВАЛА
24 квітня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування факту вчинення діянь, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочинів, визначених ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1 КК України (кримінальне провадження від 18 березня 2020 року № 0000043).
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , подане клопотання про арешт нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення необхідних умов для виконання визначеного ч. 1 ст. 170 КПК України завдання арешту майна, при вирішенні питання проведення судового розгляду клопотання, вважаю за можливе, користуючись наданими ч. 2 ст. 172 КПК України повноваженнями, провести судовий розгляд без повідомлення власника об`єкта нерухомості.
Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Від слідчого та прокурора надійшли заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. У зв`язку з, неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, зазначаю наступне.
18 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 внесено відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочинів, визначених ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1 КК України.
Досудове розслідування здійснюється згідно рапорту прокурора ОСОБА_4 , про самостійне виявлене прокурором кримінальне правопорушення, що полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні та самовільному будівництві гр. ОСОБА_5 нежитлової будівлі загальною площею 235,4 кв. м., на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, до матеріалів клопотання слідчим додано засвідчену копію нотаріального договору дарування 1/2 частки будівлі загальною площею 235,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22 лютого 2018 року і зареєстрованого в реєстрі за № 323, а також копію технічного паспорту на громадський будинок (нежитлову будівлю) розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого замовником технічної інвентаризації об`єкта станом на 12 жовтня 2017 року був гр. ОСОБА_5 (а. с. 26-36).
Згідно з постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 20 березня 2020 року, нежитлову будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, 235,4 кв. м визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Оскільки встановлені під час судового розгляду обставини свідчать, що право власності на нежитлову будівлю зареєстровано у встановленому законодавством України порядку та, на момент розгляду клопотання слідчим суддею, реєстрацію не скасовано, вважаю необґрунтованими вимоги сторони обвинувачення щодо можливості арешту зазначеного у клопотанні нерухомого майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання, поданого слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна (кримінальне провадження від 18 березня 2020 року № 0000043), відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1