Справа № 521/6162/17
Номер провадження:1-кп/521/648/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

представник потерпілої особи - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в присутності обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартоюОСОБА_13 та ОСОБА_15 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність. Його думку підтримали потерпілий та його представник.

Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний заход у вигляді тримання під вартою, наводячи доводи на підтвердження своєї позиції.

Суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_13 необхідно продовжити з наступних підстав.

ОСОБА_13 обвинувачується, у скоєнні, злочину який відноситься до категорії тяжких злочинів. Однак, тяжкість обвинувачення, на даному етапі вже не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, що свідчить про зменшення ризику переховування обвинуваченого від суду, проте з урахуванням інших встановлених ризиків та обставин, передбачених ст. 178 КПК України може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, судом встановлено, що ОСОБА_13 притягується до кримінальної відповідальності за скоєння іншого злочину, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій
Також, при прийнятті рішення про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує і інші обставини відносно нього, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків та репутацію за місцем мешкання, його майновий стан.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. При цьому, суд не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено та суд вважає за необхідне з урахуванням зменшення ризику переховування від слідства, думки учасників процесу та ухвали судді від 18.12.2017 року застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави зменшивши його розмір відповідно до вимог ч.4 ст. 182 КПК України.
Розглядаючи питання щодо продовження терміну перебування під вартою ОСОБА_12 , суд вважає, що в судовому засіданні встановлені підстави для зміни запобіжного захожу з тримання під вартою на домашній арешт.

ОСОБА_12 обвинувачується, у скоєнні, злочину який відноситься до категорії тяжких злочинів. Однак, тяжкість обвинувачення, на даному етапі вже не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, що свідчить про зменшення ризику переховування обвинуваченого від суду.

Посилання сторони обвинувачення щодо наявності ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілих не знайшло свого підтвердження, а ризик вчинення іншого злочину зі спливом тривалого часу перебування обвинуваченого під вартою значно зменшився та вже не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту надала до суду відповідні докази, які свідчать, що у ОСОБА_12 є місце мешкання та докази щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_12 за місцем мешкання (характеристика з місця мешкання, довідка сільського голови )

Відповідно до ч.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, та суд вважає, що сторона захисту надала такі гарантії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_13 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 13.12.2018 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 52 860 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1