справа № 4910/16/19-к
провадження №11-сс/991/91/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2020 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.01.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді арешту на майно, -
в с т а н о в и л а:
21 січня 2020 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яка 22 січня 2020 року передана до розгляду судді-доповідачу.
Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя Вищого антикорупційного суду відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна ОСОБА_3 за наведеним в ухвалі переліком, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2019 р. у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 276-1 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Зазначену ухвалу оскаржено в апеляційному порядку представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_2 , який просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.01.2020 р. та постановити нову, якою клопотання представника ОСОБА_3 задовольнити, скасувати арешт нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2019 р. у справі № 757/44498/19-к, за наведеним в апеляційній скарзі переліком.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що слідчим суддею не досліджено та не надано належного обґрунтування можливості використання арештованого нерухомого майна як речового доказу у кримінальному провадженні; не досліджено та не встановлено обставин отримання ОСОБА_4 коштів, достатніх для придбання арештованого нерухомого майна та передачі цих грошових коштів ОСОБА_3 ; не перевірено обставини витрачання останньою саме цих коштів для придбання саме арештованого майна; проігноровано презумпцію правомірності правочину та володіння майном, вказавши, що майно ОСОБА_3 є об`єктом кримінально-протиправних дій ОСОБА_4 , нехтуючи факт отримання ОСОБА_3 самостійного доходу у сумі, яка перевищує вартість арештованого майна.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суддею-доповідачем встановлено підстави для відмови у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.
Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, наведено у ст. 309 КПК України, серед яких у п. 9 ч. 1 цієї статті передбачено можливість оскарження ухвали про арешт майна або відмову у ньому. Рішення ж слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді арешту у зазначеному переліку відсутнє, а отже, його оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Частиною 3 ст. 309 КПК України визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають, а заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто, у разі незгоди учасників кримінального провадження з ухвалами слідчого судді, не зазначеними у переліку, наведеному у ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, їх законність перевіряється судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.01.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника особи, на майно якої накладено арешт, на ухвалу від 14.01.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання про скасування раніше накладеного арешту на майно.
Відповідно, оскаржувана ухвала не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, передбаченою ч. 4 ст. 399 КПК України.
Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню згідно КПК України, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо умов прийнятності апеляційної скарги.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановити певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати самої сутності цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», п. 96 Рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
При цьому, суддя-доповідач не приймає позицію апелянта про те, що право на апеляційне оскарження слідує з тексту ухвали, в якій слідчий суддя роз`яснив право її оскарження до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, оскільки таке роз`яснення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 369-372, 399, 418, 532 КПК України, -
п о с т а н о в и л а:
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.01.2020 р. відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1