печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 25.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000939 від 23.04.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 25.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000939 від 23.04.2018 року.

Скаргу мотивовано тим, що постанова про закриття кримінального провадження є такою, що прийнята за результатами неповного, необ`єктивного та однобічного розслідування, проведеного з порушенням вимог щодо оцінки доказів.

У судовому засіданні представник особи, що подала скаргу адвокат ОСОБА_3 вказану скаргу підтримав та просив постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, зазначивши, що досудове розслідування проведено всебічно та об`єктивно, відповідно до вимог чинного законодавства, а прийняте рішення є законним та обґрунтованим.

Слідчий суддя, заслухавши думку особи, що подала скаргу, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000939 від 23.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

25.04.2018 слідчим в ОВС слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження вбачається, що Слідчий комітет Російської Федерації підозрює ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у жорстокому поводженні з військовополоненними або цивільним населенням, вигнанні цивільного населення для примусових робіт, розграбуванні національних цінностей на окупованій території, застосуванні засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддані наказу про вчинення таких дій, а саме за фактом організації та проведення 27.10.2016 обстрілу Кіровського району м. Макіївки, Донецької області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до вимог ст. 6 КК України, особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за Кримінальним кодексом України. Злочин визнається вчиненим на території України, якщо його було розпочато, продовжено, закінчено або припинено на території України. Таким чином розслідування діянь, які інкримінується СК РФ військовослужбовцям Збройних Сил України є компетенцією правоохоронних органів України.

У зв`язку із зазначеним слідчим відділом управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України розпочато досудове розслідування у вказаному провадженні.

Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_6 показав, що у період з 05 вересня 2014 року по 20 березня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, в населеному пункті м. Щастя Луганської області, а з вересня 2016 року бригада під його керівництвом здійснювала завдання у м. Курахове Донецької області. Знаходячись у м. Курахове Донецької області, останній обіймав посаду командира частини НОМЕР_1 (92 омбр), виконував функціональні обов`язки згідно військового статуту, та письмових розпоряджень керівництва секторів АТО.

Також, ОСОБА_6 зазначив, що наказів на ведення вогню по населеним пунктам, а саме м. Макіївка Донецької області, ніколи не віддавав та зазначив, що в бригаді на озброєнні перебувала артилерія з максимальною дальністю стрільби 21 кілометр, проте накази щодо її застосування 27.10.2016 ним та керівництвом ОТУ "Маріуполь" не віддавались, вся артилерія знаходилась в районнах відведення, на відстані 50 кілометрів від лінії розмежування, а саме перебувала в населеному пункті Велика Новосілка. У той же час відстань між крайніми точками після дислокації передових позицій бригади у жовтні 2016 року (м. Курахове, Донецької області) та м. Макіївка складає більш ніж 35 кілометрів по прямій лінії, що не відповідає тактико-технічним характеристикам наявної на той момент артилерії (дальність до 21 кілометра).

Також ОСОБА_6 зазначається, що іншого тяжкого артилерійського озброєння з більшою дальністю стрільби в бригаді не було.

Покази ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вказане також підтверджується іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування спростовано причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення та встановлено відсутність в його діяннях складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належн аправова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що маютьз начення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадженняз акривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згіднозі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 25.04.2018 на предмет повноти, слідчий суддя дійшов висновку, що у ній проаналізовано та дано оцінку усім викладеним у заяві про кримінальні правопорушення доводам.

Також зі змісту оскаржуваної постанови та досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування та при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим належним чином проаналізовано дії ОСОБА_6 .

Як засвідчили досліджені матеріали кримінального провадження, зібрані в ході розслідування кримінального провадження докази, а саме: показання свідків, копії процесуальних документів, протокол огляду відеозапису слідчої дії - обшуку, у своєму взаємозв`язку були достатніми для прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Стверджуючи про необхідність проведення інших слідчих дій, наведених у скарзі, заявник між тим не розкриває, яким чином це може вплинути на правильність висновків про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що висновок про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, зроблений на підставі належної правової оцінки усіх доводів заявника, свідків у кримінальному провадженні та інших здобутих доказів як кожного окремо, так і у їх сукупності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а тому підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складів злочинів, передбачених ст.ст. 110, 111 КК України, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено.

Також слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає ст. 110 КПК України, містить всі необхідні реквізити, з дотриманням вимог до постанов про закриття кримінального провадження, відтак підстав для її скасування судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст..9, 22, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 25.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000939 від 23.04.2018 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали буде проголошено 24.01.2020 року о 12:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1