Справа № 481/589/20
Провадж.№ 1-кп/481/110/2020
В И Р О К
іменем України

05.05.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000052 від 01.02.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгополь, Єланецького району, Миколаївської області, українець, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ПОП «Вікторія» тваринником, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_4 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 ,
його захисник: адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що 31.01.2020 року о 14 год 52 хв. на вул. Софіївській у м. Новому Бузі, Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_3 , на вимогу інспектора СРПП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , пред`явив, тобто таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідними транспортним засобом, завідомо підроблений офіційний документ, а саме водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії АІ, А, Б, С, ВЕ, вихідні дані «ВРХ № 577431 Зам.17-3256 РС Ukraina 04.2017», видане 31.10.2017 «Центром 5141»
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України разом із обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену 25 квітня 2020 року між начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Пояснив, що він ніколи офіційно не отримував посвідчення водія, навчання не проходив, а тому придбав собі посвідчення водія через мережу Інтернет, яке і пред`явив працівникам поліції, коли ті зупинили його під час керування транспортним засобом. У скоєному розкаюється та просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити йому покарання визначене даною угодою.
Захисник ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно обвинувачений ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні визнав свою вину у вищевказаному злочині та звернувся із проханням про укладення угоди про визнання винуватості. При цьому його бажання було усвідомленим та добровільним.
Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винуватим, віднесений до категорії невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття .
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати на проведення технічної експертизи у розмірі 1256,08 грн. на підставі ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд відповідно до ст. 174 КПК України вважає можливим арешт, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2020 року на майно, яке було вилучене у ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000052 від 01.02.2020 року - скасувати.
Посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 31.10.2017 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке за постановою слідчого від 01.02.2020 року визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження, згідно приписів п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 лютого 2020 року між начальником Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати понесені за проведення технічної експертизи у розмірі 1256 (однієї тисячі двохсот п`ятдесяти шести) гривень 08 копійок.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду від 11 лютого 2020 року на водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане 31.10.2017 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.
Речовий доказ - водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане 31.10.2017 ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_3 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України або до суду, яким затверджено угоду з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя: