КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

12 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року обвинувальний акт від 07.08.2019 року у кримінальному провадженні № 1-кп/760/2221/19, що зареєстроване в ЄРДР 16.06.2019 року за № 0006098 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва 21.01.2020 на 14 годину 00 хвилин, яке буде розглядатись суддею одноособово.
Цією ж ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 27.01.2020 року 14.00 год.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, яке є злочином проти життя та здоров`я вчинений із застосуванням насильства, яке відповідно до КК України є тяжким злочином, за яким у разі доведення вини, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, а також відсутність постійного джерела доходів у ОСОБА_5 , та того, що останній має неповну середню освіту, не одружений, не має дітей, і враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, так як сторона обвинувачення не надала фактичних доказів на підтвердження необхідності його тримання під вартою.

Крім того, апелянт просить звернути увагу на те, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивну характеристику з місця проживання та роботи.

Також апелянт вказує на те, що він зобов`язується прибувати до суду за його першою вимогою, не відлучатись з міста Києва, утримуватись від спілкування зі свідками кримінального провадження, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та носити електронний засіб контролю місця перебування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення; перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України суд першої інстанції, під час підготовчого засідання за клопотанням учасників судового провадження, в даному випадку прокурора, має право обрати або продовжити заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року, якою, крім призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0006098 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд також продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14:00 27.01.2020 року, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження йому строку тримання під вартою, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, жодним чином не доведені, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року, оскільки суд апеляційної інстанції вважає її законною та обґрунтованою.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він має постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, а також зобовязується прибувати до суду за першою вимогою, самі по собі не можуть служити підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон повязує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Більш того, станом на час розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції в черговий раз продовжив останньому строк тримання під вартою, а тому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший не повязаний з позбавленням волі.
У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Соломянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14:00 год. 27 січня 2020 року, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ __________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1129/2020

Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1