Справа № 521/326/20
Номер провадження:1-кп/521/779/20
УХВАЛА
24 січня 2020 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Судді ОСОБА_2 ,
Судді ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської обалсті, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з ризиками передбаченими ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під варти на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, про наступне.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Особлива тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілого, свідків кримінального правопорушення, враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, спростовує доводи про відсутність ризиків.
Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Так, суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням способу здійснення сторонами своїх повноважень (в тому числі стороною зазисту, відповідно до ст. 319 КПК України ) та навантаження суду з боку суду не відбувалося надмірного затягування розгляду справи; судом не встановлено затягування в надані доказів сторонами по справі.
Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу суд враховує наступне.
ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, організованою групою, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.
Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 не надано підтверджуючих документів про договір оренди жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , та інших підтверджуючих документів на обставини, викладених у клопотанні адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, які ще не допитані.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів, тому на підставі ч.3 ст. 183 КПК України йому необхідно визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 грн.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182 , 183, 199, 331, 369, 371-372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ОУВП № 21 в Одеській області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб і строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу відносно нього дійсний до 23 березня 2020 року включно.
На підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України - встановити у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 630 600 гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до відділу поліції ГУНП в Одеській області, прокуратури Прокуратури Одеської області та Малиновського районного суду м. Одеси за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали направити для виконання співробітникам ОУВП № 21 в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3