Провадження № 1-кс/947/9312/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000040 від 05.01.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 02.08.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 310 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень, який був сплачений 18.09.2019 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше засуджений вироком Київського районного суду міста Одеси від 02.08.2019 за ч. 1 ст. 310 КК України, належних висновків для себе не зробив та вчинив інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений час, у невстановленому місці, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та достовірно знаючи, що вказаний засіб є наркотичним, зі вказаного часу почав зберігати його при собі з метою подальшого збуту.

Далі, 04.01.2020 приблизно о 18 годині 00 хвилин знаходячись на території Київського району м. Одеси, по проспекту Небесної сотні неподалік від будинку № 5А, в ході огляду місця події за вказаною адресою слідчим СВ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області у ОСОБА_5 виявлено та вилучено 20 поліетиленових пакетиків із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, кількісним вмістом у висушеному стані 18,27г.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальним кількісним вмістом у висушеному стані 18,27 г.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України через наявність обґрунтованої підозри у скоєнні тяжкого злочину, зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 можливий вплив на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, та вчинення іншого злочину під час перебування під слідством, так як ОСОБА_5 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_5 після повідомлення йому про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний є людиною з інвалідністю, останній потребує лікування, оскільки хворіє на епілепсію, тому не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, з підозрою не погодився, вказавши, що зберігав наркотичний засіб для особистого вживання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

24.06.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 04.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , висновком експерта №95-Х від 02.03.2020 року, протоколом огляду предмету від 14.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.04.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, оскільки розповсюдження наркотичних засобів завдає істотної шкоди суспільним інтересам, життю та здоров`ю людини, враховуючи ту обставину, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, що вказує на схильність останнього до злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

В частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаного ризику, зокрема, в клопотанні не конкретизовано на яких свідків підозрюваний може здійснювати вплив. Крім того, прокурором в судовому засіданні також не було доведено наявність вказаного ризику.

Крім того, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній є особою з інвалідністю, потребує лікування, відповідно до наданих захисником в судовому засіданні медичних довідок, має постійне місце реєстрації та проживання, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000040 від 05.01.2020 року відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 24.08.2020 року, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1