Справа № 471/1020/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000363 від 01.11.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Трудолюбівка, Братського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не заміжню, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2019 року в 13 год. 12 хв., ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 перебувала в магазині «Продукти» розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 5, с. Новокостяїтинівка, Братського району, Миколаївської області. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_4 , шляхом ведення пін коду, який їй було заздалегідь відомо, через РОS-термінал здійснила оплату банківською карткою «Приват Банку», котра належить ОСОБА_4 на суму 1800 гри. 00 коп., чим розрахувалась за власні покупки у вищевказаному магазині. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 без передбаченого дозволу умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, здійснила викрадення грошових коштів на суму 1800 грн. 00 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Також, 29 вересня 2019 року о 10:24 год. ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою ОСОБА_4 № НОМЕР_1 перебувала біля банкомату «ПриватБанку» розташованого за адресою: вул. Вороніна 20А, смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, в цей час в останньої виник умисел на повторне викрадення чужого майна, а саме грошей з вказаної банківського картки «Приват Банку»

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом введення пін коду, який було заздалегідь відомо, за допомогою банкомату «Приват Банку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 20А в смт. Братське, Братського району Миколаївської області, із банківської картки ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, без передбаченого дозволу із корисливих мотивів здійснила зняття грошових коштів в сумі 800 грн. 00 коп. В подальшому викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму 800 грн. 00 коп.

Крім цього, 29 вересня 2019 року о 11:28 год. ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою ОСОБА_4 № НОМЕР_1 перебувала біля банкомату «ПриватБанку» розташованого за адресою: вул. Вороніна 20А, смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, в цей час в останньої виник умисел на повторне викрадення чужого майна, а саме грошей з вказаної банківського картки «Приват Банку».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом введення пін коду, який було заздалегідь відомо, за допомогою банкомату «Приват Банку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 20А в смт. Братське, Братського району Миколаївської області, із банківської картки ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, без передбаченого дозволу із корисливих мотивів здійснила зняття грошових коштів в сумі 6500 грн. 00 коп. В подальшому викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму 6500 грн. 00 коп.

Крім цього, 30 вересня 2019 року в денний час (точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 перебувала в магазині «Продукти» розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 5, с. Новокостянтинівка, Братського району, Миколаївської області. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_4 , шляхом введення пін коду, який їй було заздалегідь відомо, через РОS-термінал здійснила оплату банківською карткою «Приват Банку», котра належить ОСОБА_4 на суму 575 грн., чим розрахувалась за власні покупки у вищевказаному магазині. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 без передбаченого дозволу умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, діючи повторно, здійснила викрадення грошових коштів на суму 575 грн. 00 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 02 жовтня 2019 року в денний час (точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 перебувала в магазині «Продукти» розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 5, с. Новокостянтинівка, Братського району, Миколаївської області. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_4 , шляхом ведення пін-коду, який їй було заздалегідь відомо, через РОS-термінал здійснила оплату банківською карткою «Приват Банку», котра належить ОСОБА_4 на суму 520 грн. 00 коп., чим розрахувалась за власні покупки у вищевказаному магазині.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 без передбаченого дозволу умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, діючи повторно, здійснила викрадення грошових коштів на суму 520 грн. 00 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 04.10.2019 року о 10 год. 31 хв. ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою ОСОБА_4 № НОМЕР_1 перебувала біля банкомату «ОщадБанку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 31, смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, в цей час в останньої виник умисел на повторне викрадення, чужого майна, а саме грошей з вказаної банківського картки «Приват Банку»

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом введення пін коду, який було заздалегідь відомо, за допомогою банкомату «Ощад Банку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 31, в смт. Братське, Братського району Миколаївської області, із банківської картки ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, без передбаченого дозволу із корисливих мотивів здійснила зняття грошових коштів в сумі 300 грн. 00 коп. В подальшому викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму 300 грн. 00 коп.

Крім цього, 06 жовтня 2019 року о 10 год. 31 хв. ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою ОСОБА_4 № НОМЕР_1 перебувала біля банкомату «Ощад Банку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 3І, смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, в цей час в останньої виник умисел на повторне викрадення чужого майна, а саме грошей з вказаної банківського картки «Приват Банку»

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи повторно, шляхом ведення пін коду, який було заздалегідь відомо, за допомогою банкомату «Ощад Банку» розташованого за адресою: вул. Вороніна, 31, в смт. Братське, Братського району Миколаївської області, із банківської картки ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, без передбаченого дозволу із корисливих мотивів здійснила зняття грошових коштів в сумі 800 грн. 00 коп. В подальшому викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму 800 грн. 00 коп.

Крім цього, 11 жовтня 2019 року в денний час (точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 з довіреною їй банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 перебувала в магазині «Продукти» розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 67, с. Новокостянтинівка, Братського району, Миколаївської області. В цей час у Кожокарь МТ виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення грошових, коштів належних ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_4 , шляхом ведення пін коду, який їй було заздалегідь відомо, через РОS-термінал здійснила оплату банківською карткою «Приват Банку», котра належить ОСОБА_4 на суму 455 грн. 00 коп., чим розрахувалась за власні покупки у вищевказаному магазині.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 без передбаченого дозволу умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, діючи повторно, здійснила викрадення грошових коштів на суму 455 грн. 00 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування та в угоді про примирення від 17.02.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані правильно.

17 лютого 2020 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно умов даної угоди сторони домовились, що ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення у виді:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, згідно із ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком та покласти обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Угода підписана сторонами.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повідомила суд, що розуміє суть обвинувачення, свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю. В скоєному кається, на сьогоднішній день шкоду потерпілому відшкодувала в повному обсязі, з потерпілим примирилася та уклала з ним угоду про примирення. Також погоджується на призначення їй узгодженої міри покарання, угоду укладала добровільно, тому просила суд про затвердження угоди про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченою укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого та на об`єм визнання вини обвинуваченою, тому просив про затвердження угоди.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення від 17.02.2020 року та просив її затвердити, зазначивши про те, що умови угоди відповідають нормам КК та КПК України, визначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину і є достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди між потерпілим та обвинуваченою, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості. Також судом з`ясовано, що потерпілий і обвинувачена добровільно уклали угоду, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а вид і розмір покарання у виді позбавлення волі, передбачені санкціями ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

При цьому, обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної нею з потерпілою угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Потерпілий також цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для неї, як потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину.

Угода про примирення відповідає ст. 474 КПК України, і підстав для відмови у її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Свій висновок суд обґрунтовує тим, що укладена угода не суперечить вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України; умови угоди не суперечать вимогам КПК України; угода містить правильну кваліфікацію кримінального правопорушення; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; угода укладена між сторонами добровільно; виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої, узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази у справі відсутні. Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17 лютого 2020 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1