Справа № 574/457/19
Провадження № 1-о/577/13/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" грудня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про скасування вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами; постановити ухвалу про повернення матеріалів до прокуратури; закрити відносно нього провадження; звільнити його із залу суду; притягти до кримінальної відповідальності дійсних злочинців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Вимоги обгрунтовує тим, що вищевказаним вироком його засуджено до довічного позбавлення волі за попередньою змовою з ОСОБА_10 за вбивство двох осіб. Однак, вирок апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 р. є необґрунтований, не всебічний, не вмотивований і містить істотні порушення КПК України, Конституції України, Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та нововиявлені обставини. Крім того, досудове слідство, судовий розгляд велись не всебічно, не обгрунтовано, слідчим прокуратури, судом умисно були приховані важливі факти, що два дійсних злочинці ОСОБА_9 , який позбавив життя двох потерпілих, та його посібниця ОСОБА_11 залишились на свободі. Як вбачається з вищевказаного вироку його дії кваліфіковані за ст.187 ч.4 КК України, однак у диспозиції статті КК України жодного слова не йдеться про смерть потерпілих або загибель людей, а тому суд припустився помилки кваліфікуючи його дії одночасно за двома нормами закону, а саме за ст.187 ч.4 КК України та п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України. Слідчим прокуратури ОСОБА_12 умисно були приховані важливі факти про причетність ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були дійсними злочинцями по вказаному злочину, що в свою чергу, вплинуло на правильність та законність вищевказаного вироку. Зокрема, не було проведено ряд експертиз, які б підтвердили його не причетність до скоєного злочину та за допомогою яких була б доведена причетність ОСОБА_13 до скоєних злочинів. Також при судовому розгляді справи не було відомо про зловживання слідчого під час досудового слідства, які виразилися в тому, що суттєво були порушені його права на захист. Зокрема при проведенні допиту в якості підозрюваного і відтворення обстановки та обставин події від 30.09.2003 р. захисник був не присутній, а у протоколі допиту від цієї дати є підпис захисника. Крім того, слідчий прокуратури за приховання дійсних злочинців отримав хабаря і разом з іншими працівниками правоохоронних органів здійснював на нього тиск, щоб він підписував вже заготовлені протоколи допиту. Також при доставці до ІВС м.Білопілля його помістили до камери, де знаходився хворий на відкриту форму туберкульозу. При допиті слідчий та працівники оперативно-розшукової діяльності змушували його підписувати раніше заготовлені протоколи допиту таким чином, що він після цього не міг самостійно ходити. Начальник ІВС м.Білопілля на його скаргу про нанесення тілесних ушкоджень надав вказівку про доставку його до лікарні для надання медичної допомоги. Також не було відомо, що за місяць до скоєння злочину він переніс дуже тяжку операцію, тому за станом здоров`я не міг вчинити злочин. Крім того, його кримінальна справа була розглянута незаконним складом суду Апеляційного суду Сумської області. Оскільки, на той час за особливо тяжкі злочини судили Апеляційні суди як суди першої інстанції, однак з 2012 року апеляційні суди не є судами першої інстанції. Головуючим суддею по його справі був суддя ОСОБА_15 , який прийняв присягу 28.04.1990 р., що свідчить про те, що при створенні незалежної держави України даний суддя присягу не приймав, що передбачається Конституцією України та Законом України Про статус суддів від 15.12.1992 р. №2862 ХІІ, а тому його вирок винесений незаконним складом суду і є підставою для його скасування, що змусило його звернутися із даною заявою до суду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_6 підтримали заяву та просять скасувати вищевказаний вирок суду.

Прокурор заперечує задоволенню заяви, оскільки з тих самих обставин, які викладені у заяві ОСОБА_7 , вже існує ухвала Конотопського міськрайонного суду, яка набрала законної сили.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_7 про перегляд вироку суду від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визначаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України та засуджений, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до довічного позбавлення волі (а.с.141-149 т.5).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 березня 2005 року вищевказаний вирок апеляційного суду Сумської області залишено без зміни (а.с.14-23 т.6).

Як встановлено в судовому засіданні, наведені засудженим ОСОБА_7 в заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами дані щодо об`єктивної неможливості вчинити злочини, за який він відбуває покарання, через незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з коротким післяопераційним терміном, щодо порушення права на захист, були відомі під час розгляду справи Апеляційним судом Сумської області та були предметом розгляду судом касаційної інстанції.

Крім того факт зловживання службовими особами органів прокуратури та міліції посадовим становищем, застосування до ОСОБА_7 незаконних методів досудового слідства, фальсифікації протоколів допитів та проведення відтворення обстановки та обставин події, факт отримання слідчим хабара, не проведення у зв`язку з цим ряду експертиз, які б доводили причетність ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до скоєних злочинів, не підтверджується відповідним вироком суду, який набрав законної сили, як того вимагає ч. 3 ст. 459 КПК України.

Також 5 травня 2004 року прокурором відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Сумської області було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом застосування працівниками міліції Буринського РВ УМВС України в Сумській області насильства та погроз щодо ОСОБА_7 на підставі п. 1 ст. 6 КПК України 1961 року у зв`язку з відсутністю події злочину (а.с. 184 т. 4). Постановою Зарічного районного суду Сумської області від 8 червня 2004 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 5 травня 2004 року було відмовлено (а.с. 189 т. 4).

Обставини, на які ОСОБА_7 посилається як на підставу перегляду вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року, на думку суду, з огляду на вимоги ст. 459 КПК України, не є нововиявленими. Вказані обставини фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України.

В своїх заявах про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 посилається на деякі обставини, які він вважає нововиявленими, щодо яких вже ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, а саме, що: слідчим був отриманий хабар за приховування осіб, дійсно причетних до скоєння злочину, не проведено ряд експертиз, які мають суттєве значення для доведення його вини у скоєнні злочину, було порушено його право на захист, не враховано, що за станом здоров`я він не міг скоїти злочин.

Крім того, як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_7 ставить питання про перегляд судового рішення з тих підстав, що воно було винесено суддею без належних на те повноважень, оскільки він прийняв присягу до дня проголошення незалежності України, що на його думку підтверджується повідомленням від 07.11.2018 р. Апеляційного суду Сумської області.

Між тим, зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що суддя у відставці Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_15 прийняв присягу 28.04.1990 р., що відповідало вимогам Указу Президії Верховної Ради Української РСР №8527-ХІ від 15.12.1989 року «Про присягу суддів і народних засідателів судів Української РСР».

Статтею 4 Закону України «Про правонаступництво» від 12.09.1991р. встановлено, що органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Конституції України судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони були обрані чи призначені.

Положення статті 10 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р., щодо прийняття присяги поширювалась лише на вперше обраних суддів. Вимоги приведення до повторної присяги суддів, які її прийняли до проголошення незалежності України, вказаний Закон не містить.

Таким чином, вирок суду, який просить переглянути ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, був винесений колегією суду у складі якої був суддя ОСОБА_15 з належними на те повноваженнями.

Суд також враховує, що ухвалами Конотопського міськрайонного суду Сумської області неодноразово заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за нововиявленими обставинами з аналогічних підстав залишено без задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що заяву ОСОБА_7 від 26.03.2019 р. про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 459, 461, 467 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 від 26 березня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1