Справа № 372/1851/18
Провадження № 1-кп-50/20
В И Р О К
іменем України

03 червня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 08.05.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.02.2002 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 29.05.2003 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186, ст..69, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 13.12.2004 року по відбуттю покарання, 17.11.2010 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 70, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 19.01.2011 року на підставі ст. 75, ст. 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, 07.11.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 28.03.2018 року,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в місті Обухові Київської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.01.2007 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 17.10.2008 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 18.03.2014 року по відбуттю покарання, 12.10.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 22.12.2017 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимими, зокрема, за злочини проти власності, на шлях виправлення не стали та знову вчинили ряд умисних злочинів за таких обставин.

Так, 07 травня 2018 року, близько 13 години 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прийшли до готелю «Обухів-Комфорт», розташованого за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Каштанова, будинок 16, до кімнати №22, де мешкав їхній знайомий ОСОБА_6 .

На їх стук у двері потерпілий не відчинив. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, тобто з метою порушення конституційного права на недоторканність житла іншої особи, з метою незаконного проникнення до кімнати гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває у володінні громадянина ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_10 на підставі усної домовленості з адміністрацією готелю «Обухів-Комфорт», всупереч їхньої волі, не маючи умислу на заволодіння майном, після того, як ОСОБА_7 пошкодив вхідні двері плечем, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 проникли до приміщення кімнати №22, після чого були помічені потерпілим ОСОБА_6 , тим самим незаконно проникли до житла особи.

Далі, ОСОБА_7 , 07 травня 2018 року, близько 13 години 05 хвилин, точного часу не встановлено, незаконно проникнувши та перебуваючи в кімнаті №22 за адресою: АДРЕСА_4 , підійшовши до ліжка, на якому знаходився потерпілий ОСОБА_6 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що були викликанні знаходженням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кімнаті №22, діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс останньому два удари правою рукою в область лівої лицьової частини обличчя, а саме під око та в щелепу, в результаті чого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 55 від 22.06.2018 у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна на обличчі. Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за часом утворення може відповідати терміну вказаному в ухвалі слідчого судді і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Виявлене у потерпілого ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок дій, викладених у протоколі слідчого експерименту від 17.06.2018, проведеного з ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_8 , 07 травня 2018 року, близько 13 години 05 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи незаконно в кімнаті №22 за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Каштанова, 16, діючи з прямим умислом, повторно, відкрито, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій розуміючи, що в кімнаті гуртожитку знаходяться потерпілий, який сидів обличчям до ОСОБА_8 та не перебував у безпорадному стані та обвинувачений ОСОБА_7 , який почав наносити тілесні ушкодження потерпілому, від чого останній почав прикриватись руками, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «DOOGEE X10», що знаходився на ліжку біля потерпілого ОСОБА_6 та в подальшому з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим майном на власний розсуд, тобто спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №12-4/1064 від 01.06.2018, ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки «DOOGEE X10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , станом на 08.05.2018 становить 1 133,33 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні вказаних злочинів врешті визнав повністю, дав показання, які загалом відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 07.05.2018, близько 08 год., йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував разом випити у нього вдома в гуртожитку в АДРЕСА_3 . Прийшовши до потерпілого, вони разом випили пляшку горілки. Після цього попрощалися і він пішов до магазину, купив горілку. По дорозі зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та запропонував їм випити. Вони погодилися і усі разом попрямували до ОСОБА_6 . Піднявшись на 9-й поверх він постукав у двері, але ніхто не відчинив. Переживаючи за стан здоров`я ОСОБА_6 він плечем вибив двері та вони разом з ОСОБА_8 зайшли до кімнати. Дмітрієв до кімнати не заходив. При цьому він усвідомлював неправомірність своїх дій щодо проникнення до чужого житла, зробив це умисно. Вибив замок саме для того, щоб зайти до кімнати, але знав, що потерпілий п`яний і йому можливо потрібна допомога. Підійшовши до ОСОБА_6 , який спав на ліжку, він умисно дав йому два-три ляпаси по обличчю, привів його до тями. На той час недостатньо усвідомлював, що нанесення ним ударів може спричинити тілесні ушкодження, при цьому визнав, що виявлені у потерпілого легкі тілесні ушкодження наніс саме він. Після цього всі залишили приміщення кімнати, оскільки на гуркіт зламаних дверей прибігла конс`єржка. Щодо викрадення телефону нічого не знав та не бачив. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 07.05.2018, точного часу не пам`ятає, вони зустрілися разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і на запрошення ОСОБА_7 пішли до його знайомого разом випити. Однак двері до кімнати на 9 поверсі були зачинені, тоді ОСОБА_7 плечем вибив їх та, зайшовши до кімнати, почав бити потерпілого, а саме наніс 2-3 ляпаси по обличчю. В цей час він побачив мобільний телефон, який лежав на ліжку в кімнаті та забрав його собі. Спочатку хотів це зробити непомітно, але коли брав бачив, що потерпілий повернувся обличчям до нього, тому забрав телефон відкрито. Про те, що він забрав у потерпілого мобільний телефон ОСОБА_7 не говорив. Чи показував він цей телефон ОСОБА_9 не пам`ятає. Умисел на заволодіння цим телефоном виник у нього коли він перебував у кімнаті, все вийшло спонтанно. У подальшому викрадений телефон повернув працівникам поліції його брат. Коли ОСОБА_11 вибив двері він зрозумів неправомірність своїх дій щодо проникнення до чужого житла, зробив це умисно без згоди власника. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

Винуватість обох обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 07.05.2018, близько 10 год., йому зателефонував ОСОБА_7 та домовився прийти до нього та розпити спиртні напої. Після чого він зустрів ОСОБА_7 та за місцем свого проживання в АДРЕСА_4 , у його кімнаті № НОМЕР_3 , вони розпили спиртні напої. Під час розпивання конфліктів не було. Через пару годин останній пішов у своїх справах, а він ліг відпочивати. Прокинувся близько 16 год. від того, що почув, як вибили вхідні двері та впав замок. До кімнати зайшли ОСОБА_7 та ще один чоловік. Потім ОСОБА_7 підійшов до нього та кулаками наніс йому два удари по обличчю. Він тимчасово втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості ОСОБА_7 знову почав його бити, наніс приблизно 2 удари, але він закривався руками. Іншого чоловіка, який зайшов разом з ОСОБА_7 до нього в кімнату він згодом впізнав як ОСОБА_8 . Цей чоловік тільки стояв і його не бив. Потім він почув крик конс`єржки і хлопці залишили його кімнату. Після їх виходу він з`ясував, що в нього зник мобільний телефон, який знаходився на підзарядці, та лежав на ліжку. Хто з хлопців його взяв він не бачив. Чому його били він не зрозумів, оскільки ніяких розмов або претензій під час конфлікту не було. Пізніше обвинувачені вибачались, але він їм не простив. Претензій матеріального характеру до обвинувачених не має. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 показала, що працює конс`єржкою в готелі «Комфорт» в м. Обухові. В один з днів травня - червня 2018 року вона перебувала на робочому місці та, проходячи на 9-му поверсі, побачила 2 хлопців, які голосно розмовляли. Вказані хлопці не були мешканцями гуртожитку. Вона зробила їм зауваження. Через деякий час почула гуркіт, наче щось впало, побачила, як ці хлопці поспіхом спускалися з 9-го поверху. Коли зайшла до кімнати ОСОБА_6 побачила, що двері до кімнати були вибиті. ОСОБА_6 сидів на ліжку, був побитий та повідомив, що у нього забрали мобільний телефон та кошти. До цього двері були цілими. У судовому засіданні в одному з хлопців, які перебували на 9-му поверсі, підтвердила особу ОСОБА_7 . Обличчя іншого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 показала, що перебуваючи на робочому місці в готелі «Комфорт» по вул. Каштановій, 16, в м. Обухові, де працює черговою, вдень побачила на виході з готелю двох хлопців, в одному із них впізнала ОСОБА_11 . Через деякий час бачила потерпілого ОСОБА_6 , який був нетверезий і розповів, що в нього забрали телефон.

Свідок ОСОБА_14 показав, що є братом обвинуваченого ОСОБА_8 , приблизно у 2018 році останній дав йому у користування телефон «Додж» чорного кольору, потім він видав викрадений телефон працівникам поліції.

Винуватість обох обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від 07.05.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 звернувся 07.05.2018, тобто у день вчинення злочину, до Обухівського ВП ГУНП в Київській області щодо заволодіння його майном невідомими особами (т. 1 а.с. 111);

- довідкою, виданою ОСОБА_6 Обухівською ЦРЛ від 07.05.2018, відповідно до якої у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді забою та садна лицевого черепу зліва (т. 1 а.с. 112);

- протоколом огляду місця події від 07.05.2018 з фото таблицею кімнати № НОМЕР_3 в гуртожитку-готелі КП «Міське господарство» в м. Обухові по вул. Каштановій, 16, під час якого виявлено ушкодження вхідних дверей до кімнати у виді тріщини. Вилучено коробку з під мобільного телефону потерпілого «DOOGEE Х10» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , товарний чек, гарантійний талон, циліндрований замок чорно-сірого кольору з одним ключем до нього, дві дверні ручки та змиви з нього (т. 1 а.с. 113-124);

- протоколом огляду місця події від 10.05.2018 з фото-таблицею приміщення кабінету № 38 в будівлі Обухівського ВН ГУНП в Київській області, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон марки «Samsung GT E1200i» білого кольору, виданий ОСОБА_8 , який вилучено (т. 1 а.с. 125-130);

- протоколом огляду місця події від 08.05.2018 з відеозаписом кімнати приміщення кабінету № 47 в будівлі Обухівського ВН ГУНП в Київській області, відповідно до якого ОСОБА_14 (брат ОСОБА_8 ) видав працівникам поліції мобільний телефон «DOOGEE Х10», IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , який йому передав його брат ОСОБА_8 07.05.2018 близько 21 год. (т. 1 а.с. 131-133);

- висновком судової товарознавчої експертизи №12-4/1064 від 01.06.2018 відповідно до якого ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки «DOOGEE X10», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , станом на 08.05.2018 могла становити 1 133,33 грн. Витрати на проведення експертизи становлять 286 грн. (т. 1 а.с. 138);

- аналізом трафіку з`єднань мобільного телефону ОСОБА_8 з № НОМЕР_4 , зокрема на диску, який долучений до аналізу, щодо його зв`язків в день вчинення злочину 07.05.2018 та його місцезнаходження, з прив`язкою до базових станцій оператора мобільного зв`язку (т. 1 а.с. 140-143);

- висновком судово-медичної експертизи № 55 від 22.06.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 , згідно наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі. Вказані тілесні ушкодження утворилось від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за часом утворення можуть відповідати терміну вказаному в ухвалі слідчого судді і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлене у потерпілого ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок дій, відображених в допиті потерпілого ОСОБА_6 від 08.05.2018 та за обставин, які вказує ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 17.06.2018 (т. 1 а.с. 144-146);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 08.05.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого останній на фото №1 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 147-149);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 08.05.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпілий на фото №1 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка разом з ОСОБА_7 перебувала в його кімнаті та можливо заволоділа його майном (т. 1 а.с. 150-152);

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 17.06.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого останній на місці події розповів та показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 153-156);

- протоколом слідчого експерименту із застосування відеозапису від 09.05.2018 за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого остання на місці події розповіла та показала де вона бачила трьох чоловіків 07.05.2018 в кімнаті № 22 гуртожитку, де мешкає ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 157-161);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 09.05.2018 за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого остання на фото №1 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 07.05.2018 перебувала в кімнаті №22 гуртожитку у ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 162-164);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 09.05.2018 за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого остання на фото № 4 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 07.05.2018 приходила до ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 165-166);

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 29.05.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якого підозрюваний на місці події розповів та показав механізм вибиття ним вхідних дверей до кімнати № 22 в гуртожитку, заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та місце знаходження мобільного телефону потерпілого, який після їхнього візиту з ОСОБА_8 пропав. Потім він зрозумів, що телефоном потерпілого заволодів ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 190-195);

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 29.05.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_8 , відповідно до якого підозрюваний на місці події розповів та показав механізм вибиття ОСОБА_7 вхідних дверей до кімнати № НОМЕР_3 в гуртожитку, заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та місце знаходження мобільного телефону потерпілого, який він викрав (т. 1 а.с. 196-201);

- речовими доказами мобільним телефоном потерпілого «DOOGEE Х10» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Аналіз свідчень обвинувачених в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати протирічливі покази обвинувачених в частині заперечень наявності умислу на незаконне проникнення у житло неправдивими, оскільки вони в суді підтвердили власне усвідомлення протиправності дій, пов`язаних із пошкодженням вхідних дверей і замка ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_8 , усвідомлення входу до приміщення кімнати без згоди володільця. Врешті в цій частині обвинувачені змінювали свою позицію і остаточно визнали наявність відповідного умислу на вчинення інкримінованого злочину.

Суд вважає правдивими, послідовними та такими, що узгоджуються із зібраними по справі доказами показання обвинувачених на відтворених відеозаписах. Показання обох обвинувачених під час судового розгляду суд оцінює як непослідовні, взаємно суперечливі між собою, протирічливі та неконкретизовані, що вказує на їх часткову неправдивість, крім того такі покази жодними доказами не підтверджуються, але спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що причиною вказаних дій стало переживання за стан здоров`я потерпілого не знайшли свого об`єктивного підтвердження, та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який не повідомляв про перебування в якомусь хворобливому стані, інших даних про хвороблий стан потерпілого судом не встановлено. Також інші допитані судом особи не вказували на те, що ОСОБА_7 висловлював побоювання за стан здоров`я потерпілого. Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_7 в цій частині суд оцінює як позицію захисту, що має на меті виправдання або перекваліфікацію його дій на менш тяжчу статтю КК України, та, як результат, пом`якшення покарання, а тому відхиляє вказані доводи обвинуваченого, а показання в цій частині визнає недостовірними.

Показання ОСОБА_8 в частині форми заволодіння телефоном потерпілого також суд оцінює як протирічливі та непослідовні, в суді він вказував на те, що спочатку мав намір таємно заволодіти телефоном, але коли усвідомив, що буде помічений потерпілим не припинив свої діяння, а продовжив реалізацію протиправних дій щодо заволодіння майном вже відкрито, що підтверджує правильність кваліфікації його діянь.

В іншій частині показання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнаються судом достовірними та допустимими доказами вини обвинувачених.

Частково неправдиві показання обох обвинувачених під час судового розгляду, невмотивовану і необґрунтовану зміну ними показань, суд розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєні діяння.

Винуватість обох обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів доводиться сукупністю зібраних у справі і досліджених судом доказів та об`єктивно не спростована належними і допустимими доказами. Часткові і неконкретизовані заперечення проти обвинувачення суд вважає непереконливими, протирічливими, такими, що не ґрунтуються на поданих суду доказах.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винуватість обох обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Слід зазначити, що розгляд справи по суті проводився в межах зміненого прокурором обвинувачення (т.2 а.с.57-61), оскільки потерпілий відмовився підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ч.3 ст.186 КК України щодо обох обвинувачених (т.3 а.с.50).

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, а також за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла особи.

Суд вважає, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла особи, а також за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винних та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених суд вважає щире каяття, для ОСОБА_8 також перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер злочину, особу обвинувачених, які мають постійне місце проживання, не мають офіційного місця роботи та джерела доходів, раніше судимі, ОСОБА_8 має двох неповнолітніх дітей, враховуючи стан їх здоров`я, вік, висновки досудової доповіді органу з питань пробації, думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання і поклався на розсуд суду, суд вважає необхідним призначити обом обвинуваченим остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обох обвинувачених від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки їх виправлення неможливе без відбування покарання.

При призначенні покарання суд також враховує приписи ст.416 КПК України та висновки суду апеляційної інстанції у цій справі, викладені в ухвалі Київського апеляційного суду від 05.06.2019 року щодо м`якості раніше призначеного попереднім вироком покарання з іспитовим строком. Поряд із тим, індивідуалізуючи призначення покарання суд враховує відмінності у характеризуючих даних щодо кожного із обвинувачених. Так, ОСОБА_7 окрім цього у іншому кримінальному провадженні засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, скоєного вже після винесення скасованого вироку у цій справі, сім`ї та соціальних зв`язків не має. На відміну від нього, ОСОБА_8 утримує двох неповнолітніх дітей, проходить курс лікування у реабілітаційному центрі закритого типу громадської організації «Я-легенда», характеризується позитивно, належно виконував свої процесуальні обов`язки, ризик повторного вчинення злочину ним оцінюється органом пробації як менш високий, аніж щодо іншого обвинуваченого. Однак обидва обвинувачені раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, двічі відбували покарання у місцях позбавлення волі, раніше вже звільнялись від покарання із випробуванням, належних висновків для себе не зробили і знову вчинили умисні злочини. Вчинений ОСОБА_8 злочин відноситься до категорії тяжких на відміну від вчинених ОСОБА_7 . За таких обставин, призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України та призначенням іспитового строку для обох обвинувачених не буде відповідати тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, а також не буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не відбув покарання за іншим вироком слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обом обвинуваченим слід залишити без змін.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинувачених в повному обсязі в рівних частинах з кожного.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт на строк двісті годин,
-за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі статтей 70,72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі статтей 71,72 Кримінального кодексу України приєднати ОСОБА_7 частину невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року шість років шість місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків згідно статті 71 Кримінального кодексу України призначити у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Час відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 10 травня 2018 року року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 травня 2018 року по 21 березня 2019 року, а також з 23 червня 2019 року по 03 червня 2020 року.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на два роки.

-за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строков на п`ять років.

На підставі статтей 70,72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строков на п`ять років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Час відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 10 травня 2018 року року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 травня 2018 року по 21 березня 2019 року.
Речові докази мобільний телефон марки DOOGEE Х10, який поміщено до експертного пакету № 2465531, коробку з під мобільного телефону DOOGEE Х10, товарний чек, гарантійний талон, які поміщені до експертного пакету № 1801691, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУНП в Київській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки Samsung GT E1200i, який поміщено до експертного пакету № 4270676, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_8 ; циліндрований замок чорно-сірого кольору з одним ключем до нього, дві дверні ручки, змиви з ціліндрованого замка чорно-сірого кольору знищити; диски із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 286 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1