490/1954/16-к
н/п 1-кп/490/503/2018
У Х В А Л А

22 грудня 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
присяжні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ., ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6
з участю: прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське Ананівського району Одеської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, працює таксистом, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.2013р. Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення полі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Христофорівка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 оскільки такий спливає, і до спливу зазначеного строку судових засідань не заплановано. Прокурор в клопотанні вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких суд встановив при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під вартою не зникли. Прокурор зокрема вказав, що є ризик того, що обвинувачені можуть скритися від суду, оскільки обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину. Окрім цього прокурор вказав, що ризик того, що обвинувачені впливатимуть на свідків існує та не зменшився, оскільки свідки не допитані. Окрім цього прокурор вказав, що обвинувачені не мають в м.Миколаєві стійких соціальних зв?язків, тому можуть скритися від суду, інші більш м?які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_12 заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою, вказав, що тримається під вартою вже біля чотирьох років.
Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою.
Захисник ОСОБА_8 заперечив щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вказав, що відповідно до практики ЄСПЛ сама тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою. Захисник вказав також, що прокурор не надав суду доказів того, що ризики про які він вказує, та про які суд вказував раніше у рішенні про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою, тривають далі і мають місце на даний час. Захисник вказав також, що прокурор не довів того, що його підзахисний раніше переховувався від суду в цій чи іншій справі. Захисник вказав, що щодо висловленого прокурором ризику впливу на свідків, то цей ризик надуманий, оскільки з 2016р. пройшов значний час, і той факт, що обвинувачений ОСОБА_14 погрожував свідкам з плином часу нівелювався та не може братися до уваги при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, оскільк втратив свою актуальність.
Захисник вказав, що суду не надано доказів того, що спроби впливу обвинуваченого ОСОБА_14 на свідків мали місце після 2016 року. Окрім цього захисник вказав, що сама тривалість тримання обвинуваченого під вартою не може бути виправдана лише тяжкістю обвинувачення, та тривале тримання обвинуваченого під вартою не є виправданим за правовою позицією, яку висловлює ЄСПЛ, зокрема в рішеннях по справах "Тодоров проти України", "Бойченко проти Молдови", "Клітин проти України", "Макаров проти Росії", "Мамедова проти Росії", "Попков проти Росії". Захисник також вказав, що в обвинуваченого ОСОБА_13 є сім?я, є мати, до арешту він працював за договорами в приватних осіб, тобто вказує, що у обвинуваченого ОСОБА_13 є соціальні зв?язки. Захисник ОСОБА_8 клопотав про обрання його підзахисному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказав, що ОСОБА_14 проживає у будинку матері, і ця особа може забезпечити його перебування у своєму домі на час дії домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_9 вказав, що розгляд справи триває значний час, його підзахисний перебуває під вартою тривалий час, з 2015 року, а розгляд даної справи починається з початку. Захисник вказав, що ризики на які вказує прокурор ним не доведені. Захисник ОСОБА_9 вказав, що саме та обставина що обвинувачені тримаються під вартою тривалий час вже є тією обставиною, що впливає на зміну обставин, які визначають обгрунтованість тримання його підзахисного під вартою. Захисник вказав, що за під впливом тривалого часу перебування під вартою ризики, які були під час обрання запобіжного заходу нівелювалися і зараз таких не має. Захисник ОСОБА_9 клопотав про обрання його підзахисному ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.315 КПК України слідує, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Суд, вислухавши прокурора, захисників, допитавши обвинувачених, враховуючи, що ОСОБА_12 обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину, направленого на позбавлення життя іншої людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п?ятнадцяти років чи довічним позбавленням волі, раніше судимий за корисливий злочин, не має в м.Миколаїв стійких соціальних зв`язків, вважає що є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_12 може скритися від суду, впливати на та свідків у справі.
Так в судовому засіданні 04.05.2016р. свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказували суду на ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_15 погрожував свідку ОСОБА_18 в соціальних мережах. Свідок ОСОБА_19 вказала, що обвинувачені їй погрожували.
Суд, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_12 знає в лице свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , та з матеріалів справи вбачається, що обвинуваченому відоме місце проживання свідків, вважає, що ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_12 на свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 існує та не зменшився.
Суд враховуючи те, що ОСОБА_13 обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину, направленого на позбавлення життя іншої людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п?ятнадцяти років чи довічним позбавленням волі, раніше судимий за корисливий злочин, не має в м.Миколаїв стійких соціальних зв`язків, вважає що є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_14 може скритися від суду, впливати на та свідків у справі. Суд також приймає до уваги ту обставину, що є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_13 може впливати на свідків у справі: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Так в судовому засіданні 04.05.2016р. свідок ОСОБА_16 вказували суду, що обвинувачені погрожували їй щодо її участі в даній справі. Оскільки обвинувачений ОСОБА_13 знає в лице свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , та з матеріалів справи вбачається,що обвинуваченому ОСОБА_13 відоме місце проживання свідка ОСОБА_17 , то суд вважає, що ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_13 на свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 існує та не зменшився. Окрім цього соціальні зв?язки обвинуваченого ОСОБА_13 не стійкі, він не має постійної роботи, що також вказує на реальність ризику того що обвинувачений може скритися від суду.
Щодо можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то неефективність застосування такого запобіжного заходу суд вбачає в тому, що перебуваючи на домашньому арешті обвинувачені взмозі будуть користуватися засобами мобільного зв?язку, та іншими засобами спілкування, зокрема і в мережі Інтернет, та будуть мати можливість впливати на свідків у справі, оскільки зможуть спілкуватися з ними, та спілкуватися з іншими особами, які за їх дорученням можуть такий тиск чинити.
Щодо можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді застави, то згідно ч.3 ст.183 КПК України суд може не визначати розмір застави у разі коли особи обвинувачуються у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини. Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у скоєнні вбивства, то суд на даній стадії не вважає за можливе встановити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу. Інші запобіжні заходи як то особиста порука чи особисте забов?язання також не зможуть запобігти вказаним ризикам.
У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризику переховування обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від суду, ризику незаконного впливу ними на свідків, зокрема на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у разі застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та судом під час продовження строку тримання обвинувачених під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися, а тому обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.
Таким чином, під час розгляду вказаного питання судом встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотав про об?єднання в одне провадження даної справи під №490/1954/16-к та справи №490/1129/18 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч.2ст.185 КК України, ОСОБА_13 за ч.2ст.185 КК України, ОСОБА_17 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.396 КК України, ОСОБА_16 за ч.2ст.185, ч.1ст.396 КК України, яка була виділена з цієї справи в окреме провадження. Прокурор вказав, що розглядати ці справи спільно доцільно, через єдність обвинувачення, наявність тих же суб?єктів обвинувачення, та з метою більш об?єктивного розгляду справи. Сторона захисту висловилася проти об?єднання вказаних справ в одне провадження.
Суд враховуючи, ту обставину, що справа №490/1129/18 була раніше виділена в окреме провадження зі справи №490/1954/16-к за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ст.115 ч.2 КК України, на даний час вказана справа №490/1129/18 не розглянута, має місце єдність обвинувачення цих справ, частково одинаковий суб?єктний склад, то суд приходить до висновку про можливість об?єднання справи №490/1129/18 із даною справою під №490/1954/16-к. Об?єднаній справі слід присвоїти номер №490/1954/16-к.
Куруючись ст.ст.177,178,183,194,199, 315 КПК України, суд

у х в а л и в :

Обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 22.12.2019р. по 20.02.2020р. (включно).
Обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 22.12.2019р. по 20.02.2020р. (включно).
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - відмовити.
Клопотання прокурора про об?єднання даної кримінальну справи з кримінальною справою за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.2ст.185 КК України, ОСОБА_11 за ч.2ст.185 КК України, ОСОБА_20 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.396 КК України, ОСОБА_21 за ч.2ст.185, ч.1ст.396 КК України -- задоволити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Судді:

Присяжні: