Справа №127/1141/20
Провадження №1-в/127/26/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в місті Вінниці в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, більш м`яким на підставі статті 82 Кримінального кодексу України (далі КК).
Клопотання мотивовано тим, що засуджений відбув більше половини покарання, має важкі захворювання та довів своє виправлення, а тому вважає, що невідбута частина його покарання підлягає заміні.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 клопотання свого підзахисного підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення. Зокрема, останній не працевлаштований та має непогашене стягнення від адміністрації установи
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2017 р. за частиною другою статті 185, частиною другою статті 15 частини третьої статті 185 КК, з урахуванням частини першої статті 70 КК до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до положень статті 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2010 р. та призначено остаточне покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК.
Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 07.05.2018 р. вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2017 р. скасовано в частині призначення покарання ОСОБА_5 , зокрема виключено посилання на застосування частини першої статті 71 КК та засуджено ОСОБА_5 до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2019 р. засудженому ОСОБА_5 до строку покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.03.2018 р. по 07.05.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно з частиною першою статті 82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до частини третьої зазначеної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
При цьому, пунктом 2 частини четвертої статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким настає у разі фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений, зокрема, за вчинення умисного тяжкого злочину та на даний час відбув більше половини строку призначеного покарання.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, суд до уваги не приймає з огляду на наступне. З матеріалів особової справи вбачається, що за період відбування покарання ОСОБА_5 має одне не зняте та не погашене дисциплінарне стягнення від адміністрації установи за порушення розпорядку дня, натомість засуджений не має жодного заохочення та не працевлаштований в установі.
Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_5 на час розгляду клопотання фактично відбув половину строку призначеного покарання, суд вважає, що правові підстави для задоволення його клопотання відсутні, оскільки в судовому засіданні не було доведено тієї обставини, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: