ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/531/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/529/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщенням Приморського районного суду Запорізької області),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Приморського районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 12 березня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
2) 11 вересня 2018 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 8 червня 2020 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Приморського відділу Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 10 квітня 2020 року приблизно 2 годині разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , знаходився в одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 . Після спільного розпиття спиртних напоїв між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, з-за того, що вона перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Далі ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , маючи намір на її умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій особі, умисно наніс ОСОБА_11 , яка у цей час лежала в ліжку, декілька ударів руками в область голови та обличчя після чого припинив свої злочинні дії.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_11 померла на місці скоєння злочину, смерть якої настала внаслідок внутрішньої черепно-мозкової травми, яка виразилась крововиливом під оболонки головного мозку та ускладнилась набряком головного мозку з вторинними крововиливами у його стволовий відділ.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

10 квітня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 1).
10 квітня 2020 року о 14 год. 55 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 27-28).

11 квітня 2020 року об 11 год. 10 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 31-32).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що докази неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, а підозрюваний працює неофіційно, має родину, стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується як неконфліктна людина, зі сторони якої порушень громадського порядку виявлено не було, скарг не надходило.
Вважає, що слідчий суддя не врахував вищевказані дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , а припущення слідчого судді про наявність ризику продовження злочинної діяльності та скоєння нових злочинів не підтверджені, наявність чи відсутність цього ризику не досліджувалась.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який рішення слідчого судді вважав законним обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який законом віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків вчинення нового злочину та переховування від органів досудового розслідування та суду.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі, умисних корисливих тяжких злочинів, раніше двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку, не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність підвищеного ризику можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень, в тому числі корисливих.

Тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним, відсутність стійких соціальних зв`язків та дружини, а також вживання алкогольних напоїв (про що свідчить як факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, так і наявна в матеріалах провадження характеристика з місця проживання), свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Незважаючи на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно як неконфліктна людина, зі сторони якої порушень громадського порядку виявлено не було та скарг не надходило, встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, який відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.

Не визначення слідчим суддею розміру застави узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний працює неофіційно, має родину та стійкі соціальні зв`язки висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, особливо враховуючи, що інкримінований йому злочин він вчинив саме у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_11 , а факт працевлаштування взагалі жодними доказами не підтверджується.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 326/531/20