Провадження № 1-кс/331/364/2020
Єдиний унікальний номер № 331/482/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , та матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під № 0000241 від 03 лютого 2020 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 10.06.2010 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 1 ст. 185 КК України, до 200 годин громадських робіт;
- 08.02.2011 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту. На підставі ст. 71 КК України, приєднати покарання за вироко Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2010, до відбуття 1 місяці 25 днів арешту;
- 11.07.2011 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 22.05.2012 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, часткового приєднати покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2011 та визначити 7 років 1 місяць позбавлення волі;
- 22.08.2012 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 22.05.2012 та визначити покарання у вигляді 7 років 2 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000241 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 02 лютого 2020 року, близько о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_6 знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул.Суха, буд.12, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмету схожого на гранату Ф-1, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, достовірно знаючи, що в ньому мешкають його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в силу свого віку та стану здоров`я, не зможуть припинити його хуліганські дії. Після чого, підійшов до будинку та за допомогою фізичної сили рук, утримуючи при цьому в правій руці предмет схожий на гранату Ф-1, розбив скло вікон вказаного будинку та через отвір розбитого вікна продемонстрував ОСОБА_9 та ОСОБА_8 предмет схожий на гранату Ф-1. При цьому висловив погрозу застосування предмету схожого на гранату, в разі їх наближення до нього, тим самим створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я оточуючих.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , із застосуванням предмету схожого на гранату Ф-1, яку утримував у правій руці, розбив лобове, передні пасажирське та водійське, а також заднє вікно транспортного засобу «Ford Orion» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_6 продовжував висловлювати намір застосувати предмет схожий на гранату Ф-1, чим залякав мешканців будинку, які реально усвідомлювали небезпеку своєму життю та здоров`ю внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , який до моменту прибуття екіпажу патрульної поліції не припинив хуліганських дій.

Після чого, побачивши співробітників патрульної поліції, які прибули на виклик та намагались зупинити хуліганські дії, ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину та очевидність грубого порушення ним громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, намагався втекти з місця вчинення злочину, але був затриманий працівниками поліції.

Тим самим встановлена достатня кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 , про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

03 лютого 2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 лютого 2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, яке оголошено йому 03 лютого 2020 року.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом огляду місця події який було проведено у період часу з 00 год. 08 хв. 03 лютого 2020 року до 01 год. 25 хв. 03 лютого 2020 року слідчим СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: корпус гранати Ф-1, накольний механізм з вихолощеним підривачем; 2 змиви РБК (один з вхідних дверей, з лівої верхньої сторони транспортного засобу), осип скла з асфальту;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення обшуку якого, виявлено та вилучено: зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-жовтого кольору; мобільний телефон «Fly» в корпусі чорного кольору; паспорт на ім`я ОСОБА_6 ; карта платника податків на ім`я ОСОБА_6 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 02.02.2020 приблизно о 22.00 ОСОБА_8 з дружиною вже збиралися лягати спати, при цьому почули гучний стукіт об огорожу (паркан металевий, хвіртка на кодовому замку, ОСОБА_10 коду не знає). Після цього буквально відразу, почули дзвін розбитого скла в коридорі, через це вони вискочили в коридор і побачили, що біля вікна з боку двору стоїть ОСОБА_11 , який побачивши батьків став кричати: « ОСОБА_12 тебе підірву, у мене граната , при цьому він через розбите скло вікна коридору простягнув в руці предмет, схожий на гранату - округлий предмет зеленого кольору з кільцем типу чеки. Так як наміри і дії ОСОБА_13 були дуже рішучими, вони злякалися і втекли в свою кімнату, і стали дзвонити в поліцію. В цей час, поки вони телефонували, ОСОБА_10 з тими ж криками, що підірве їх, розбив вікна у всіх інших кімнатах, а також в автомобілі Форд Оріон р.н. НОМЕР_1 , який стояв у дворі будинку. Коли приїхала поліція, ОСОБА_14 не могли навіть вийти щоб відкрити хвіртку співробітникам так як боявся, що ОСОБА_10 може реалізувати свої погрози і кинути гранату. Коли ОСОБА_10 побачив співробітників поліції він почав тікати через город на сусідню вулицю. Лише тоді ОСОБА_8 зміг вийти з дому і відкрити хвіртку поліцейським, які наздогнали ОСОБА_11 .

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка показала аналогічні покази як її чоловік ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , яка показала, що 02.02.2020 приблизно о 22.00 вона з чоловіком ОСОБА_16 лягли відпочивати. Так як була відчинена кватирка вони почули як у дворі сусідів по АДРЕСА_1 , падає бите скло. Її чоловік вийшов подивитись, що трапилось, а коли повернувся то повідомив, що у сусідів хтось б`є вікна та чути крики. Вона зателефонувала сусідці ОСОБА_17 , та поцікавилась що відбувається, на що ОСОБА_18 повідомила, що її син ОСОБА_11 знову прийшов, погрожує та б`є вікна, після чого кинула слухавку;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який показав аналогічні покази як його дружина ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підозрюваний скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, які являються його батьками та є особами похилого віку, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які являються сусідами батьків, та з якими ОСОБА_6 знайомий;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того встановлено, що після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_6 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся, намагався зникнути з місця його скоєння, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на потерпілих, якими є його батьки та являються особами похилого віку, на свідків сусідів його батьків, з яким він безпосередньо знайомий, також знищити інші сліди злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила злочин із застосуванням насильства, погрози його застосування та такого, який спричинив загибель людини, слідчий суддя, має право не визначати розмір застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст. 178 КПК України, такі як:

п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України провина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами (перелічені вище).

п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, за яке передбачено покарання у вигляді до 7 років позбавлення волі.

п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України вік та стан здоров`я ОСОБА_6 не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє підозрюваному перебувати в умовах слідчого ізолятору.

п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього місця реєстрації, стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування, або вчинить новий аналогічний злочин.

Особи, які заслуговують на довіру та які можуть взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_6 - відсутні. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того, вважаю, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим слідчий просить слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, надали пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначив що обставини злочину та кваліфікація злочину не відповідають дійсності, у підозрюваного існував тривалий конфлікт з батьками, разом з тим має міцні соціальні зв`язки, має на своєму утриманні трьох дітей та перебуває у цивільному шлюбі, працює неофіційно. Враховуючи вищевикладене , просить слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний ОСОБА_6 просив обрати щодо нього цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється (п. 5 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

03 лютого 2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03 лютого 2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, яке оголошено йому 03 лютого 2020 року.
Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, адже підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного джерела доходу, раніше засуджувався за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, офіційно ніде не працює, та не має постійного доходу, будучи особою, яка раніше вчинила корисливий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин та переховуватись від органів досудового слідства та суду, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила злочин із застосуванням насильства, погрози його застосування та такого, який спричинив загибель людини, слідчий суддя, має право не визначати розмір застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ст..лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000241, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2020 року, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 УДПтС України в Запорізькій області, до 01 квітня 2020 року до 23 год. 00 хв., без визначення суми застави .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 01 квітня 2020 року об 23 год. 00 хв.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою відраховувати з 02 лютого 2020 року з 23 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом піяти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1