Справа № 296/9868/19
Вирок
Іменем України

11 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі криміналь¬не провадження №0004873, №0000051 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, дочку 2006 р.н., тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст. 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 листопада 2018 року, близько 08 години, перебував в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де у нього на грунті довготривалих неприязних відносин розпочався конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого у нього виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді будинку за вищевказаною адресою, в ході словесного конфлікту, наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 .

Таким чином, внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, а саме, синець на обличчі.

Крім того, заявою ОСОБА_5 , 28 листопада 2019р. Корольовським районним судом м.Житомира у цивільній справі №296/11347/19, провадження №2-о/296/173/19 ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_4 наближатись на відстань ближчу ніж 100 метрів до фактичного місця проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 ; заборонено особисто ОСОБА_4 і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонено ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, так і через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим під підпис із рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2019 року, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 01 січня 2020 року, близько 03 год. 40 хв., наблизився ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_3 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштував конфлікт з останньою, розбивши скло вікна вказаної квартири, через що ОСОБА_5 змушена була звернутись за допомогою до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаних вище злочинів визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному обвинуваченню, при цьому пояснив, що всі вищевказані дії він зробив в зв`язку з тим, що при розлученні його колишня дружина повідомила йому неправду про те чи є в неї інші чоловіки.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілій ОСОБА_5 роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії:

- за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень;

- за ст. 390-1 КК України, як невиконання обмежувального припису.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та повне визнання вини.

Згідно статті 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо колишнього подружжя.

ОСОБА_4 , раніше несудимий, не працює, згідно досудової доповіді за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства та за вчинення домашнього насильства в сім`ї, на обліку у лікаря-психіатра та на наркологічному обліку не перебуває, вчинив злочини невеликої тяжкості. Також суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив неправомірні дії відносно колишньої дружини з якою розлучений з 2016 року, що на думку суду свідчить про відсутність у потерпілої можливості вести безпечний спосіб життя.

Враховуючи обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та з урахуванням досудової доповіді на обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді громадських робіт та обмеження волі в межах санкції статей 125 ч. 1 та 390 1 КК України. При цьому суд вважає за можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком, а саме з застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України сто п`ятдесят годин громадських робіт.

- за ст. 390-1 КК України один рік шість місяців обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_4 до відбування кінцеву міру покарання за їх сукупністю у виді одного року шести місяців обмеження волі.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 100 ( сто ) метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 та переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1