Провадження № 1-кп/760/2027/20
Справа №760/8124/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000162 від 11.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.03.2018 будучи позбавленим за рішенням Вінницького міського суду міста Вінниця власного водійського посвідчення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, вирішив вчинити дії, направлені на підроблення водійського посвідчення на своє ім`я та в подальшому його використанням за наступних обставин.
Так, на початку 2020 року, ОСОБА_3 маючи намір отримання можливості керувати транспортним засобом за підробленим водійським посвідченням, знайшов в месенджері «Telegram» інформацію про можливість виготовлення підробленого водійського посвідчення. Для цього через месенджер «Telegram» в телеграм калані останній вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні документу, домовився в ході переписки з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 5000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим слідством час та місці на вимогу невстановленої слідством особи, надав свої анкетні дані, а саме прізвище ім`я та по батькові, дату свого народження та місце народження « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Вінниця» та цифровий варіант фотокартки для виготовлення підробленого водійського посвідчення.
В подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановлений час та місці, являючись пособником у підробці документу, яке буле вислане «Новою Поштою» з міста Одеса, без зазначення відправника, від невстановленої досудовим слідством особи, підроблене пластикове водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , з фотокарткою ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились у співучасті в формі пособництва у підробленні посвідчення, який видається установою і який звільняє від обов`язку, з метою використання його підроблювачем, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім цього, 11.02.2020 року приблизно о 04 год. 45 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи при собі раніше підроблене пластикове водійське

посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що зазначений документ є підробленим, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання раніше підробленого пластикового водійського посвідчення, перебуваючи біля приміщення Центрального залізничного вокзалу міста Києва, що розташоване за адресою: м. Київ, площа Вокзальна 1, під час зупинки транспортного засобу патрульною поліцією, на вимогу поліцейського пред`явив підроблене водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.
Згідно висновку експерта від 20.03.2020 року № 17-3/244 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами встановленому зразку аналогічних бланків документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Всіма своїми умисними діями, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
27.03.2020 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у вигляду штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в національній валюті складає 850 гривень 00 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а угоду про визнання винуватості від 27.03.2020 року просила затвердити.
Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до неї в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє.
Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 під час розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, її права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_3 є обґрунтованим і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття.

Обставин, які обтяжкують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, санкції ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання.
З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи складають 1256 грн. 08 коп.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468-47, 472--476 КПК України,суд,
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 27.03.2020 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання
за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп. в дохід держави.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави.
Речовий доказ: спец. пакет №1349793 в середині якого знаходяться пластикове водійське посвідчення - знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1