Справа № 476/283/20
Провадження № 1-кп/476/32/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 23.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Водяно Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.10.2002 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 15.02.2007 року постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області звільнений умовно достроково на 1 місяць 5 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

На початку квітня 2020 року в другій половині дня, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїй дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, викрав два алюмінієві бідони об`ємом 25 літрів вартістю 400 грн. та 40 літрів вартістю 500 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 900 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24.06.2020 року між прокурором Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили вказану угоду затвердити. Обвинувачений зазначав, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

В підготовче судове засідання потерпіла не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про слухання справи, надала прокурору заяву, в якій не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 , претензій до нього немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначала, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.1 ст. 185 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
На підстві викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 24.06.2020 року між прокурором Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000111 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: алюмінієвий бідон об`ємом 25 літрів, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 надати в повне розпорядження останньої.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1