Справа № 144/290/20
Провадження № 1-кп/144/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишарівка Теплицького району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 12.03.2010 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 16.04.2010 Теплицьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано 4 роки 7 місяців позбавлення волі за вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 12.03.2010, і остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі; 08.10.2013 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на підставі ухвали Вінницького міського суду від 27.09.2013, невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 8 днів; 28.10.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ст.. ст.395,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 9 днів;

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2020, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст.12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А(ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст.17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асанблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «… ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте та сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла … Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», а також всупереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_5 , яка являється власником житлового будинку чи дозволу інших уповноважених осіб, усвідомлюючи, що порушує недоторканість володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом витягування за допомогою фізичної сили рук, металевої скоби навісного замка вхідних дверей до будинку, маючи на меті заволодіти чужим майном, проник до житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , та розташований по АДРЕСА_1 , чим порушив особисті права власника вказаного володіння, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканість житла особи.
Потерпіла ОСОБА_5 відмовився від підтримання обвинувачення відносно ОСОБА_3 , так як вона з обвинуваченим домовились мирно вирішити справу та будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечує проти закриття провадження по справі в зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, зокрема, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.
Частина 1 п. 7 ст. 284 КПК України визначає кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Згідно ч. 6 абз. 2 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті виявляться під час судового провадження суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відмову потерпілої від обвинувачення, - суд вважає, що клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000042 від 01.02.2020 - задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000042 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення через Теплицький районний суд до Вінницького апеляційного суду.
Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя