н/п 1-кс/953/2200/20
УХВАЛА
"11" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
- апарат жовто-зеленого кольору МСЛ разом зі сканером штрих кодів - 1 шт.;
- апарат сірого кольору УНЛ разом з принтером для друку білетів - 1 шт.;
- рекламні буклети «МСЛ» та «УНЛ» - 10 шт.
Крім цього, у поданому клопотанні прокурор просить поновити строк на звернення з клопотанням про арешт майна до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2020 о 11.35 до Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено продаж лотерейних білетів без дозвільних документів, які здійснювали свою діяльність під виглядом державної лотереї «Лото маркет державні лотереї М.С.Л.».
Після повідомлення оператору «102» про виявлення незаконних гральних автоматів, у зв`язку з тим, що дане кримінальне правопорушення було вчинене за адресою: м. Харків, проспект Московський, б.3, з метою збереження речових доказів, а також своєчасного виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які знаходились за вищевказаною адресою, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено огляд 15.02.2020 у період часу з 16:35 год. по 17:15 год., в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Як зазначено прокурором, оскільки комп`ютерна техніка могла використовуватись невстановленими особами під час вчинення злочинів (зайняття гральним бізнесом), тобто зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та використана як засоби вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК України. Оскільки документація, вилучена в ході огляду 15.02..2020 використовувалась невстановленими особами під час вчинення злочинів (записи щодо зайняття гральним бізнесом), тобто зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК України.
Крім того, вилучена техніка та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані під час досудового розслідування та свідчити про протиправну діяльність невстановлених на даний час осіб, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Відповідно до розпорядження прем`єр-міністра України №1325-р від 20.12.2019 скасовано наказ Державного комітету з питань регулярної політики та підприємництва. Міністерства фінансів від 12.12.2002 р. №128/1037 в частині діяльності розповсюджувачів лотерей та визначення поняття «електронна система».
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес діяльність пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера; азартна гра будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні, вилучене 15.02.2020 р. в ході проведення огляду у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, майно.
У судове засідання прокурор ОСОБА_5 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представники власника майна у судовому засіданні заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання про арешт вилученого майна, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, оскільки в ході проведеного огляду було вилучено обладнання, призначене для розповсюдження державних числових тиражних лотерей Української Національної Лотереї. Розповсюдження державних лотерей, які випускаються Українською Національною Лотереєю, є законним видом діяльності та здійснюється розповсюджувачами державних лотерей. Вилучене обладнання не є гральним обладнанням та на ньому не проводяться розіграші лотерей. При цьому, при проведенні огляду та вилученні майна не було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки огляд приміщень, де здійснюється розповсюдження державних лотерей, проводилось співробітниками поліції без згоди власника приміщень та майна, без ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення огляду, а також за відсутності невідкладних випадків проникнення до житла чи іншого володіння особи, передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України. А діяльність підприємства «Українська Національна Лотерея» та розповсюджувачів числових лотерей з проведення лотерей і розповсюдження лотерейних білетів Української Національної Лотереї є законною та не порушує жодних норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим просили повернути безпідставно вилучене в ході проведеного огляду майно.
Слідчий суддя, вислухавши думку представників власника майна, дослідивши доводи клопотання та надані докази, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що після повідомлення оператору «102» про виявлення незаконних гральних автоматів за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 було проведено огляд 15.02.2020 у період часу з 16:35 год. по 17:15 год., в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком. Як зазначено у клопотанні прокурора огляд проводився на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України з метою збереження речових доказів, а також своєчасного виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
17.02.2020 р. на адресу Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно (згідно з зазначеним у клопотанні переліком), вилучене 15.02.2020 р. в ході проведення огляду на підставі ч. 3 ст. 233 КПК Україниза адресою: м. Харків, пр. Московський, 3, майно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2020 р. вказане клопотання повернуто прокурору Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії даної ухвали.
26.02.2020 р. копію зазначеної ухвали отримано прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 для виконання.
При цьому, у поданому клопотанні прокурор просить поновити процесуальний строк на звернення з ним до суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на велику завантаженість, а також проведення невідкладних слідчих дій по іншим кримінальним провадженням, у тому числі, пов`язаних з подіями 27.02.2020 р. на території ТЦ «Барабашово» та подальшим здійсненням процесуального керівництва по кримінальному провадженню за фактом масових заворушень.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Таким чином, після проведення огляду місця події, в ході якого слідчим було виявлене та вилучене майно, прокурор вперше звернувся з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час його проведення майно протягом наступного робочого дня після вилучення майна, а потім з незначним пропуском встановленого слідчим суддею строку після усунення недоліків, та клопотанням про поновлення пропущеного з поважних причин строку на звернення з ним до суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Як з`ясовано судом, ані прокурор, ані слідчий за погодженням із прокурором не тільки невідкладно, але взагалі не звернулись до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на проведення огляду за адресою: м. Харків, пр. Московський, 3, після здійснення такого огляду на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України.
Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України матеріали, що додані прокурором до клопотання, не містять доказів в підтвердження його доводів та висновків стосовно законності проведеного огляду, а майно, вилучене під час його проведення, не є належними та допустимими доказами та не може відповідати критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тому відсутні і правові підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
При цьому, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на звернення до суду з клопотанням про арешт вилученого в ході проведення огляду майна, оскільки причини його пропуску визнає поважними.
На підставі викладеного, керуючись ст. 86-87, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна задовольнити.
Поновити прокурору Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 строк на звернення до суду з клопотанням про арешт вилученого в ході проведення огляду майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1