У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 квітня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 червня 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 , відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має двох малолітніх дітей, має статус учасника бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000767 від 17.04.2020 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
( в режимі відеоконференції з приміщення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області)

підозрюваний ОСОБА_5
захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8
( в режимі відеоконференції з приміщення Врадіївського районного суду Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 червня 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 . Покладено на ОСОБА_5 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стверджує, що довідки, які визнанні слідчим суддею, як доказ обґрунтованості ступеня тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, та висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_5 не є допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки отримані з порушенням ст.86 КПК України. Так, стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів про проведення процесуальних або слідчих (розшукових) дій, внаслідок яких дані довідки були отримані (вилучені), вказані довідки не визнанні документами або речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не мають враховуватися слідчим суддею при прийнятті процесуального рішення за результатами розгляду даного клопотання, як передбачено положеннями ч.2 ст.86 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя встановивши, що слідчим під час розгляду клопотання не доведено наявність такого ризику, як вчинення аналогічних кримінальних правопорушень мав постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу відносно нього, проте в порушення вимог закону постановила ухвалу про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Звертає увагу, що він 17.02.2016 року нагороджений відзнакою Президента України «За участь а Антитерористичній операції», є учасником бойових дій, зокрема у період з 18.08.2014 по 05.10.2014 брав участь у проведенні антитерористичної операції у містах Слов`янськ та Попасна Луганської області у складі військової частини Національної гвардії України №1241, у результаті бойових дій отримав контузію, внаслідок множинного осколкового вогнепального поранення у 2014 році у виді зміцнілих рубців голови, лівої верхньої та нижніх кінцівок, гіпертензійно-лікворного, церебрастенічного, цефалічного, вестибулоатактичного синдромів, після травматичної енцефалопатії, часткової атрофії зорових нервів обох очей, які пов`язані із захистом Батьківщини на підставі протоколу засідання ЦВЛК МВС України від 30.03.2020 №17. Вказані хворобливі стани наявні і станом на тепер, у зв`язку з чим він потребуєадекватного лікування, яке не має змоги отримати в домашніх умовах.

Зауважує, що в результаті дорожньо-транспортної події потерпілі отримали тілесні ушкодження, які потребують негайного лікування, та він має намір вживати заходи щодо фінансування лікування потерпілих, а також відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Однак, перебуваючи цілодобово за місцем свого проживання він буде позбавлений цієї можливості.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 17.04.2020 близько 14:00 год. водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував легковим автомобілем типу «універсал-В» марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , світлу пору доби за відсутності атмосферних опадів та явищ, які погіршують видимість, по автодорозі М-13 «Платонове-Кропивницький» зі сторони м. Кропивницького в напрямку с. Платонове, Одеської області, по якій у попутному з ним напрямку попереду рухався автомобіль «ВАЗ-21114», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 . В процесі руху водій ОСОБА_5 діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 13.1 та 10.9 ПДР України внаслідок чого на прямій та горизонтальній ділянці автодороги М-13 (118км+100м) передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив зіткнення із задньою правою частиною автомобіля «ВАЗ-21114», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у подальшому у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини праворуч, де перевернувся на дах.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21114» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу, коми ІІ ступеню, забою головного мозку, забійно-рваної рани обличчя, перелому основи черепа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а пасажир цього ж автомобіля малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна на межі верхньої та середньої треті зі зміщенням уламків по ширині, забійної рани голови, великої гематоми лоба, закритого перелому лобної кістки, закритої ЗЧМТ, струс головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

17 квітня 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

18 квітня 2020 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , в обґрунтування зазначив, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти таким ризику, як вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, разом з тим прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність такого ризику, як вчинення аналогічних кримінальних правопорушень та те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для запобігання вищезазначеним ризикам. Враховуючи дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність в нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Проте вказані вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000767 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17 квітня 2020 року в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України затримано ОСОБА_5 .

18 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

18 квітня 2020 року слідчим подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , в обґрунтування зазначено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.Також вказано, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти ризику вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, разом з тим прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність зазначеного в клопотанні ризику, а саме: можливість вчинення підозрюваним аналогічних кримінальних правопорушень та те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для запобігання вищезазначеного ризику.

Тобто, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що прокурором доведено обставини, передбачені п.1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п.2, 3 ч. 1 ст.194 КПК України, в порушення вимог зазначеного закону, прийняла рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Зазначене свідчить, що слідчий суддя прийняла рішення, яке не відповідає вимогам ч. 3 ст. 194 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд має право лише зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та п. 3 ч.1 цієї статті.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено незаконне рішення, оскільки слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не дотрималась вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 194 КПК України. Тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості висказати свою позицію про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, висновки слідчого судді про відсутність існування ризиків, зазначених в клопотанні слідчого, прокурором не оскаржуються.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 квітня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 червня 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді