Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1140/2020 Справа № 641/616/20
УХВАЛА
04 червня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
Також з клопотання вбачається, що ані підозрюваний ОСОБА_5 , ані його захисник в судове засідання щодо розгляду клопотання слідчого про арешт майна не викликались, в судовому засіданні присутні не були. Копія ухвали про арешт майна на адресу підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника також не надходила, вказану ухвалу було виявлено захисником підозрюваного ОСОБА_5 в Єдиному державному реєстрі судових рішень. В обґрунтування необхідності в накладені арешту, слідчий ОСОБА_6 , як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме закінченому замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману (шахрайство). За вказаним фактом 27.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Далі слідчий у своєму клопотанні зазначає, що у разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Отже, слідчий просив накласти арешт на автомобіль підозрюваного з метою подальшого задоволення вимог потерпілого (цивільного відповідача) у разі задоволення цивільного позову. В свою чергу обґрунтований розмір цивільного позову повинен міститись в самому цивільному позові, який може бути пред`явлений як до суду на стадії судового розгляду, так і до органу досудового розслідування на стадії досудового розслідування. В той же час, слідчий ОСОБА_6 , звертаючись до слідчого судді з клопотанням про складенням арешту па майно, не падав цивільного позову від ДП «Харківський електромеханічний завод» з обґрунтованим розміром даного цивільного позову, що виключає можливість накладення арешту на майно па підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Саме тому, ДІ1 «Харківський електромеханічний завод» і не звернулось з цивільним позовом у кримінальному провадженні.
З огляду на вищезазначене, захисник вважає, що жодних підстав для накладення арешту на автомобіль підозрюваного ОСОБА_5 у слідчого судді не було, а тому арешт на вказане майно накладено необгрунтовано, та в подальшому арешті немає жодної потреби, оскільки цивільний позов від ДП «Харківський електромеханічний завод» в сумі 1 400 000 гривень не може бути пред`явлено з наведених вище підстав.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання.
Прокурор ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що ухвала законна, не має підстав для скасування. Крім того зазначив, що досудове слідство триває, тому цивільний позов ще може бути заявлено.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, матеріали клопотання, приходить до наступного.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи.
Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Кримінальне провадження триває понад 1 (один) рік.
В ході розгляду клопотання встановлено, що у даному кримінальному провадженні проведено ряд процесуальних дій.
До цього часу цивільний позов не заявлено.
Крім того, слідчому судді не надано жодних даних про поважні причини, які б заважали поданню цивільного позову.
Отже даних, що скасування арешту з вказаного вище транспортного засобу може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1