Справа № 308/3384/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/231/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 04. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 252 240 (двісті п`ятдесят дві тисячі двісті сорок) грн., щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти), якщо їх декілька для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали визначено до 03 год. 22 хв. 31.05.2020.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 23. 03. 2020 слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000132 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2020 року у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_12 , у сумі 1100 євро. На виконання попередньо обумовленого злочинного задуму, у період з 17. 03. 2020 по 02. 04. 2020 ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 неодноразово приходили до ОСОБА_12 за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , де висували незаконну вимогу до ОСОБА_12 щодо передачі їм грошових коштів у сумі 1100 євро. При цьому,

-2-

такі вимоги супроводжувались погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , її близьким родичам, а також погрозами щодо пошкодження її майна.
В подальшому, 02. 04. 2020 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_12 , зустрілась з ОСОБА_6 біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де, на виконання попередньої злочинної вимоги ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , передала останній грошові кошти у сумі 500 доларів США (що згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 02. 04. 2020 складає 13 876,9 грн.).
Дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 189 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджанню кримінальному провадженні у різний спосіб, вчинення нею інших кримінальних правопорушень. Слідчий у клопотанні також вказував про необхідність врахування того, що ОСОБА_6 разом з іншими особами ромської народності неодноразово погрожувала потерпілій ОСОБА_12 вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та заподіювала тілесні ушкодження, тому є обґрунтовані підстави вважати, що вона може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги обставини, які свідчать про можливість незаконно впливу на свідків, знищення або спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий вважав, що ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без права внесення застави.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за яке передбачена відповідальність у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років та тяжкість вчиненого злочину.
Слідчий суддя враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, перебування її під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення її вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваної. З огляду на обставини вчинення правопорушення, доводи сторони

-3-

обвинувачення, існує імовірність того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілу ОСОБА_12 і може незаконно перешкоджати встановленню можливих свідків та інших співучасників даного злочину, а відтак є неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваної в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобіганню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також врахував і дані про особу підозрюваної, зокрема, її сімейний стан, відсутність неповнолітніх утриманців, не працює, а згідно характеристики, виданої 03. 04. 2020 виконкомом Великолучківської сільської ради, остання серед сусідів та односельчан характеризується з негативної сторони, від жителів села, неодноразово до виконкому сільської ради надходили на неї скарги.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначив і розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважав, що застава у зазначених межах, навіть у вісімдесяти розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків. Відповідно, розмір застави слідчим суддею визначено із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , відношення суспільства до даних злочинів, підозри у скоєнні злочинів за попередньою змовою групою осіб, значних розмірів вимагання грошових коштів, а тому вважав, що достатнім для забезпечення підозрюваною обов`язків розміром застави буде 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 252 240 (двісті п`ятдесят дві тисячі двісті сорок) грн.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 04. 04. 2020 - скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує на те, що у матеріалах кримінального провадження містяться переважно докази, які отримані з порушенням вимог КПК України і тому повинні бути визнані недопустимими, які в своїй сукупності не доводять вчинення підозрюваною злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Також прокурором не було надано вмотивованих доводів та доказів про наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків. Також, вказує і на те, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського суду з прав людини, не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_13 інших (альтернативних) запобіжних заходів та не врахував: стан здоров`я ОСОБА_6 , яка має хронічні захворювання; міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців; постійного місця проживання і роботи; позитивну характеристику підозрюваної; майновий стан ОСОБА_6 , яка отримує доходи від консультування громадян щодо працевлаштування за кордоном. Окрім того, слідчим суддею не враховано також і відсутність даних про вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, а також відсутність заподіяної злочином майнової шкоди.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, промову прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.

-4-

Слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000132 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23. 03. 2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
03. 04. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 04. 04. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31. 05. 2020, з одночасним визначенням застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 252 240 (двісті п`ятдесят дві тисячі двісті сорок) грн..
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваної, її захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з

-5-

Апеляційний суд звертає увагу учасників провадження на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість особи, а тому правильність кваліфікації діяння, встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення на даній стадії слідчим суддею та судом не перевіряється, так як входить до повноважень суду при судовому розгляді справи, а тому апеляційна скарга захисника з цих підстав є необґрунтованою.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваній саме такого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваної та тяжкості пред`явленої їй підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і розмір застави 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 252 240 (двісті п`ятдесят дві тисячі двісті сорок) грн., яка, у випадку її внесення, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, рапортом Мукачівського РВ УСБУ в Закарпатській області №58/525-М від 21. 03. 2020 про виявлення злочину; заявою про злочин ОСОБА_14 від 20. 03. 2020; заявою про злочин ОСОБА_12 від 20. 03. 2020; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 02. 04. 2020; протоколами обшуків житла підозрюваних; протоколами пред`явлення для впізнання по фотознімкам; висновками судово-медичної експертизи на

-6-

предмет нанесення тілесних ушкоджень потерпілим; протоколом огляду речей, вилучених у помешканні ОСОБА_15 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , через неналежність і недопустимість ряду певних доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки сукупність фактичних даних, які містяться в наведених вище доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної ОСОБА_6 до вищевказаного злочину.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення ЄСПЛ від 13. 11. 2007 у справі «Чеботарь проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Колегія суддів констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи на захист підозрюваної, в тому числі і щодо соціальних зв`язків підозрюваної, наявності постійного місця проживання, роботи, наявність хвороби, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені доводи не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Не містять матеріали судового провадження та апеляційна скарга і позитивних даних щодо особи підозрюваної, які б свідчили на її користь та дали колегії суддів підстави призначити їй більш м`який запобіжний захід. Навпаки, як обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді, ОСОБА_6 не має утриманців, ніде не працює, а згідно характеристики, виданої 03. 04. 2020 виконкомом Великолучківської сільської ради, серед сусідів та односельчан характеризується з негативної сторони, від жителів села, неодноразово до виконкому сільської ради надходили на неї скарги.
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.
Не заслуговують на увагу і доводи про наявність хвороби у підозрюваної, що підтверджена листом начальника ДУ Закарпатської УВП №9 від 16.04. 2020, оскільки такі хвороби не є такими, що перешкоджають триманню підозрюваної під вартою, оскільки їй надається кваліфікована медична допомога та не є визначальними при прийнятті рішення щодо тримання підозрюваної під вартою, і не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.

-7-

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 04. 2020, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31. 05. 2020 та визначено заставу - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: