Справа № 362/606/20
Провадження № 1-кс/362/175/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

31.01.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідування встановлено, що 10.01.1998 р. ОСОБА_5 , перебуваючи в складі організованої групи, організатором якої був ОСОБА_6 , на автомобілі марки «Ваз-2105» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , приїхали до смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області. Розподіливши між собою ролі, ОСОБА_6 вказав на будинок ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 і залишився в автомобілі, а ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 ввірвалися до будинку, де застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи застосуванням газового пістолету, заволоділи золотим ланцюжком ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зникли.
10.01.1998 р. по даному факту ОСОБА_11 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року).
28.08.1998 р. Васильківським міжрайонним прокурором було санкціоновано арешт ОСОБА_12
28.08.1998 р. оголошено розшук останнього та досудове слідство у справі зупинене на підставі п.1 ч.1 ст.206 КПК України.
05.11.2003 р. досудове слідство у кримінальній справі № 08-9361 зупинені на підставі п.1.ч.1 ст.206 КПК України.
06.09.2011 р. по даному факту СВ Васильківського MB винесено постанову про відновлення досудового слідства.
08.09.2011 р. Васильківським міжрайонним судом Київської області надано дозвіл та затримання ОСОБА_12
08.12.2013 р. відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000330, за ч. 3 ст. 187 КК України.
08.12.2013 р. досудове розслідування відновлено на підставі ст. 187 КПК України.
21.01.2013 р. досудове розслідування зупинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПКУ країни.
24.12.2013 р. досудове розслідування відновлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
24.12.2013 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Донецької обл., м. Дружківка, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, гр-ну України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: у розбійному нападі, поєднаному з проникненням у житло чи інше приміщення.
Вина ОСОБА_12 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Беручи до уваги вищевикладене, існує обґрунтована припущення, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні які судом наразі не допитані, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України. Разом з тим, перебуваючи, на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий, що свідчить про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З тих самих причин підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Беручи до уваги те, що підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність, на даний момент переховується від органів досудового розслідування, прокуратури, його місце знаходження невідомо, крім цього перебуваючи на волі він може незаконно впливати на свідків, це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених в клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження внесеногодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 08.12.2012 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, приходить до наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що 10.01.1998 р. ОСОБА_5 , перебуваючи в складі організованої групи, організатором якої був ОСОБА_6 , на автомобілі марки «Ваз-2105» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , приїхали до смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області. Розподіливши між собою ролі, ОСОБА_6 вказав на будинок ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 і залишився в автомобілі, а ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 ввірвалися до будинку, де застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи застосуванням газового пістолету, заволоділи золотим ланцюжком ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зникли.
10.01.1998 р. по даному факту ОСОБА_11 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року).
28.08.1998 р. Васильківським міжрайонним прокурором було санкціоновано арешт ОСОБА_12
28.08.1998 р. оголошено розшук останнього та досудове слідство у справі зупинене на підставі п.1 ч.1 ст.206 КПК України.
05.11.2003 р. досудове слідство у кримінальній справі № 08-9361 зупинені на підставі п.1.ч.1 ст.206 КПК України.
06.09.2011 р. по даному факту СВ Васильківського MB винесено постанову про відновлення досудового слідства.
08.09.2011 р. Васильківським міжрайонним судом Київської області надано дозвіл та затримання ОСОБА_12
08.12.2013 р. відомості про вищевказане кримінальне правопорушення внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000330, за ч. 3 ст. 187 КК України.
08.12.2013 р. досудове розслідування відновлено на підставі ст. 187 КПК України.
21.01.2013 р. досудове розслідування зупинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПКУ країни.
24.12.2013 р. досудове розслідування відновлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
24.12.2013 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Донецької обл., м. Дружківка, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, гр-ну України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: у розбійному нападі, поєднаному з проникненням у житло чи інше приміщення.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний має право на захист, яке полягає у тому числі і в праві особисто подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено,змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відсутність у судовому засіданні обвинуваченого та захисників, унеможливило надати суду докази та відстояти правову позицію підозрюваного щодо розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, окрім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка згідно положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, гарантовано право на справедливий судовий розгляд, кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину повинен мати можливість для підготовки свого захисту.
Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції
Обов`язкова присутність особи відносно якої розглядається питання про обрання запобіжного заходу закріплена рішеннями Європейського суду, зокрема у справі «Ґраужініс проти Литви» (Grauzinis v Lithuania), 37975/97, 10 жовтня 2000 року, за яким суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що стояло на кону з боку заявника а йшлось про його свободу, а також проміжку часу між різними рішеннями та переоцінки підстав для тримання під вартою, присутність заявника на слуханнях в суді 3 і 17 липня 1997 року з питання попереднього ув`язнення було необхідним для того, щоб він мав можливість давати достатню інформацію та вказівки своєму адвокатові, окрім того, якщо їх розглядати в цілому, то це та подальші провадження не забезпечили заявнику можливості ефективно контролювати законність тримання під вартою, якого вимагає пункт 4 статті 5 Конвенції, тобто заявникові не були надані гарантії, які відповідають застосованому в цьому випадку виду позбавлення волі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Оскільки суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПКслідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Слід мати на увазі, що змінити або доповнити подане до слідчого судді, суду клопотання про застосування запобіжного заходу вправі лише прокурор.
Відповідно до пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність клопотань з боку прокурора про зміну або доповнення поданого клопотання, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що громадянин ОСОБА_4 , станом на час надходження клопотання до суду, тобто 31.01.2020 р. та на час розгляду клопотання в суді копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручено не було.
Вимогами КПК України закріплено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника.
Так, відповідно до правил ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.
Враховуючи, що участь підозрюваного ОСОБА_4 в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, між тим він до суду не доставлений, матеріали клопотання на час звернення до суду не містять відомостей, що підозрюваного оголошено у міжнародний розшук; також слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не доведено наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, слідчий суддя з метою гарантовання права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», ст. ст. 3, 20, 22, 110, 177, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1