Справа №592/2276/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/125/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , звернувся старший слідчий СВ Сумського ВП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що він 15 лютого 2020 року, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході словесного конфлікту, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, умисно заподіяв смерть ОСОБА_10 , шляхом нанесення йому удару ножем в область грудної клітини.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий зазначав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, тому, перебуваючи на свободі, побоюючись покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування по кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою,без визначення розміру застави, до 24:00 год. 14 квітня 2020 року.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, обравши ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

За змістом доводів апеляційної скарги захисник вважає, що питання обґрунтованості пред`явленої підозри, саме за ч.1 ст. 115 КК України, на час обрання запобіжного заходу є спірним, а ризики, на які послався суд в ухвалі, стороною обвинувачення не були доведені в повній мірі. При цьому, зазначає, що ОСОБА_7 хоча і не має постійного місця роботи, але працює неофіційно. Не погоджується з посиланням суду на вчинення сварок за місцем проживання, оскільки в будинку він проживає сам, а його мати проживає за іншою адресою разом з донькою. Також відсутні підстави для перешкоджання досудовому розслідуванню, оскільки свідки очевидці відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги та мотиви постановлення ухвали дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме: протоколами огляду квартири від 15.02.2020 р. ( арк..пр. 8-10, 12-14), протоколами обшуку від 15.02.2020 р., 16.02.2020 р. ( арк.. пр. 15-16, 17-18); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 15.02.2020 р. ( арк.. пр. 24- 25); протоколами допиту свідків від 15.02.2020 р., 16.02.2020 р. ( арк.. пр. 26-27, 28-29, 30-31, 32-33, 34-35, 36-37).

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Щодо не згоди захисника з пред`явленою ОСОБА_7 підозрою за ч.1 ст. 115 КК України, то колегія суддів ставиться критично до таких доводів і бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення від 28.10.1994 р.) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років, йому відомо яке покарання може загрожувати у випадку доведення його вини за цей злочин, він не одружений, будь-які фактори стимулюючого характеру відсутні, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний зловживає спиртними напоями, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу для існування, що об`єктивно свідчить про наявність передумов для вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Також, колегія суддів погоджується і з наявністю ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Посилання захисника на те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 неофіційно працює, має на утриманні двох дітей, потребує лікування, то до цього колегія суддів відноситься критично з тих підстав, що на їх підтвердження не надано жодних доказів.

При цьому, колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Відповідно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4