Справа № 161/8704/20
Провадження № 1-кс/161/4330/20
У Х В А Л А
15 червня 2020 року місто Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника володільця майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 01.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 ч. 2 ст. 246, ч. 3 ст. 246 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
01.06.2020 заступник начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на вилучені 26.05.2020, в ході проведення обшуку, транспортний засіб «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключ до нього, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000366 від 01.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України, в ході якого встановлено, що 01.05.2020 року, близько 06 годину, невстановлені особи, діючи умисно, перебуваючи в 6 кварталі та 31 виділі Горинського лісництва, а також в 23 кварталі 2 виділу даного лісництва, вчинили незаконну порубку дерев породи (дуб сироростучий та граб), чим завдали для ДП «Цуманське лісове господарство» - збитків на суму 68546 гривень.

В подальшому, 01.05.2020 працівниками Ківерцівського ВП, було вилучено на автодорозі сполученням Цумань-Берестяни в пошкодженому вогнем транспортному засобі «CHRYSLER» д.н.з. НОМЕР_2 , шість обгорілих колод деревини породи «дуб».

26.05.2020 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб (жителі Ківерцівського району), вчиняють на території лісогосподарств, які розташовані в Ківерцівському районі, незаконні порубки дерев у лісах.

В межах вказаного кримінального провадження, 26.05.2020, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду, було проведено обшук транспортного засобу «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключ до нього, в ході якого було вилучено даний автомобіль.

На думку слідчого, вилучені під час огляду вищеописані речі є тими матеріальними об`єктами, які є предметами розслідуваного кримінального провадження за ч.2 ст.194 ч. 2 ст. 246, ч. 3 ст. 246 КК України, зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а повернення вищевказаного майна унеможливить виконання завдання кримінального провадження у відповідності до ст. 2 КПК України в частині забезпечення повного та неупередженого розслідування.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Додатково слідчий зазначив, що наразі встановлюється причетність ОСОБА_8 до вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому з метою перевірки такої інформації, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.

Представник володільця майна, адвокат ОСОБА_5 , пояснив, що вказаний автомобіль знаходиться у власності іноземного громадянина, а ОСОБА_8 лише ним користується.

Окрім того, представником наголошено, що підозра у вчиненні злочинів за ч.ч. 2,3 ст. 246 КК України його довірителю не повідомлялась, відтак, факт причетності останнього до вчинення вказаних правопорушень досі слідством не встановлений, хоча досудове розслідування проводиться вже досить тривалий час, тому просив у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Такі дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь - яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, відповідно до п. 3. ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як зазначено у клопотанні, метою арешту вказаного автомобіля та ключів до нього є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення вилучених предметів, дослідження їх в ході досудового розслідування на предмет того, чи є вони засобами та знаряддями вчинення злочинів та призначення необхідних судових експертиз.

Однак, вказана мета не знайшла свого належного обґрунтування в ході розгляду клопотання в судовому засіданні, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що вказаний тимчасово вилучений автомобіль та ключ до нього містять ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, і можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчим у кримінальному провадженні не винесено постанови про визнання автомобіля і ключів речовими доказами, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що заявлена мета арешту - збереження речових доказів, яка передбачена п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. ст. 170 КПК України, неє обгрунтованою.

Так, відповідно до положень п.2 ч. 10 ст. 170 КУпАП, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено той факт, що ОСОБА_8 є фактичним добросовісним набувачем даного авто на праві користування, а відтак щодо такого майна не може бути застосований арешт як захід забезпечення кримінального провадження.

Ні слідчим, ні прокурором взагалі не доводилась необхідність проведення будь-якої судової експертизи щодо автомобіля, питання про арешт якого вирішується.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання про арешт майна, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні особою власником майна кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 246 КК України.

Також слідчим суддею беруться до уваги наслідки арешту майна для ОСОБА_8 та безпосереднього власника майна, які полягають в обмеженні права користування, володіння та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Таким чином, з огляду на можливі наслідки застосування арешту автомобілю та ключів до нього як заходу забезпечення кримінального провадження, вбачається неузгодженість з принципами, закріпленими в п.5 ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме розумності та співмірності обмеження власності володільців завданням кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Оцінюючи обґрунтування мети застосування арешту, викладені у клопотанні та уточнені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя зауважує, що в судовому засіданні не доведено необхідності застосування арешту щодо транспортного засобу «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключа до нього, що належать на праві користування ОСОБА_8 , вилучених 26.05.2020 в ході проведеного обшуку транспортного засобу «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 , а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 26.05.2020 в ході проведеного обшуку транспортного засобу «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , а саме: транспортного засобу «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключа до нього, відмовити.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 169 КПК України, повернути вище перелічене тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено, а саме ОСОБА_8 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена 16.05.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1