Справа № 308/2521/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/2521/20, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 04.02.2020 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з початковою середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.06.2018 р. Ужгородським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з середньою освітою, учня Шишлівської ЗОШ, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, з повною середньою освітою, тимчасово не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, має на виховання двох дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.05.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, ст. 289 ч.2 КК України з урахуванням ст. 70 ч.1 КК України до 5років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 28.11.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України з урахування ст. 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, з базовою середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.05.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, ст. 289 ч.2 КК України з урахуванням ст. 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 28.11.2018 року Ужгородським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України з урахування ст. 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_7
перекладача - ОСОБА_8
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_9
захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_10
законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_11
захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_12
представника органу опіки і піклування Ужгородської РДА - ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
В ніч з 02 лютого 2020 року на 03 лютого 2020 року неповнолітній ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , узгодивши свої дії, шляхом визначення ролі кожного зі співвиконавців злочину у вчиненні кримінального правопорушення, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, проникли на неогороджену територію складських приміщень, що належать фермерському господарству «Коник» та знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та шляхом пошкодження навісного замка за допомогою арматури, на одному з складських приміщень потрапили всередину приміщення, звідки викрали наступні інструменти: кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE492», кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE4217», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D» та продовжувач на котушці марки «Леміра».
Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 разом із викраденим майном покинули місце вчинення злочину, маючи таким чином можливість розпорядитись викраденим, чим завдали матеріальну шкоду ФГ «Коник» на загальну суму 7261,92 (сім тисяч двісті шістдесят одну гривню 92 копійки).
Згідно з висновком експерта №11/91 від 12.02.2020, ринкова вартість кутової шліфувальної машину марки «DEWALT» моделі «DWE492» бувшої у використанні з урахуванням ознак зносу, станом цін на момент крадіжки 03.02.2020 становить 1979,43 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 43 копійки).
Ринкова вартість кутової шліфувальної машину марки «DEWALT» моделі «DWE4217» бувшої у використанні з урахуванням ознак зносу, станом цін на момент крадіжки 03.02.2020 становить 1889,03 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 03 копійки).
Ринкова вартість зварювального апарату марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D» бувшого у використанні з урахуванням ознак зносу, станом цін на момент крадіжки 03.02.2020 становить 3101,80 (три тисячі сто одна гривня 80 копійок). Ринкова вартість продовжувача на котушці марки «Леміра» бувшої у використанні з урахуванням ознак зносу, станом цін на момент крадіжки 03.02.2020 становить 291,66 (двісті дев`яносто одна гривня 66 копійок).
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням до приміщення, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 вчинили суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у присутності захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 , захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_12 , законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_11 про визнання винуватості від 28.02.2020 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Згідно з даними угодами прокурор ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених. Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зобов`язалися беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; сприяти досудовому слідству та судовому розгляду, погодитися з визначеним в угоді покаранням.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке:
- ОСОБА_3 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.06.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць;
- ОСОБА_6 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць;
- ОСОБА_4 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк , з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
- ОСОБА_5 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 згідні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.02.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.02.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.02.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_6 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.02.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Представник потерпілого ФГ «Коник» - ОСОБА_14 подав письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України, яку долучено до матеріалів справи та згідно заяви, просив провести судовий розгляд у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.
В судовому засіданні прокурор, захисники та законні представники також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 28.02.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 28.02.2020 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у присутності захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 , захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_12 , законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинувачених.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у присутності законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_12 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.06.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на три роки один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у присутності законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_12 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст.. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_10 затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_10 затвердити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі:
-кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE492», кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE417», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D», продовжувач чорного кольору без маркування, що здані в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП повернути власнику - представнику ФГ «Коник» за дорученням.
- транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , що здані в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП повернути їх власнику.
Арешт , накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.02.2020 року на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортно засобу № НОМЕР_2 , кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE492», кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE417», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D», домкрат синього кольору без маркування, подовжувач чорного кольору завдовжки близько 3-ох метрів без маркувань, вилучене під час огляду місця події 04 лютого 2020 року за адресою: АДРЕСА_4 скасувати.

Стягнути з законного представника ОСОБА_13 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з законного представника ОСОБА_11 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1