Номер провадження: 11-сс/813/1176/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.07.2020 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2020 року була залишена без задоволення скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за №0001890 та № 0000364.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити їх скаргу, подану в порядку ст.303 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані матеріали, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за нею з таких підстав.

Пункт 8) ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

До того ж, частинами 1 та 2 ст.309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до якого не відноситься ухвала про відмову в задоволенні скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого та прокурора.
Згідно з ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.
При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ставлять питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути особам, які її подали разом із доданими матеріалами.
Керуючись ст.ст.7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України суддя доповідач, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року, якою була залишена без задоволення їх скарга на бездіяльність прокурора, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у передбачений законом строк у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за №0001890 та № 0000364.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач Одеського

апеляційного суду ОСОБА_2