Справа № 344/3522/20
Провадження № 1-кс/344/1448/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування арешт майна у кримінальному провадженні № 0003936 від 22.11.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003936 від 22.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактами шахрайства

Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2015-2019 років посадовими особами ПАТ «Дельта Банк», державними реєстраторами, нотаріусом та громадянином ОСОБА_3 здійсненні дії щодо заволодіння нерухомим майном, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа: 71,7 кв.м., житлова площа: 42,5 кв.м.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що за адресою квартири АДРЕСА_1 станом на сьогодні зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та неповнолітня особа ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Заволодіння майном, розпочата у 2015 році, коли ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом ОСОБА_4 та Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність та виселення з квартири їх мешканців.

Слідчий вказує в клопотанні, що посадові особи банку володіли інформацією про зареєстрованих на момент продажу на торгах квартири громадян та малолітньої особи, а також про існуючі заборони на відчуження зазначеного майна, що підтверджується інформацією з інтернет-ресурсуелктронного майданчику ProZorrohttps://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-08-21-000198-b, номер лоту ІНФОРМАЦІЯ_2 . В оголошенні з продажу квартри зазначено: «Згідно довідки від 12 лютого 2019р. є зареєстровані особи, в т.ч. неповнолітня (2012 року народження). На нерухоме майно накладено арешт, банком вживаються дії щодо його зняття.» Продаж квартири (лота) відбувся з обґрунтованим порушенням порядку проведення аукціону в електронній формі, що відбувся 12.09.2019 з реалізації активів ПАТ «Дельта банк" вищевказаної квартири.

Слідчий зазначає, що 02.12.2019 від потерпілої надійшло клопотання з приводу накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На даний час виникла необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, пов`язаного із накладенням арешту на вказану в клопотанні квартину.

Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчий зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд даного клопотання проводиться без виклику володільця майна.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть містити на соіб сліди вчинення злочину, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що за адресою АДРЕСА_1 , в частині щодо користування та розпорядження,яка згідно реєстру речових прав належить ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1