1-в/465/8/20
У Х В А Л А
Іменем України

19.02.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР"ЛОКПЛ" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_4

лікуючого лікаря - представника лікарні ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
В.о. заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар ОСОБА_8 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що 12.11.2013 року ОСОБА_3 був госпіталізований до ДЗ «УПЛСН МОЗ України», де до нього, згідно з Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.04.2009 року було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2015 року примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом були змінені на подальше примусове лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. 27.01.2016 року ОСОБА_3 був переведений для подальшого примусового лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 2, смт. Олика. Відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.04.2018 року хворому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінено вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом у психіатричній лікарні Львівської області. 24.05.2018 року був переведений до КНП ЛОР"ЛОКПЛ", де й перебуває по даний час в умовах 23-го відділення.

В судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_3 хворіє на тяжке психічне захворювання параноідну шизофренію. На даний час у нього зменшилися дисфоричні прояви (невмотивовані зміни настрою), але повністю не зникли. Під час перебування в лікарні агресію не проявляє, але буває настороженим і підозріло ставиться до змін в лікувіанні. Ліки приймає під наглядом персоналу. Критика до лікування у хворого ОСОБА_5 на даний час не сформувалася. Якщо не буде приймати ліки то його стан погіршиться, що становитиме небезпеку для оточуючих.
Прокурор в судовому засіданні просила заяву задоволити.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки на думку захисника, ОСОБА_3 адекватно відповідає на запитання та адекватно поводиться в суді, просив змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому примусові заходи медичного характеру на надання психіатричної допомоги в амбулаторному порядку. Зазначив, що проживає сам, однак сестра допомагає йому.
Заслухавши думку прокурора, захисника, представника КНП ЛОР"ЛОКПЛ, ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
Відповідно до п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 58 від 20 вересня 2019 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що ОСОБА_3 страждає психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим змішаним типом дефекту на органічному грунті. У зв`язку з недостатністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, відсутністю бажання приймати необхідне медикаментозне лікування, відсутністю повноцінного стану ремісії, та за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, думку інших учасників процесу, керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України Про психіатричну допомогу суд,-

у х в а л и в:
Заяву задоволити.
Продовжити застосування примусових заходів характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районнийсуд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1