Єдиний унікальний номер 203/14/20
У Х В А Л А

11 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002696 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Крім того, просив суд зменшити розмір застави визначений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська до суми заявленої матеріальної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, потерпілого приходить до наступного висновку.
За положеннями статті 331 КПК України під час судового розгляду суд заклопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити,скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Суд вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 зазначає, що існує достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, адже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки які стримували би його від намірів переховуватися від суду, оскільки він неодружений та не працевлаштований, раніше судимий, зазначений злочин останнім було вчинено в період іспитового строку, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано. Крім того,існує обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень, за які у разі доведення його вини може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.
Відтак, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2019 року ОСОБА_3 обраний запобіжний західу вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів, а саме, 140960 грн.
Враховуючи, що суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у тому числі у вчиненні тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив даний злочин в період іспитового строку, матеріальна шкода за цивільним позовом не відшкодована, тому клопотання захисника обвинуваченого щодо зменшення застави, визначеної Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська не підлягає задоволенню, оскільки є невмотивованим та необґрунтованим.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 24-00 години 08 серпня 2020 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо заміни запобіжного заходу відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зменшення розміру застави, визначеної Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1