ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/187/20 Справа № 712/8416/18 Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимого:

1) 03.02.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Соснівського РС м. Черкаси від 14.03.2012 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки;

2) - 26.12.2012 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 2 КК України частково приєднано не відбутий термін по вироку від 03.02.2011 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 09.06.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін по вироку від 26.12.2012 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.05.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання по вироку Соснівського РС м. Черкаси від 09.06.2015 визначено остаточне покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.04.2017 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 10 днів,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України п`ять років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - чотири роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - шість років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання - шість років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016 та остаточно визначено до відбуття покарання ОСОБА_7 шість років і один місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 17.10.2019 року, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 30.06.2018 року по 17.10.2019 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз: товарознавчої експертизи в сумі 572,00 грн., вибухотехнічної експертизи в сумі 1144,00 грн., автотоварознавчої експертизи в сумі 572,00 грн., дактилоскопічної експертизи в сумі 858,00 грн., а всього на загальну суму 3 146,00 грн.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 08.04.2018 близько 19 год. 30 хв., повторно, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, перебуваючи навпроти вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , не приховуючи свого наміру, шляхом здійснення нападу в закритій місцевості, що проявлявся у зближенні із потерпілим ОСОБА_10 , під малозначним приводом, діючи відкрито для сторонніх осіб, умисно з корисливою метою, ігноруючи волю потерпілого, шляхом ривка з рук заволодів мобільним телефоном марки Samsung J5 серійний номер 1: НОМЕР_1 , серійний номер 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком експерта № 8/560 від 11.06.2018 становить 2100 грн.. В подальшому ОСОБА_7 втік по сходах, ігноруючи вимоги потерпілого зупинитись і повернути телефон, та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 шкоду на вищевказану суму.

Він же, 19.04.2018 в ранковий час, більш точного часу встановити під час проведення досудового розслідування не виявилося можливим, перебуваючи біля сміттєвого баку, що знаходиться по вул. Чиковані в м.Черкаси неподалік парку «Хіміків», без передбаченого законом дозволу придбав, а саме знайшов, металевий предмет, зовні схожий на боєприпаси до підствольного гранатомету, який в подальшому незаконно переносив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу до 13 год. 00 хв. 19.04.2018 року. Так, 19.04.2018 о 13 год. 00 хв., перебуваючи на території парку «Хіміків», що по вул. Чиковані в м. Черкаси, працівниками поліції при припиненні адміністративного правопорушення було зупинено ОСОБА_7 та в останнього, з його добровільної згоди під час проведення поверхневого огляду, в зовнішній кишені куртки виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на боєприпаси, який згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 5/38 від 11.05.2018 являється 40-мм пострілом ВОГ-25П до підствольних гранатометів ГП-25 (ГП-30) і відноситься до категорії боєприпасів.

Він же, 26.05.2018 близько 09 год. 00 хв., повторно, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, перебуваючи на території міського цвинтаря № 2, що по вулиці Руставі в м.Черкаси таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого продажу незаконно заволодів транспортним засобом, який був припарковий поблизу могил на цвинтарі №2, що по вулиці Руставі в м.Черкаси, шляхом ввімкнення тумблера, який був вмонтований замість замка запалювання, а саме заволодів мопедом марки «Honda Pal», білого кольору, 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 та згідно висновку експерта № 4/463 від 19.06.2018 вартість якого становить 1 008,80 грн.. Після цього з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою та зазначив, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки порушуючи його права та не надавши висловити свою позицію, судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги те, що під час досудового розслідування та проведення слідчих дій до обвинуваченого застосовувався психологічний тиск, а також порушено його право на захист, що призвело до фабрикування відносно нього працівниками поліції справи, оскільки, насправді з трьох епізодів злочинів він вчинив лише грабіж, інші два епізоди були йому штучно нав`язані працівниками поліції. Вважає, що вирок з вказаних вище підстав підлягає скасуванню. Вважає, що всі докази у даному кримінальному провадженні ґрунтуються лише на словах слідчих органів.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2019 скасувати та постановити ухвалу про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 289 КК України та ч.1 ст.263 КК України за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 даних злочинів, а за відсутності підстав для закриття провадження, справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги до апеляційної скарги захисник мотивував тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не надано обвинуваченому та його захиснику підготуватись до судових дебатів з метою виступу із посиланням на докази та їх належного спростування.

Крім того, у судовому засіданні 03.09.2019, під час допиту свідка ОСОБА_12 , судом безпідставно знято ряд запитань, щодо ходу та результатів проведення ОМП 19.04.2019. Зокрема зняті питання, щодо іншого понятого, тривалості слідчої дії та ряд інших питань, які з них випливали, зокрема чому не узгоджувалися між собою покази понятих.

Також, судом першої інстанції не надано жодної оцінки доказам. У вироку міститься лише їх перелік, а потім з метою спростування показів обвинуваченого, повторно ці докази перелічені, без жодного обґрунтування, зокрема не зазначено чому саме суд не взяв до уваги покази обвинуваченого, при цьому взяв до уваги одні докази і відкинув інші (покази свідка ОСОБА_13 , суперечать показам свідка ОСОБА_14 і даним протоколу ОМП від 19.04.2018; покази понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_12 суперечать один одному). Також вказував, що, на думку сторони захисту, покази потерпілого ОСОБА_15 є неналежним доказом в частині доведеності вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України, оскільки потерпілий не вказує на нього, як на особу злочинця. Потерпілий не бачив ні моменту вчинення злочину, ні особу, яка його вчинила. Покази потерпілого є належними лише в частині встановлення події злочину, як такої, що відбулася, а не вини ОСОБА_7 .. Покази свідків працівників патрульної поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є також недопустимими доказами, оскільки за своєю суттю є похідними (показами з чужих слів), а саме зі слів обвинуваченого, який під час судового розгляду відмовився від вказаних показів. Таким чином, вказані докази є недопустимими в силу п.4 ч.2 ст.87 КПК України.

Крім того, протокол ОМП від 26.05.2018 є неналежним доказом в частині доведеності вини ОСОБА_7 .. Даний доказ є належним лише в частині доведення факту керування ОСОБА_7 мопедом, що не заперечується останнім.

Прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просила скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2019 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України; дослідити дані, які характеризують особу обвинуваченого та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України й призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України - 5 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України - 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим просила визначити покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016, за яким ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі, звільнений 19.04.2017 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 10 днів та остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_7 у вигляді 7 /семи/ років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, прокурор вважає, що вказаний вирок є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушенню та особі засудженій внаслідок м`якості.

Вказує, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, не врахував в повній мірі положень ст. ст. 50, 65 КК України та пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Вказує, що засудженому застосовано покарання, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість, оскільки ОСОБА_7 вчинив умисні злочини, віднесені до категорії тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , але і не підтримав апеляцію прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та відмовився від проведення в суді апеляційної інстанції часткового судового слідства щодо дослідження характеризуючих даних на обвинуваченого ОСОБА_7 , думки обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , натомість просили задовольнити їхні апеляційні скарги із зазначених у них підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно; у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу; та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та кваліфікація його дій за ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 263 та за ч. 2 ст. 289 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчинених діянь.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:

- даними показів у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину по епізоду відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_10 , а саме мобільного телефону визнав повністю та пояснив, що 08.04.2018 відпочивав в компанії, де вживав алкогольні напої. Побачив мобільний телефон Самсунг, який вирішив викрасти. Взявши вказаний телефон, пішов з місця події. Телефон здав до ломбарду, отримавши за нього 1 800 грн.. Вказаними коштами розпорядився на особисті потреби, а саме витратив на купівлю алкоголю.

По епізоду незаконного носіння та зберігання бойових припасів вину не визнав, та пояснив, що 19.04.2018 він знаходився у Південно-західному районі у дільничного ОСОБА_18 .. Де працівники поліції за закриття епізоду по викраденню мопеда запропонували йому взяти на себе інший епізод. Домовилися про зустріч. Посадили його до автомобіля, спочатку заїхали до магазину, де купили йому алкоголь та їжу. Після чого він випив, йому положили в кишеню предмет та сказали щоб він пішов у парк «Хіміків». В парку він стояв біля дерева, до нього підійшли працівники поліції, почали задавати питання. Сказали, щоб він не хвилювався і що все буде добре. Після чого покликали свідків і він витягнув з кишені предмет, який вони йому дали. Працівники поліції сказали, що по викраденню мопеда питань не буде, але вони його обманули. Працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу і все зняли на відео. Гранату він показав, коли приїхала слідчо-оперативна група, до приїзду групи працівники поліції вміст кишень не перевіряли. Свідкам роз`яснювали їх права, без його участі. Потім свідки щось підписували.

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_11 вину визнавав повністю, проте в подальшому не визнав та пояснив, що 26.05.2018 перебував на головній алеї центрального цвинтаря № 2 по вул. Руставі в м. Черкаси. Взяв у Мальованого О. мопед, щоб поїхати за цигарками. ОСОБА_19 сам запропонував йому взяти мопед, хто був власником мопеду він не знає. Він тоді не був у нетверезому стані. Працівникам поліції він сказав, що вкрав мопед, бо вживав алкоголь;

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно:

- даними показів у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 про те, що він 26.05.2018 перебував на центральному цвинтарі № 2 по вул. Руставі в м. Черкаси, де реставрував пам`ятник. Неподалік він залишив мопед та періодично поглядав на нього. Через деякий час виявив, що мопед зник. Одразу зателефонував до поліції. Приїхав екіпаж поліції, вказали що затримали викрадача, вони разом усі сіли до автомобіля та приїхали до автозаправки, де знаходився ОСОБА_7 .. Він в цей час сидів на бордюрі та вживав пиво. Поряд з ним знаходився мопед. Працівники поліції спочатку затримали викрадача, потім відвезли його;

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що він 26.05.2018 перебував у складі патруля. Отримали повідомлення про незаконне заволодіння мопедом на цвинтарі № 2 по вул. Руставі в м. Черкаси. Вирішили оглянути територію. Побачивши вказаний транспортний засіб, вирішили зупинити його, заблокувавши йому рух. Водій був у стані алкогольного сп`яніння. Це був ОСОБА_7 .. Після затримання водій повідомив, що заволодів транспортним засобом з метою подальшого його збуту. Після чого ними було прийнято рішення викликати слідчо-оперативну групу. Затриманий чоловік говорив, що заволодів мопедом на центральній алеї цвинтаря. З заявником працював інший екіпаж;

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 про те, що 26.05.2018 отримали виклик про викрадення мопеда, заявником був гр. ОСОБА_11 .. Ними було прийнято рішення перевірити територію, інший екіпаж працював із заявником. Рухаючись по вул. Одеська було виявлено даний мопед, він їхав їм на зустріч, після чого вони затримали мопед. Повідомили інший екіпаж, що працював у цей час із заявником, вони привезли заявника, той впізнав свій мопед. Затриманий чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння, вони перевірили його приладом Драгер, після чого склали протокол. Затриманий чоловік представився ОСОБА_7 , пояснив, що викрав мопед, щоб в подальшому продати його. Заявник впізнав мопед по зовнішнім ознакам;

- даними протоколу огляду місця події від 26.05.2018 з фототаблицею до протоколу, згідно якого було оглянуто місце події по вул. Одеській, 47 в м. Черкаси, де зупинено чоловіка, який представився ОСОБА_7 , крім того виявлено викрадений мопед, що належить ОСОБА_11 (а.с.58-62);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2018, згідно яких свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 впізнали особу, що їхала на мопеді 26.05.2018 та була ними зупинена (а.с. 67-69).

По епізоду незаконного придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу:

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що 19.04.2018 перебував на службі та знаходився біля парку «Хіміків» в м. Черкаси. Побачили чоловіка, який справляв природні потреби. Вказаний чоловік виглядав підозріло, ззовні був схожий на особу, що вживає алкоголь чи наркотичні засоби. Підійшли до чоловіка, представилися, встановили його особу. Чоловік представився ОСОБА_7 .. Побачили, що у чоловіка звисала кишеня. В ході проведення поверхневого огляду, виявили невідомий предмет, схожий на боєприпас. Після чого, викликали слідчо-оперативну групу та вибухотехніків. Вибухотехніки повідомили, що вказаний предмет є гранатою, вони її вилучили і відправили для проведення експертизи. Затриманий чоловік добровільно витягнув з кишені предмет. Поняті були залучені з самого початку, це були відпочиваючі в парку;

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що 19.04.2018 він перебував у парку «Хіміків» в м. Черкаси. До нього підійшли працівники поліції та запропонували бути понятим, на що він погодився. Він бачив, як у затриманого чоловіка з кишені вилучалася граната. Затриманий добровільно її видав, при цьому сказав, що це не його. Вся процедура тривала близько 40 хвилин. Витягнув гранату з правої кишені. Крім нього був ще понятий, чоловік похилого віку. Працівники поліції їм сказали, що це був за предмет. Крім понятих там ще був працівник парку, інших осіб він не знає. Затриманий сам дістав гранату, при цьому пояснив, що граната не його і що він її щойно знайшов в парку;

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що 19.04.2018 перебував у парку «Хіміків» в м. Черкаси, до нього підійшли працівники поліції та попросили бути свідком. Він бачив невідомий металевий предмет. Де саме затриманий зберігав цей предмет він не бачив. На місці події він був близько 15 хвилин. Працівники поліції дали йому документ, де він поставити свій підпис;

- даними протоколу огляду місця події від 19.04.2018 з фототаблицею до протоколу, проведеного на території парку «Хіміків» в м. Черкаси. Згідно якого чоловік, що представився ОСОБА_7 добровільно з правої кишені витягнув пакет, поклав його на скамейку, розгорнувши вказаний пакет було виявлено невідомий предмет (а.с. 25-29);

- даними протоколу огляду відеозапису з місця події від 17.05.2018 та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події, згідно яких вбачається, що ОСОБА_7 добровільно з кишені видав предмет схожий на гранату та поклав його на скамейку, що знаходилася поруч (а.с. 30-32);

- даними висновку вибухотехнічної експертизи № 5/38 від 11.05.2018, згідно якої наданий на дослідження предмет являється 40 мм пострілом ВОГ 25П до підствольних гранатометів ГП-25 (ГП-30) і відноситься до категорії боєприпасів (а.с.38-42);

По епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно:

- даними показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_21 про те, що проживала разом з обвинуваченим ОСОБА_7 .. Її не було вдома, через конфлікт. Коли повернулася, побачила як ОСОБА_10 стояв із її сусідкою та говорили про те, що ОСОБА_7 викрав мобільний телефон. ОСОБА_10 вона особисто не знає;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2018, згідно якої ОСОБА_10 повідомив про викрадення мобільного телефону (а.с. 1);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2018, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав особу на зображенні № 2 як ту особу, що 08.04.2018 надала йому мобільний телефон «Самсунг» та отримала 2000 грн. (а.с. 3-4);

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/560 від 11.06.2018, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг J7» на момент вчинення кримінального правопорушення могла становити 2100 грн. (а.с.20-22);

- даними вимоги, згідно якої ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий;

- даними характеристики, згідно якої ОСОБА_7 характеризується посередньо;

- даними довідки КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», згідно якої ОСОБА_7 на обліку не перебуває.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведене та, що він обґрунтовано засуджений за ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих, свідків та частково обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що письмові докази по кримінальному провадженню разом з показами потерпілих та свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому діянь повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки порушуючи його права та не надавши висловити свою позицію, судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги те, що під час досудового розслідування та проведення слідчих дій до обвинуваченого застосовувався психологічний тиск, а також порушено його право на захист, що призвело до фабрикування відносно нього працівниками поліції справи, оскільки, насправді з трьох епізодів злочинів він вчинив лише грабіж, інші два епізоди були йому штучно нав`язані працівниками поліції та всі докази у даному кримінальному провадженні ґрунтуються лише на словах слідчих органів, не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вину обвинуваченого ОСОБА_7 за двома епізодами злочинної діяльності, по яким обвинувачений ОСОБА_7 не визнав своєї вини, а саме: незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно доведено не лише на словах слідчих органів, як стверджує обвинувачений, а й іншими доказами.

Так, зокрема, сам обвинувачений ОСОБА_7 , допитаний в місцевому суді дав покази про те, що після того як його 19.04.2018 у парку «Хіміків» в м. Черкаси зупинили працівники патрульної поліції, то вони викликали слідчо-оперативну групу і все зняли на відео. Гранату він показав, коли приїхала слідчо-оперативна група, до приїзду групи працівники поліції вміст кишень не перевіряли. Свідкам роз`яснювали їх права, без його участі. Потім свідки щось підписували.

Крім того, також з матеріалів провадження вбачається, що з самого початку цих слідчих дій були залучені поняті, якими були відпочиваючі в парку «Хіміків» громадяни.

Протокол огляду місця події від 19.04.2018, в якому зафіксовано факт знаходження у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у парку «Хіміків» в м. Черкаси, гранати до підствольного гранатомету ГП Вог 25 і яка відноситься до категорії боєприпасів, не оскаржений, зауважень до нього не висловлено, більш того сам обвинувачений його підписав разом з понятими. Крім того, в цьому ж протоколі ОМП зафіксовано, що обвинувачений ОСОБА_7 на запитання ст. слідчого який проводив огляд де він взяв даний предмет, останній повідомив, що даний предмет знайшов на смітнику у парку «Хіміків».

Це факт також підтверджується даними протоколу огляду відеозапису від 17.05.2018 (а.с.30).

Що стосується епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно, то на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведено теж не лише на словах слідчих органів, як стверджує обвинувачений, а й іншими доказами, зокрема, показами потерпілого ОСОБА_11 , який хоча і не був очевидцем того, хто конкретно викрав його мопед, проте впізнав його, в той час коли транспортний засіб разом з особою, яка ним керувала зупинили працівники патрульної поліції. Особою, яка ним керувала виявився ОСОБА_7 ..

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доведена як кожним доказом самим по собі так і всією сукупністю доказів, які між собою органічно поєднуються.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що не надавши висловити свою позицію, судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги те, що під час досудового розслідування та проведення слідчих дій до обвинуваченого застосовувався психологічний тиск, колегія суддів суду апеляційної інстанції також не бере до уваги, оскільки ці твердження при перегляді вироку місцевого суду судом апеляційної інстанції не підтвердились. Крім того, не вбачається, щоб обвинуваченим були подані на досудовому слідстві скарги на психологічний тиск при розслідуванні даних кримінальних проваджень. При розгляді кримінального провадження у обвинуваченого був професійний захисник.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності, на його думку, закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 289 КК України та ч.1 ст.263 КК України за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 даних злочинів, а за відсутності підстав для закриття провадження, справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_7 за всіма епізодами злочинної діяльності повністю доведена зібраними доказами, які, на думку суду апеляційної інстанції, є належними та допустимими, яким дано правильну правову оцінку.

Колегія суддів апеляційного суду з матеріалів даного кримінального провадження не вбачає таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для скасування рішення місцевого суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не надано обвинуваченому та його захиснику підготуватись до судових дебатів з метою виступу із посиланням на докази та їх належного спростування та, що у судовому засіданні 03.09.2019, під час допиту свідка ОСОБА_12 , судом безпідставно знято ряд запитань, щодо ходу та результатів проведення ОМП 19.04.2019, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі доводи не підлягають до задоволення, оскільки дане кримінальне провадження тривалий час перебувало у провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси та по якому проводились судові засідання 23.01.2019, 27.02.2019, 28.03.2019, 13.05.2019, 08.07.2019, 01.08.2019, 15.08.2019, 03.09.2019, 16.10.2019 (журнали судових засідань, а.с.26-35) та у всіх цих судових засіданнях брали участь обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 .. Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що перший вирок у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , який був постановлений ще 01 листопада 2018 року та який в подальшому був скасований колегією суддів суду апеляційної інстанції 27 грудня 2018 року (а.с.139-142) також був постановлений за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , що на думку апеляційного суду, враховуючи відносно незначну кількість епізодів злочинної діяльності, давало стороні захисту можливість за весь цей час належним чином підготуватись до судових дебатів і взагалі до судового розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції не дана оцінка доказам, а у вироку міститься лише їх перелік; покази потерпілого ОСОБА_15 є неналежним доказом в частині доведеності вини ОСОБА_7 є недопустимими в силу п.4 ч.2 ст.87 КПК України та протокол ОМП від 26.05.2018 є неналежним доказом в частині доведеності вини ОСОБА_7 , а даний доказ є належним лише в частині доведення факту керування ОСОБА_7 мопедом, що не заперечується останнім, то на думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені місцевим судом докази є проаналізованими із зазначенням чому місцевий суд не взяв до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_7 .. Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, письмові докази у кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діянь, за які він засуджений, відповідають показанням потерпілих, свідків та частково обвинуваченого ОСОБА_7 , а також між собою органічно поєднуються. А не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції вірно оцінив критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєні ним злочини, оскільки його вина в повному обсязі підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 щодо того, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2019 відносно ОСОБА_7 є незаконним і підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушенню та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що застосовано покарання, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість, оскільки ОСОБА_7 вчинив умисні злочини, віднесені до категорії тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, то колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 місцевий суд належно врахував особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та ставлення обвинуваченого до скоєного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих його вини обставин, враховуючи думку потерпілого, а тому з врахуванням всіх цих даних місцевий суд призначив достатнє і необхідне покарання для перевиховання обвинуваченого, призначивши покарання із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016 року.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора в частині збільшення призначення покарання, оскільки прокурором не наведено переконливих підстав для цього.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, воно не має на меті завдати фізичних страждань або приниження людської гідності засудженого.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевим судом не допущено таких істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для скасування вироку суду.

Проте, колегія суддів при призначенні міри покарання також враховує, що перший вирок від 01.11.2018 у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 був скасований колегією суддів суду апеляційної інстанції не за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а через істотні порушення вимог КПК України, а тому при новому розгляді в суді першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.416 КПК України місцевий суд не мав права призначити більш тяжке покарання ніж було призначене за першочерговим вироком суду.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, необхідним змінити вирок місцевого суду в частині призначення покарання та призначити покарання за:

- ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України - три роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016 та остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_7 5 /п`ять/ років і один місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, ч.2 ст.416, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 в порядку ст.404 КПК України змінити.

На підставі ч.2 ст.416 КПК України призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України пом`якшити і вважати його засудженим за вказаним законом до покарання відповідно за:

- ч. 2 ст. 186 КК України до 4 /чотирьох/ років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України до 3 /трьох/ років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України до 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2016 та остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_7 5 /п`ять/ років і один місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :