Справа № 615/644/18
Провадження № 1-кп/615/13/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000034 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Большакове Славського району Калінінградської області Російської Федерації, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, що є пенсіонером, інвалідом 2 групи, працює начальником юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, раніше не засуджений, що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

20.01.2018 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», зі сторони м. Харкова в сторону м. Валки Харківської області. Під час руху по вказаній автодорозі, в районі 444 км, ОСОБА_7 , проявив необережність та грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
-п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
не обрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини та допустив перекидання транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 , ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні. Причиною смерті ОСОБА_10 стала важка сукупна травма з переломом правої плечової кістки, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатність, гострий розлад кровообігу, поліоргана недостатність. Крім того, пасажир ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: перелом остистих відростків четвертого-шостого шийних хребців, суглобового відростка і дуги шостого шийного хребця, поперечного і суглобового відростків сьомого шийного хребця; закрита черепно-мозкова травма з наявністю підшкірної гематоми лобової області, клінічних проявів струсу головного мозку.

Порушення ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, знаходяться в причинному зв`язку з подією, що відбулась, а саме спричинило смерть ОСОБА_10 та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_11 .

В судовому засіданні ОСОБА_7 винуватим себе в скоєнні кримінального правопорушення не визнав повністю та пояснив, що 20.01.2018 року, в проміжок часу з 15:00 до 16:00 години він керував автомобілем «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харків в бік смт. Коломак. В автомобілі на задньому сидінні з боку переднього пасажира знаходилась його дружина ОСОБА_11 . На передньому пасажирському сидінні знаходився дядько останньої ОСОБА_10 , якого вони везли за його проханням до матері ОСОБА_11 . В той день погода була мінлива. Дорожнє покриття була асфальтобетонне, та з-під снігу було видно смугу руху для одного автомобіля. Місцями дорога була суха, а місцями мокра. Узбіччя дороги з обох боків були застелені сніговим покривом. Видимість була до 100-150 метрів. З метою безпеки руху, як пояснив ОСОБА_7 , він рухався з мінливою швидкістю, не перевищуючи дозволену Правилами дорожнього руху України. Автомобіль не був перевантажений, на колесах була зимова гума. Дорога, як пояснив обвинувачений, йому відома, оскільки він по ній їздить близько 10 років. Під час під`їзду до с. Шарівка Валківського району Харківської області, як зазначив ОСОБА_7 , він відчув, що автомобіль «понесло». На думку ОСОБА_7 , з`їзд автомобіля з проїжджої частини дороги міг відбутись лише внаслідок непереборної сили. Йому здалось, що рульове колесо не піддається керуванню та неприродно обертається. Вказані події відбулись за 30-50 м до місця розвороту. Як пояснив ОСОБА_7 , на його думку, причиною ДТП стало те, що автомобіль білого кольору, який рухався позаду в попутному напрямку здійснив зіткнення із задньою лівої частиною його автомобіля, в результаті чого, автомобіль під його керуванням виїхав в кювет, де і в подальшому перекинувся. Після цього, він втратив свідомість та прийшов до тями, коли автомобіль вже лежав на даху.

Не дивлячись на невизнання винуватості ОСОБА_7 , обвинувачення та кваліфікація дій обвинуваченого знайшли своє підтвердження за результатами дослідження доказів як окремо, так і в їх сукупності.

В рапорті працівника поліції зазначено, 20.01.2018 року о 16 годині 10 хвилин до чергової частини Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора лінії «102» про те, що в с. Шарівка на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» сталась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими. (а.с.107, т.1)

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2018 року, місцем пригоди є автодорога «Київ-Харків-Довжанський» 444 км + 10 м поблизу с. Шарівка Валківського району Харківської області в напрямку м. Полтава. Огляд здійснювався при снігопадові, при штучному освітленні, при температурі повітря +2 С. Автодорога має асфальтобетонне покриття, яке на момент огляду є мокрим та на ньому мається сніговий насип. Дорожнє покриття для двох напрямків. Кількість смуг для руху в напрямку огляду та назустріч по 2. На проїжджій частині нанесені лінії повздовжньої розмітки та для розділення зустрічних смуг. Загальний стан видимості дороги 200 м, зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія 200 м. Перешкоди під час огляду місця події не виявлені.

На місці події виявлено автомобіль «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходився на даху, шляхом перекидання в кювет автошляху «Київ-Харків-Довжанський». Автомобіль розташований передом до дороги. На узбіччі дороги маються «об`ємні» сліди шин на сніговому покриву. Також під час огляду виявлено відокремлений передній бампер від автомобіля, який знаходився поблизу дорожнього знака «Полтава-Київ». Після закінчення огляду вказаний автомобіль «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 було вилучено. (а.с.108-124, т.1)

Такий протокол є належним та допустимим доказом, оскільки проводився за участю понятих, відповідно до ст. 237 КПК України.

Будь-яких відомостей про зіткнення задньої частини автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 з іншим транспортним засобом, протокол огляду місця події не містить.

ОСОБА_9 є донькою загиблого ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 14.04.1967 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 09.03.1990 року. (а.с.133, т.1)

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 20.01.2018 року, родичі їй особисто повідомили, що її батько знаходиться в лікарні. На наступний день прибувши до медичного закладу, з`ясувалось, що її батько потрапив в дорожньо-транспортну подію. Як пояснила ОСОБА_9 , батько їй повідомив, що він був на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_7 рухався зі швидкістю більше 100 км/год коли їхали в смт. Коломак Харківської області. Сам ОСОБА_7 після ДТП жодної допомоги на лікування її батька не надавав, жодним чином матеріально не допомагав. 29.01.2018 року, як пояснила потерпіла, її батько помер в лікарні. Нікітенко пояснила, що вважає справедливим покарання для ОСОБА_7 у виді реального позбавлення волі.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 31.01.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.135, т.1)

Зі змісту судово-медичної експертизи №51-Ат/18 від 16.03.2018 року вбачається, що у зв`язку із подією 20.01.2018 року у ОСОБА_10 мала місце важка сукупна травма у вигляді таких ушкоджень:
травма голови: синці і садна обличчя, множинні забиті рани обличчя, крововилив в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобовій області зліва, крововиливи під оболонки головного мозку у вигляді субдурального і субарахноїдального крововиливів, забій головного мозку;
тулуба: закрита травма грудної клітин: переломи 5,6,7 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії без порушення цілісності плеври, забій легенів, крововиливи в середостіння, навколосерцеву сумку, забій серця;
закритий перелом правої плечової кістки в верхній третині зі зсувом.
При мікроскопічному дослідженні гістологічних препаратів від трупа ОСОБА_10 встановлено: просочуючі крововиливи в плеврі надісланих ділянок легенів із частково гемолізованих еритроцитів; гострий розлад кровообігу з порушенням реологічних властивостей крові, нерівномірна гіпертрофія міокарда з елементами його атрофії, склероз стінок вінцевої та інтрамуральних артерій; периваскулярний і дифузний кардіосклероз.
Причиною смерті ОСОБА_10 явилася важка сукупна травма з переломом правої плечової кістки, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатність, гострий розлад кровообігу, поліорганна недостатність.
Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в 22:20 годин в стаціонарі ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова.
Перераховані ушкодження утворилися прижиттєво, від дії тупих твердих предметів із значною силою, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися і могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк вказаних в постанові (тобто 20.01.2018 року).
Керуючись п. 4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., травма ОСОБА_10 має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 «л» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Мається причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями, встановленими у ОСОБА_10 і дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 20.01.2018 року.
При госпіталізації в ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова при дослідженні крові ОСОБА_10 газохроматографічним методом, етиловий спирт не знайдений. (а.с.137-139)

Сторона захисту не погодилась з твердженням обвинувачення про те, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, висновок судово-медичної експертизи №51-Ат/18 від 16.03.2018 року містить пряму вказівку про те, що гостра легенево-серцева недостатність, гострий розлад кровообігу, поліорганна недостатність стали ускладненнями важкої сукупної травми з переломом правої плечової кістки, забоїв внутрішніх органів, які явились причинною смерті ОСОБА_10 .

Отже, причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та смертю ОСОБА_10 встановлений в судовому засіданні під час дослідження вищезазначеного висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/329А/18 від 17.04.2018 року, у зв`язку із подією, можливо, 20.01.2018 року, у ОСОБА_11 мали місце пошкодження:
переломи остистих відростків четвертого-шостого шийних хребців, суглобового відростка і дуги шостого шийного хребця, поперечного і суглобового відростків сьомого шийного хребця;
закрита черепно-мозкова травма з наявністю підшкірної гематоми лобової області, клінічних проявів струсу головного мозку;
Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умова ДТП при обставинах викладених в постанові, в своїй сукупності відносяться до тілесних пошкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричиняючи за собою тривалий розлад здоров`я (п.2.2.2 Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». При госпіталізації в стаціонар результат «Алкотест» негативний. (а.с.140-141, т.1)

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 23.01.2018 року накладено арешт на автомобіль «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.06.2014 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 (а.с.125-127, т.1)

Згідно висновку судової-автотехнічної експертизи № 348/18 від 12.04.2018 року, на момент експертного огляду, а отже і до ДТП рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 перебувала в працездатному, але технічно несправному стані, через зміщення передньої правої стійки спереду назад, деформацію диску переднього правого колеса та розгерметизації шини. До ДТП ходова частина автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 перебувала в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. Несправності ходової частини у вигляді зміщення передньої правої стійки спереду назад та деформації закраїни диску переднього правого колеса, що привезло до розгерметизації шини переднього правого колеса виникли в результаті ДТП. (а.с.144-151, т.1)

Сторона захисту не заперечила той факт, що автомобіль перед перекиданням був у справному стані.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 , зазначив, що ним проводилось експертне дослідження №348/18 від 12.04.2018 року виключно в межах питань поставлених слідчим і предметом його дослідження була гальмівна та рульова системи. Будь-яких інших питань він не вирішував, кузов автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 на предмет ушкоджень не досліджував.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які приймали участь в якості понятих під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди пояснили, що ввечері взимку 2018 року їх запросили працівники поліції для замірів під час огляду місця ДТП, яке відбулось поряд із селом Шарівка Валківського району Харківської області. В кюветі з правої сторони зі сторони м. Харків в бік м. Валки лежав на даху автомобіль білого кольору. Як пояснили свідки, зміст протоколу огляду відповідає обстановці на місці події.

В судовому засіданні допитані в якості свідків особи ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди на власному автомобілі рухались по автодорозі «Київ-Харків» та зупинились для надання допомоги. Свідки пояснили, що взимку 2018 року вони рухались з м. Харків до м. Кременчук та побачили білий автомобіль, який лежав на даху на узбіччі дороги. ОСОБА_18 залишилась в автомобілі, а ОСОБА_19 вийшов із автомобіля та підійшов ближче до місця перекинутого автомобіля. Як пояснив ОСОБА_19 , біля перекинутого автомобіля знаходилось приблизно 3 особи, автомобіль лежав на даху, передом до дороги. Що могло стати причиною ДТП, ОСОБА_19 не відомо. Інших автомобілів з пошкодженнями, поряд з місцем ДТП, свідок не бачив. Як зазначив ОСОБА_16 видимість була добра, близько 300 м.

Ухвалою суду від 04.04.2019 року, з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження задоволене клопотання, захисника, про призначення судово-трасологічної експертизи на предмет виявлення слідів зіткнення із задньою частиною автомобіля «Hyundai Elantra».

Зі змісту комплексної судової транспортно-трасологічної, трасологічної експертизи та експертизи лакофарбових матеріалів та покрить №8330/9369/11495/23926 від 27.11.2019 року вбачається, що сліди та основні зовнішні механічні пошкодження розташовуються майже по всій поверхні кузову автомобіля «Hyundai Elantra».
Лакофарбове покриття наданого автомобіля в місцях пошкоджень кузова, має численні пошкодження у вигляді різноспрямованих груп трас, подряпин, відшарувань та сколів лакофарбового покриття, в області розташування яких наявний шар окислів темно-коричневого кольору продуктів корозійної дії. Будь-які нашарування у вигляді часток та притертостей сторонніх лакофарбових покриттів, що не належать до автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 , - відсутні. Крім цього, задній бампер автомобіля «Hyundai Elantra», не був наданий для дослідження. У зв`язку з вищенаведеним, визначити, чи є пошкодження на задній частині автомобіля, які можуть свідчити про зіткнення з іншим транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, експертним шляхом не представляється можливим.
З причин, вказаних вище, визначити, чи є пошкодження на задній частині автомобіля, які можуть свідчити про зіткнення з іншим транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, експертним шляхом не представляється можливим.(а.с.68-78, т.2)

Захисник не погодившись із висновком вищезазначеної комплексної судової транспортно-трасологічної, трасологічної експертизи та експертизи лакофарбових матеріалів та покрить заявив клопотання про призначення повторної судово-трасологічної експертизи, посилаючись на певні порушення з боку експертів, які в свою чергу, на його думку, призвели до порушення прав обвинуваченого.

Такими порушеннями сторона захисту вважає неправильність визначення виконавців експертизи, проведення комплексної експертизи замість звичайної, відсутність клопотання з боку експертів для надання на дослідження заднього бамперу автомобіля «Hyundai Elantra».

Ухвалою суду від 27.02.2020 року в задоволенні клопотання відмовлено, висновок комплексної судової транспортно-трасологічної, трасологічної експертизи та експертизи лакофарбових матеріалів та покрить №8330/9369/11495/23926 від 27.11.2019 року прийнятний як належний та допустимий доказ, який підлягає оцінці в сукупності з іншими відомостями наданими учасниками провадження.

Суд вважає, що відсутність в розпорядженні органу досудового розслідування та суду заднього бамперу від автомобіля не впливає на доведення винуватості ОСОБА_7 , адже такі обставини, як і версію про зіткнення зі стороннім транспортним засобом, обвинувачений озвучив лише в судовому засіданні, водночас перепон для ініціатив ОСОБА_7 в статусі підозрюваного для перевірки відомостей про участь у дорожньо-транспортній пригоді невстановленого автомобіля, - не було.

Як пояснив ОСОБА_7 , причиною перекидання стала сукупність чинників, а саме поштовх в задню ліву частину його автомобіля, автомобілем що рухався в попутному напрямку, в наслідок якого він виїхав за межі проїжджої частини та наїхав на перешкоду.

Такі пояснення підтвердила під час допиту свідок ОСОБА_11 .

В обвинувальному акті ОСОБА_11 зазначена в якості потерпілої, проте в судовому засіданні остання відмовилась від такого процесуального статусу і була допитана в якості свідка та повідомила, що з ОСОБА_7 вона перебуває у фактично шлюбних відносинах. 20.01.2018 року вона разом з ОСОБА_20 за проханням її дядька ОСОБА_10 везли останнього з м. Харків до її матері в смт. Коломак Харківської області. Як пояснила ОСОБА_11 , вона сиділа на задньому пасажирському сидінні, а Слись на передньому. По дорозі в районі с. Шарівка Валківського району вона відчула поштовх та прокинулась вже, коли автомобіль лежав в кюветі перевернутий на дах.

Проте, пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 14.03.2018 року, ОСОБА_11 разом зі слідчим та понятими ОСОБА_21 та ОСОБА_22 прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди на автодорогу «Київ-Харків-Довжанський» 444 км + 10 м, де вона надала пояснення про те, 20.01.2018 року, близько о 16:00 годині, вона знаходилась в якості пасажира автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 , який належить її сину ОСОБА_12 . В той день, вона, ОСОБА_23 , ОСОБА_10 направлялись в с. Коломак Харківської області. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_20 , на передньому пасажирському місці сидів ОСОБА_10 , сама ОСОБА_24 сиділа на задньому пасажирському місці. Вони рухались по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» з боку м. Харків в бік м. Валки. Швидкість автомобіля була близько 100-110 км/год. В районі повороту на с. Шарівка, ОСОБА_20 втратив керування автомобілем та виїхав за межі проїжджої частини в кювет і автомобіль перекинувся (а.с.152-154, т.1)

Крім того, згідно змісту протоколу, свідку ОСОБА_11 було запропоновано вказати швидкість автомобіля в момент ДТП шляхом проведення трьох контрольних заїздів із закриттям спідометру білим аркушем паперу, на що свідок повідомила, що в контрольних заїздах не має потреби, та вона вказала, що швидкість автомобіля «Hyundai Elantra» була 100 км/год. Після цього, свідок ОСОБА_11 повідомила, що водій ОСОБА_7 не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїжджої частини з послідуючим перекиданням. В момент ДТП будь-які перешкоди: транспортні засоби, пішоходи, тварини на проїжджій частині та прилеглій території були відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 викладені в протоколі за її участі відомості не підтвердила, посилаючись на те, що сам протокол не читала, просто підписавши його.

Суд критично ставиться до таких пояснень свідка ОСОБА_11 , і не тільки з причин того, що ОСОБА_24 перебуває у шлюбних стосунках з обвинуваченим.

Сам факт проведення слідчого експерименту ОСОБА_11 не заперечила, як і ту обставину, що експеримент відбувся за участю двох понятих ОСОБА_22 та ВискубоваД.А.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 підтвердив викладені в протоколі слідчого експерименту відомості, в тому числі, і про те, що ОСОБА_11 , під час слідчого експерименту будь-яких пояснень, щодо перекидання автомобілю з причин зіткнення із іншим не встановленим автомобілем не надавала.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що в березні 2018 року працівники поліції запросили його бути в якості понятого та проїхати на місце ДТП на автодорогу «Київ-Харків» на автомобілі «Hyundai Elantra» білого кольору. По приїзду на вказане місце, він побачив особу, жіночої статі. За допомогою рулетки були здійснені заміри. Слідчий пропонував жінці, зробити 3 пробних заїзди, проте остання відмовилась. При цьому, повідомила, що швидкість руху автомобіля була близько 100 км/год. Також, жінка зазначала, що водій автомобіля «Hyundai Elantra» втратив керування ним. Даний слідчий експеримент проводився за участю усіх учасників, які вказані в протоколі та жінка не заперечувала проти нього. Як зазначив свідок, після складання протоколу він його читав та підписував разом з іншим понятим.

Захисник заявив клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту від 14.03.2018 року недопустимим доказом, при цьому посилався на те, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: жодного заїзду транспортним засобом контрольної ділянки з виміром часу, слідчим проведено не було. Жодного фахівця для відтворення обстановки та обставин події ДТП до участі у слідчому експерименті не було. Крім того, суд обмежився допитом одного із двох понятих, вказаних в протоколі, та заходів щодо забезпечення участі іншого понятого в судове засідання вжито не було. (а.с.41-42, т.2)

Суд вважає, що підстав для виключення з переліку доказів зазначеного документу з причин неналежності чи недопустимості не вбачається.

Судом було вжито вичерпних заходів, щодо допиту свідка ОСОБА_21 , проте його явку в судове засідання забезпечено не було.

Ця обставина не впливає на можливість прийняття судом протоколу проведення слідчого експерименту та його оцінки як доказу.

Так, свідок ОСОБА_11 не заперечила, що така слідча дія сам по собі відбулась і під час її проведення були присутніми поняті.

Після складання протоколу слідчого експерименту вона підписала його.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту, ОСОБА_11 добровільно відмовилась від проведення заїздів автомобіля з метою встановлення швидкості руху автомобіля проте надавала пояснення, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи пояснення обвинуваченого, щодо зіткнення з іншим автомобілем, що рухався в попутному напрямку, як такі, що не відповідають дійсності, суд зважає на ту обставину, що обвинувачений маючи досвід роботи в органах внутрішніх справ, про обставини участі невстановленого автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді орган досудового слідства не повідомляв, можливістю заявити клопотання спрямовані на дослідження цих обставин - знехтував.

Згідно пояснень потерпілої, її батько ОСОБА_10 , який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді до моменту смерті знаходячись в медичній установі декілька днів та спілкуючись з ОСОБА_25 , не розповідав їй про те, що з`їзд та перекидання автомобіля в якому вони рухались в напрямку смт. Коломак відбулось через дію іншого невстановленого автомобіля.

Крім того, суд зважує на ту обставину, що ОСОБА_7 безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди міг розмовляти, про що свідчать його пояснення надані в судовому засіданні про те, що після аварії він зробив декілька телефонних дзвінків своєму племіннику ОСОБА_26 .

Разом з тим, ОСОБА_7 жодному з присутніх осіб на місці дорожньо-транспортної пригоди відразу після неї не повідомив про те, що з`їзд та перекидання автомобіля відбулось внаслідок зіткнення з іншим автомобілем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вочевидь, не має підстав вважати, що під час досудового слідства ОСОБА_7 був обмежений в правах, в частині надання доказів та надання пояснень, щодо причин дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом статті 374 КПК України, суд у вироку повинен зазначити, чому одні докази приймає, а інші відкидає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

За таких підстав, суд не приймає, як допустимий доказ протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2018 року за участю ОСОБА_7 в статусі свідка. (а.с.155-157, т.1)

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про допит в якості свідка особи на прізвище ОСОБА_27 , мешканця м. Валки, який згідно змісту клопотання був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_7 .

Власне клопотання обґрунтував тим, що очевидець відгукнувся на надане обвинуваченим в місцевій друкованій пресі оголошення про розшук свідків ДТП, яке відбулось за участю автомобіля «Hyundai Elantra», державний номер: НОМЕР_1 20.01.2018 року поблизу с. Шарівка Валківського району Харківської області, в районі 444 км.

Ухвалою суду задля дотримання принципу змагальності та дотримання прав сторони захисту подати докази, клопотання задоволене.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що ввечері 20.01.2018 року, він на власному автомобілі їхав з м. Валки в бік м. Харків. Біля с. Шарівка Валківського району Харківської області на зустрічній полосі руху бачив як відбулось зіткнення між автомобілем «Hyundai Elantra» та автомобілем білого кольору, що рухався в попутному напряму. Таке зіткнення прийшлось в задню ліву частину автомобіля «Hyundai Elantra» . Проїхавши місце ДТП, він здійснив розворот та приїхав на місце події де зупинився, вийшов з автомобіля та побачив, що автомобіль «Hyundai Elantra» знаходиться в кюветі та лежить на даху. ОСОБА_28 повідомив, що автомобіль який їхав позаду також зупинився на узбіччі. Як пояснив свідок, він спустився до транспортного засобу, біля нього бачив декілька осіб, сфотографував водія, який лежав на землі. Згодом, як пояснив свідок, він з телефону роздрукував фотографію водія та зберігав у себе вдома. Влітку 2018 року, з інтернет мережі він дізнався, що розшукується очевидець дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає пояснення свідка ОСОБА_28 не логічними та такими, що не відповідають дійсності.

Так, обвинувачений, маючи змогу та будучи зацікавленим у встановленні всіх обставин подій ініціював розшук очевидців пригоди через місяць після надходження справи до суду, а не під час досудового розслідування.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 не надав будь-яких логічних пояснень причин своїх дій, коли він, нібито, сфотографував на телефон та роздрукував фотографію ОСОБА_7 , що перебував на медичних ношах, безпосередньо на місці події.

При цьому свідок, згідно його позиції, мав реальну змогу таким же чином зафіксувати автомобіль, який, нібито, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, проте з невідомих причин не зробив цього.

Про неправдивість та невідповідність пояснень свідка дійсним обставинам справи, свідчить і той факт, що телефон яким свідок ОСОБА_28 , нібито, здійснював фотографування місця події, згідно його пояснень, був ним втрачений, проте, нібито, роздрукована свідком фотографія ОСОБА_7 збереглась.

З вищезазначених підстав, суд не може оцінити як докази невинуватості ОСОБА_7 , газету з оголошенням про розшук свідків ДТП, фотографію надану свідком та сам допит свідка.

Суд звертає увагу, на те, що відокремлений задній бампер автомобіля «Hyundai Elantra», безпосередньо на місці ДТП бачив свідок Перерва поруч з перекинутим автомобілем. Даних про те, що він був вилучений з місця події разом із автомобілем не має.

За відсутності будь-яких об`єктивних, крім пояснень обвинуваченого та його дружини свідка ОСОБА_11 відомостей про зіткнення з іншим транспортним засобом, відсутність бампера та неможливість його оглянути не породжує сумнівів у висунутому обвинуваченні та не спростовує його.

Таким чином, пояснення обвинуваченого, що було зіткнення підтримують лише два джерела: дружина свідок ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_28 .

Оскільки їх пояснення не заслуговують на довіру, суд виходить із сукупності інших вищезазначених доказів, які підтверджують обвинувачення.

У висновку автотехнічної експертизи №418/18 від 22.03.2018 року зазначено, що у дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти виїзду за межі проїжджої частини з послідуючим перекиданням виконанням вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією, що відбулась. (а.с.160-161, т.1)

Оскільки дії ОСОБА_7 кваліфіковані обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України, яка передбачає порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого, додаткової кваліфікації за спричинення особі тілесних ушкоджень середньої тяжкості не потребує.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 та спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_11 .

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винного.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не засуджений, є пенсіонером з 18.10.2018 року, інвалідом 2 групи, офіційно не одружений, неповнолітніх дітей не має, працює начальником юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області. За місцем роботи характеризується позитивно.

ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра - не перебуває.

Обставин, що пом`якшує або обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. ст. 66 та 67 КК України не має.

Водночас, кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, - є тяжким.

Згідно змісту досудової доповіді складеної інспектором Індустріального районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, ризик повторного скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення є низьким, а тому виправлення останнього можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, з урахуванням доступних програм та послуг, за умови реалізації яких можливо досягнути правослухняної поведінки без застосування покарань, не пов`язаних з позбавленням волі. (а.с.91-92, т.1)

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Дійсно, сукупність даних, що характеризують особу обвинуваченого є позитивною.

Проте іншими обставинами, які унеможливлюють застосування статті 75 КК України, і напроти, обумовлюють необхідність реального відбуття ним покарання є той факт, що від кримінального правопорушення постраждало дві особи, одна з яких, внаслідок дій обвинуваченого, - загинула.

Іншою обставиною, яка унеможливлює застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання, суд вважає позицію обвинуваченого, згідно якої не визнаючи себе винуватим, ОСОБА_7 не надав жодної допомоги потерпілій ОСОБА_9 та не бажає цього робити.

Суд вважає, що співмірним та справедливим покаранням для ОСОБА_7 є позбавлення волі без застосування іспитового строку, що відповідатиме принципу індивідуальності та справедливості призначеного покарання.

Крім того, саме таке покарання буде слугувати виправленню ОСОБА_29 та запобігатиме вчиненню нових злочинів як останнім, так і іншими особами.

Порушення Правил дорожнього руху України з боку обвинуваченого спричинили тяжкі наслідки у виді завдання одній особі тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а інша особа внаслідок ДТП померла, а тому суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралась.

Проте, після проголошення вироку про визнання обвинуваченого винуватим і призначення реального покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_7 може уникати його виконання, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже, стосовно ОСОБА_7 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, затримавши останнього в залі суду.

За таких підстав, строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з дня затримання, - 03.03.2020 року.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, відповідно до якого, остання вимагає стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 41 022 грн. 97 коп. пов`язану з лікуванням батька ОСОБА_10 , а також компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов не визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки ОСОБА_9 в судовому засіданні не надала даних, чи зверталась вона до страхової компанії, якою була застрахована цивільна відповідальність власника автомобіля «Hyundai Elantra» перед третіми особами, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду, та роз`яснити позивачу її право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, підлягає задоволенню цивільний позов в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпіла відчула і продовжує відчувати сильні моральні страждання через втрату батька внаслідок протиправної поведінки відповідача.

За таких підстав, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 300 000 грн. 00 коп. є цілком розумним та справедливим, а тому цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Автомобіль «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.06.2014 року, зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили повернути власнику, а накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 23.01.2018 року арешт скасувати.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів, а саме: витрати на судово-автотехнічну експертизу №348/18 від 12.04.2018 року в сумі 2 288 грн. 00 коп.; судово-автотехнічну експертизу №418/18 від 22.03.2018 року в сумі 1 144 грн. 00 коп. та комплексну судову транспортно-трасологічну, трасологічну експертизу та експертизу лакофарбових матеріалів та покрить №8330/9369/11495/23926 від 27.11.2019 року в сумі 15 386 грн. 00 коп.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 100, 128, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_7 застосувати тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» затримавши останнього в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з дати затримання - 03 березня 2020 року.

Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди, - залишити без розгляду та роз`яснити потерпілій право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 300 000 грн. 00 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 23.01.2018 року на автомобіль «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер шасі: НОМЕР_7 , скасувати.

Автомобіль «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер шасі: НОМЕР_7 , - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на судово-автотехнічну експертизу №348/18 від 12.04.2018 року в сумі 2 288 грн. 00 коп.; судово-автотехнічну експертизу №418/18 від 22.03.2018 року в сумі 1 144 грн. 00 коп. та комплексну судову транспортно-трасологічну, трасологічну експертизу та експертизу лакофарбових матеріалів та покрить №8330/9369/11495/23926 від 27.11.2019 року в сумі 15 386 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1