1Справа № 335/402/20 1-кс/335/254/2020
УХВАЛА
02.10.2018 в якості свідка допитано ОСОБА_5 , якого перед початком слідчої дії, відповідно до вимог ст. 67 КПК України, попереджено про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України. В ході проведення допиту останній надав показання щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої був ОСОБА_4 та повідомив, що був очевидцем вказаної пригоди, тим самим ОСОБА_5 надав завідомо неправдиві показання поєднанні зі штучним створенням доказів захисту ОСОБА_4 . В подальшому допитаний додатково 12.10.2018 ОСОБА_5 заявив, що очевидцем ДТП не був та надав неправдиві покази щодо його механізму. Таким чином, свідок ОСОБА_5 надав покази, що суперечать між собою.
На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_2 у слідчого судді ОСОБА_6
Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 клопотання слідчого підтримав, про що зазначив в поданій заяві.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).
Як передбачено частиною п`ятою статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Виходячи зі змісту вищенаведеного положення КПК України, для надання тимчасового доступу слідчому необхідно довести наявність усіх вищезазначених умов.
Однак, всупереч вказаним вимогам, у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування, що документи, до яких просить слідчий надати тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а самі обставини не конкретизовані.
Разом із тим, статтею 91 КПК України визначено перелік обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Однак, слідчим не конкретизовано, які саме обставини вчинення кримінального правопорушення в контексті доказування події злочину можуть бути доведені за допомогою матеріалів іншого кримінального провадження.
Крім цього, клопотання не містить даних, що матеріали кримінального провадження самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Стаття 19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади.
Як випливає із роз`яснень, наданих у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8 суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом. Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).
Рішенням Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 наголошено на не можливості виправдання потребами органів досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містять у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або розгляд яких не є завершеним.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження № 335/14551/18 відносно ОСОБА_4 станом на 23.01.2020 не розглянуте та перебуває в провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що через недоведеність слідчим обставин, передбачених частиною п`ятою та шостою статті 163 КПК України, законні підстави для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів на даний час відсутні, з огляду на що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 159 163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1