Справа № 209/352/20
Провадження № 1-кс/209/176/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання з доданими матеріалами старшого слідчого Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29 січня 2020 року за № 0000132, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був неодноразово засуджений, останній раз 04 березня 2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

Слідча Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 27.01.2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 після вживання алкогольних напоїв знаходився біля кафе по пр-ту Перемоги, 59-А в м. Кам`янське, де став свідком того, як раніше знайомий ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, став безпричинно чіплятись до його приятеля ОСОБА_8 , який є інвалідом ІІ групи та пересувається за допомогою ортопедичних костилів, та висловлювати в адресу ОСОБА_8 образи та претензії. З метою з`ясування відносин ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись раптово виниклим наміром, на підставі особистих неприязних стосунків, затіяв бійку з ОСОБА_7 . В ході бійки ОСОБА_5 вихопив у ОСОБА_8 один ортопедичний костиль та, усвідомлюючи, що спричиняє потерпілому тілесні ушкодження, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, але не маючи наміру позбавляти його життя, тримаючи за ніжку ортопедичний костиль правою рукою, умисно наніс ОСОБА_7 верхньою планкою ортопедичного костиля не менше трьох ударів в область правої лобної ділянки, праву тім`яну та праву потиличну частини голови, від яких потерпілий впав на землю. Таким чином, ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 133-Е від 04.02.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: в правій лобній ділянці на межі росту волосся, вальне садно під кірочкою жовто-коричневого кольору вище рівня шкіри, такого ж характеру садно в лівій лобній ділянці на межі росту волосся, по нижньому краю якого смугастий, вертикально розташований, блідо-синюшний синець з нечіткими жовтуватими контурами, такого ж характеру синець в правій тім`яній ділянці з розповсюдженням до межі росту волосся правої лобної ділянки, в м`яких покровах голови зі сторони внутрішнього боку в правій лобно-скронево тім`яній ділянці такого ж характеру крововилив в лівій лобній ділянці; з переломом кісток склепіння черепу: на тім`яній кості праворуч, на межі з потиличною дірчастий перелом з дефектом кісткової тканини, відповідно перелому кісток крововилив під м`які мозкові оболонки в правій потилично-тім`яній ділянці; двома ранами, двома синцями та двома саднами голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

01.02.2020 року приблизно о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в нейрохірургічному відділенні КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» помер від отриманих тілесних ушкоджень. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 133-Е1 від 28.02.2020 року, його смерть настала від відкритої черепно-мозкової травми, з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та у речовину мозку, яка ускладнилась набряком мозку, виявлена черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

12 березня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, і відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, оскільки підозрюваний, який раніше неодноразово був засуджений і судимості не погашені, вчинив цей злочин в період іспитового строку, не має постійного місця роботи та джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідча в судовому засіданні підтримувала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в суді наполягав на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Він раніше був засуджений, має непогашені судимості, вчинив кримінальне правопорушення в період строку випробування, офіційно не працює, не має стабільного прибутку та міцних соціальних зв`язків. На даний час існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в суді пояснив, що він дійсно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 , від яких він помер, але пояснив, що ОСОБА_7 приставав до інваліда та перший його вдарив. Просив не брати його під варту, оскільки він проживає з матір`ю та його сином, віком 13 років, якого виховує та утримує, працює не офіційно та отримує заробітну плату 10000 13000 грн. на місяць, а у матері незначна пенсія.

Захисник ОСОБА_9 просив обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, вважаючи, що прокурором не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків. ОСОБА_5 раніше був судимий за скоєння корисливих злочинів, але не скоював злочинів проти життя та здоров`я людей. Він не ухилявся від слідства, сам приїхав до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу. Він працює, утримує малолітнього сина. Вважає, що в подальшому може бути змінено кваліфікацію дій підозрюваного.

Вислухавши прокурора, слідчу, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке може бути призначено покарання до десяти років позбавлення волі. Він має непогашені судимості, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку після звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, що свідчить про його стійку протиправну поведінку та дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Він немає постійного місця роботи, постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків.

Суд вважає, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства або суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно п.1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження,що спричинило смерть потерпілого,суд не визначає розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання старшої слідчої Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29 січня 2020 року за № 0000132, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.00 години 11 травня 2020 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання підозрюваним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .