Справа №487/1439/20
Провадження №1-кс/487/1786/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000815 від 07.09.2018,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2020 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000815 від 07.09.2018.

У скарзі заявник посилається на те, що оскаржувана постанова не вмотивована та містить лише загальні відомості, які не дають підстав не визнавати його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Крім того, в даній заяві скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000815 від 07.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

20.02.2020 ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням з вх. №2906, в якому останній просить визнати його потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 20.02.2020 в задоволенні заяви відмовлено.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження №0000815 від 07.09.2018 вбачається, що 24.02.2020 воно було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Положеннями ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що обставини викладені ОСОБА_3 у своїй сказі втратили свою актуальність, оскільки 24.02.2020 кримінальне провадження №0000815 від 07.09.2018 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000815 від 07.09.2018 відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1