Справа № 308/4917/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 001576, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 травня 2020 року працівниками патрульної поліції УПП в Закарпатській області, по вул. Мукачівська в м. Ужгороді, було зупинено транспортний засіб «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 , який рухався під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці якого виникла підозра, щодо підробки пред`явленого останнім свідоцтва про реєстрацію та номерних агрегатів транспортного засобу.

За даним фактом 22.05.2020 року слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

22 травня 2020 року в ході огляду місця події, було вилучено транспортний засіб марки «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту «Національна поліція України».

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

У судове засідання слідчий, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи не з`явився, проте подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.

Володілець майна у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено у ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Судом встановлено, що автомобіль марки «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 були вилучені 22.05.2020 року на підставі добровільної згоди власника майна ОСОБА_6 , про що свідчить його письмова розписка в матеріалах справи.

Згідно постанови від 22.05.2020 року старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітана поліції ОСОБА_3 , автомобіль марки «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 001576.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи, що слідчим в поданому клопотанні доведено необхідність накладення арешту на транспортний засіб, доведено належними і допустимим доказами, що вищевказаний автомобіль марки «BMW 520» д.н.з., НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 можуть виявитися предметом злочину, на цей час визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, тому приймаючи до уваги, що володільцем майна не надано суду будь-яких заперечень щодо зазначеного клопотання, останній на розгляд клопотання не з`явився, відтак з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та для запобігання відчуження, знищення або передачі даного майна у володіння іншим особам, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 520» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Ужгородського ВП ГУНП, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а» та свідоцтво про реєстрацію вище зазначеного транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1