Справа № 579/86/19
Провадження № 1-кп/577/216/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" грудня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи , щодо якої заявлено клопотання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп клопотання у кримінальному провадженні, що внесено 03 грудня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кролевець Сумської області, українки, громадянки України, освіта повна середня, інваліда 3 групи, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , перебуваючої на обліку лікаря-психіатра у зв`язку із психічними розладами,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

Встановив:

03 грудня 2018 року близько 07 години ОСОБА_4 , перебуваючи в палаті №3 педіатричного відділення Кролевецької ЦРЛ за адресою м. Кролевець, бульвар Шевченка, 57, вирішила вчинити крадіжку. Упевнившись, що її дії є таємними для ОСОБА_6 , яка в палаті відпочивала і не могла контролювати її дії, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон марки «Bravis», моделі (Trend) чорного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи 19/119/11-1/3718е від 26.12.2018 року 1200 гривень, належний ОСОБА_6 , спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму. А в подальшому ОСОБА_4 розпорядилася викраденим мобільним телефоном на власний розсуд.

Суспільно-небезпечному діянню ОСОБА_4 органом досудового розслідування надано правову кваліфікацію за ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна і 13 грудня 2018 року ОСОБА_4 повідомлена про підозру у вчиненні суспільно- небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України .

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №2 від 03.01.2019 року КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» на час скоєння суспільно-небезпечного діяння та на час дослідження ОСОБА_4 виявляла та виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) з порушенням поведінки, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Прокурор у судовому засіданні підтримав дане клопотання та просить його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки її хвороба не дозволяла і не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Дане судове провадження було розглянуто у присутності ОСОБА_4 , як особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з участю її захисника ОСОБА_5 , тим самим суд забезпечив її право на рівність у процесуальних правах, згідно вимог ст. 10 КПК України та права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Потерпіла ОСОБА_6 , скориставшись своїм правом, прохала провести судовий розгляд без її участі, будь- яких претензій ОСОБА_4 не має.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , як особа відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, пояснила, що вона 03 грудня 2018 року близько 07 години дійсно перебувала в палаті №3 педіатричного відділення Кролевецької ЦРЛ та помітила у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Bravis» чорного кольору, який викрала, коли ОСОБА_6 відпочивала. В подальшому мобільний телефон здала в ломбард у м. Шостка. Визнає , що винна і розуміє, що відносно неї можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не заперечує.

Обставини суспільно небезпечного діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 , доводяться поясненнями самої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні розповіла про обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння, які у повному обсязі узгоджуються з обставинами, викладеними в клопотанні прокурора, протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03 грудня 2018 року, договором про надання фінансового кредиту та заставу майна 050-324-46-10 від 04.12.2018 року, укладеним з ломбардом, яким прийнято мобільний телефон «Bravis», протоколом добровільної видачі мобільного марки «Bravis» від 08.12.2018 року, розпискою потерпілої ОСОБА_6 про отримання мобільного телефону на зберігання від 14.12.2018 року, протоколом огляду предметів від 12 грудня 2018 року, заявою ОСОБА_4 про визнання скоєння нею суспільно-небезпечного діяння від.07.12.2018 року, протоколом огляду місця події від 03.12.2018 року, де чинено крадіжку, висновком експерта № 19/119/11-1/3718е від 26.12.2018 року за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2 від 03.01.2019 року КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» на момент вчинення суспільно небезпечного діяння та на час дослідження ОСОБА_4 виявляла та виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) з порушенням поведінки, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Згідно довідки Кролевецької ЦРЛ ОСОБА_4 , перебуває на психіатричному обліку. За місцем проживання характеризується негативно, є інвалідом третьої групи, неодноразово, починаючи з 2009 року, до неї застосовувалися заходи медичного характеру.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) мало місце і воно було вчинено ОСОБА_4 .

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Частиною 3 статті 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладу з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в стані неосудності, ОСОБА_4 потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання і, відповідно до вимог ст. 94 КК України, до ОСОБА_4 застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 питання перед судом учасниками судового провадження не ставиться.

У відповідності до ст. 100 КПК України є необхідним вирішити питання про речові докази.

Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 371, 372, 392, 393, 395, 512, 513, 516 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання у кримінальному провадженні №0000483 від 03 грудня 2018 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази : мобільний телефон марки «Bravis», моделі Trend чорного кольору, який зберігається під збереженою розпискою у потерпілої ОСОБА_6 , повернути їй як власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1