ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1364/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/51/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, безробітного, не депутата, не адвоката, раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 24 березня 2020 року 00 год. 00 хв.

Ухвалою також визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 630600 (Шістсот тридцять тисяч шістсот ) гривні для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000235 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року).

У випадку внесення застави, визначено покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними особами у провадженні.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 22.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2018 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), психотропної речовини - амфетаміну, особливо небезпечної психотропної речовини - 25В-NBOMe, особливо небезпечної психотропної речовини - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), психотропної речовини - метамфетаміну, психотропної речовини - PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у м. Тернополі особам, схильним до їх вживання.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, ОСОБА_7 , бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, вступив у злочинну змову з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами щодо безконтактного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин із використанням мережі Інтернет, мессенджера «Telegram», псевдонімів у ньому («coffeshop777» -« ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком - «оператор-operstor777),« ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », сайт - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Безконтактний спосіб придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин полягав у залишенні його в певному місці шляхом так званих «закладок», а обмін інформацією у виді текстових повідомлень та графічних файлів між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу чи психотропної речовини, здійснювався за допомогою мережі Інтернет та мессенджера «Telegram». Зокрема, особам, які виявили бажання придбати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), психотропну речовину - амфетамін, особливо небезпечну психотропну речовину- 25В-NBOMe, особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), психотропну речовину - метамфетамін, психотропну речовину - PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у месенджері «Telegram» надсилались текстові повідомлення у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу чи психотропних речовин необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказані номера системи приймання платежів «EasyPay». Після цього, споживачі наркотичних засобів та психотропних речовин, оплативши вартість наркотичного засобу чи психотропної речовини, надсилали у мессенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом (« ОСОБА_10 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком - «оператор- НОМЕР_1 ), «Coffee_bot777», « ІНФОРМАЦІЯ_4 » графічний файл, а саме фотографію чеку підтвердження зарахування грошових коштів на заздалегідь вказані номера системи приймання платежів «EasyPay», або pay (номер) зарахування грошових коштів який знаходився в чеку і після цього, споживачам наркотичного засобу чи психотропної речовини, від користувачів мессенджеру «Telegram» під псевдонімами (« ОСОБА_10 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком - «оператор- НОМЕР_1 ), « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » надсилалась інформація із місцем, де можна отримати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), психотропну речовину - амфетамін, особливо небезпечну психотропну речовину - 25В-NBOMe, особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфітамін), психотропну речовину - метамфетамін, психотропну речовину - PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у вигляді «закладки», тобто вказувалась адреса та додавались фото з конкретним місцем «закладки». Дані «закладки» розміщались у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, магнітом та обмотувалась клейкою стрічкою.

Таким чином, протягом листопада 2018 року по теперішній час ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, всупереч Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" № 60/95-ВР від 15.02.1995, в редакції від 28.12.2015, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009та Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №512/4733 в редакції від 19.06.2015 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» здійснювали збут особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин особам схильним до їх вживання.

Також, у ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, протягом невстановленого часу виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберіганні з метою збуту психотропної речовини для подальшого виготовлення так званих «закладок» з психотропної речовини - амфетамін та її збуту з використанням мережі Інтернет, мессенджера «Telegram».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 17.01.2020 з метою виготовлення так званих «закладок» з психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін та подальшого його збуту з використанням мережі Інтернет, мессенджера «Telegram», використовуючи псевдоніми (« ОСОБА_10 » - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під ніком - «оператор- ІНФОРМАЦІЯ_6 ), « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », сайт - « ІНФОРМАЦІЯ_5 », замовили у невстановленої досудовим розслідуванням особи, порошкоподібну речовину, що є психотропною речовиною обіг якої обмежено - амфетамін, на ім`я ОСОБА_11 , яка відправлена 17.01.2020 з м. Одеси, на відділення ТОВ «Нова пошта» №14 в м. Тернополі.

Надалі, 20.01.2020 вказана посилка із психотропною речовиною обіг якої обмежено - амфетамін у поліетиленовому пакетику, а також таблетки рожевого кольору у поліетиленовому пакетику прибула на відділенні ТОВ «Нова пошта» №14 у м. Тернопіль по вул. Руська, 3/33, на ім`я ОСОБА_11 , проте ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи не змогли забрати відправлення у зв`язку із затриманням.

23.01.2020 в ході огляду місця події, а саме приміщення терміналу ТОВ «НОВА ПОШТА» по вул. Подільська, 21а в м. Тернополі, вилучено посилку з номером накладної № 0165, в середині якої знаходилася порошкоподібна речовина, яка є психотропною речовиною обіг якої обмежено - амфетаміном, маса якого в перерахунку на основу становить 45,8442 грама.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Свої доводи аргументує тим, що в діях підозрюваного відсутня ознака повторності, оскільки вчинено продовжуваний злочин.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 вже застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, тому по суті до нього вже двічі застосовано запобіжний захід за одне і те ж саме діяння.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, що в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інші невстановлені слідством особи, а отже існує ризик вільного їх спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Також, при оцінці висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Також, з доводів клопотання слідчого та встановлених в судовому засіданні обставин вбачається, що у кримінальному провадженні щодо цього особливо тяжкого злочину органом досудового розслідування проведено на даний час лише першочергові слідчі дії, ще необхідно встановити місця знаходження усіх речових доказів та інші обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження. Підозрюваний, володіючи інформацією про вказані обставини та перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-який з доказів, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив розмір застави, в межах передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення, яке пов`язане із незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом.

Щодо доводів апелянта, про те, що до підозрюваного двічі застосовано один і той же запобіжний захід, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003245 від 02.11.2018 року за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В даному ж випадку, оскаржуваною ухвалою слідчого судді до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляду тримання під вартою з визначенням розміру застави, в рамках іншого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000229 від 22.01.2020 року за підозрою вчинення ним вже особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, в силу вимог ст.217 КПК України необхідність об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування є правом органу, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, про що приймається рішення прокурором, та яке не підлягає оскарженню.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленої підозри ОСОБА_7 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді