№ 207/1041/19
№ 1-кп/207/148/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000235 за звинуваченням :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований : АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.12.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 03.08.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 6 місяців за вироком від 23.12.2009 року, до відбування 4 роки позбавлення волі;

- 18.08.2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 15.08.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.08.2017 року виконувати самостійно;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.06.2000 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 82 ч. 4 КК України в ред. 1960 року, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнився 25.07.2001 умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 2 місяці 1 день;
- 24.12.2001 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 6 місяців за вироком від 13.06.2000, до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.09.2005 умовно-достроково, не відбутий термін 5 місяців 16 днів;

- 26.05.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 3 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 28.08.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2008, до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області 04.04.2014 умовно-достроково, не відбутий термін 8 місяців 24 дні;

- 16.03.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, строк покарання рахується з моменту фактичного затримання за ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 вирок суду змінено; вважається засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 12.06.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.03.2018 виконувати самостійно;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 18.02.2019 року, приблизно об 11 год. 20 хв. проходили по вулиці Мостовій с. Карнаухівка м. Кам`янське. В цей час у ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проникли до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_10 та, реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 діючи відкрито, умисно, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 і штовхнув його, після чого потерпілий впав на ліжко, а ОСОБА_4 в цей час наніс декілька ударів в область голови потерпілого та з його рук забрав мобільний телефон «iPhone модель NG4F2LL/A» 64G, ринкова вартість якого відповідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 967-19 від 21.02.2019 становить 3800 грн.
В той же час ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, зі столу, розташованого в кімнаті за вказаною вище адресою, відкрито викрав мобільний телефон «Samsung Duos GT-S7272», ринкова вартість якого відповідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 967-19 від 21.02.2019 становить 900 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 4700 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_4 є сином його дружини, з потерпілим особисто ні він, ні ОСОБА_11 , до вказаної події не були знайомі. В першій половині дня 18.02.2019 року він зайшов на подвір`я будинку, де мешкає потерпілий; раніш там мешкала знайома ОСОБА_12 і він хотів дізнатись чи живе вона там і досі. Поспілкувавшись з потерпілим у приміщенні літньої кухні на території вказаного домоволодіння, вийшов, так як потерпілий просив його піти, але потім повернувся разом із ОСОБА_11 ; визнає, що у присутності потерпілого, знаходячись у приміщення кухні, взяв зі столу мобільний телефон «Samsung Duos GT-S7272», який належав потерпілому; фізичне насильство до потерпілого не застосовував, ОСОБА_11 штовхнув потерпілого, від чого той впав на ліжко; не бачив, щоб ОСОБА_11 при цьому наносив потерпілому удари, так як вони одразу пішли. Приблизно протягом години їх затримали працівники поліції поблизу магазину у с. Карнаухівка та вилучили два телефони, які вони забрали з будинку потерпілого. У вчиненому розкаюється, просить не призначати суворе покарання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає свою вину повністю; пояснив, що 18.02.2019 в першій половині дня погодився на пропозицію ОСОБА_12 та разом з ним прийшов до будинку, де мешкає потерпілий, з яким раніш не був знайомий. ОСОБА_12 розшукував свою знайому, котра раніш там жила. У приміщенні літньої кухні, де перебував потерпілий та його батько, ОСОБА_12 взяв зі столу мобільний телефон «Samsung Duos GT-S7272», а коли потерпілий підвівся з ліжка, щоб завадити йому, ОСОБА_11 з силою штовхнув потерпілого, від чого той впав на ліжко; не бив потерпілого, адже удари в область голови, якби він їх наносив, мали би залишити суттєві сліди; визнає, що забрав у потерпілого інший мобільний телефон марки «iPhone». Потерпілий не чинив активного спротиву, але намагався комусь подзвонити, це викликало його роздратування, тому він і штовхнув його. Потім разом з ОСОБА_12 покинули приміщення та пішли до магазину, розташованого неподалік, де їх приблизно через півгодини затримали працівники поліції, викрадені телефони у них вилучили. Про свій вчинок шкодує, на даний час має малолітню дитину, просить це врахувати при призначенні покарання, стверджує, що розкаявся і в подальшому не вчинятиме протиправних дій, просить не призначати йому суворого покарання.

Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), крім повного визнання обвинуваченими своєї провини, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

- даними у судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що до події злочину не знав обвинувачених; вранці близько 11.00. години 18.02.2019 знаходився у себе вдома за адресою АДРЕСА_3 , проживає там з батьком, який теж у цей день був вдома. До приміщення кімнати літньої кухні, де знаходився він з батьком, зайшов ОСОБА_6 , на вхідних дверях до приміщення був відсутній замок. ОСОБА_12 щось запитував про їх сусідку, а потім заявив, що він з міліції і потрібно з ним пройти, на що потерпілий запропонував показати посвідчення, але той відповів відмовою, сказав що поряд стоїть патрульна машина. Потім до кухні зайшов ОСОБА_11 , обидва вони були у звичайному одязі. Потерпілий став телефонувати до поліції, але не міг додзвонитись. Миргородський підійшов і штовхнув його на ліжко, він впав на ліжко, а ОСОБА_11 його декілька разів вдарив кулаком і один раз ногою в область голови, куди саме не пам`ятає, при цьому потерпілий знаходився на ліжку. Медичний огляд потерпілий проходив, але синців або інших зовнішніх ознак побиття у нього не зафіксовано, лікування не проходив. ОСОБА_12 забрав телефон «Samsung Duos GT-S7272», який лежав на столі, а ОСОБА_11 забрав з рук у потерпілого «iPhone модель NG4F2LL/A», потерпілий був змушений сам віддати цей телефон на вимогу ОСОБА_4 . Таким чином обвинувачені викрали з його будинку два мобільні телефони і залишили будинок. Цивільний позов не заявляв. Також пояснив, що одразу не зміг додзвонитись до поліції, тому зателефонував брату, дзвонив у присутності ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 у цей час виходив з приміщення. Поліція на виклик прибула швидко, разом з поліцією знайшли обвинувачених у с. Карнаухівка, вони сиділи за столиками біля закладу торгівлі, ОСОБА_11 вже збирався продати «iPhone модель NG4F2LL/A» іншій особі, але вчасно приїхала поліція і перешкодила цьому. Коли обвинувачені прийшли до його будинку, ОСОБА_12 був напідпитку, так як говорив нечітко, чи був у нетверезому стані ОСОБА_11 - не знає. ОСОБА_12 спочатку нічого не вимагав і не погрожував, а лише вимагав пройти з ним, ударів не наносив; потім, коли прийшов ОСОБА_11 , ОСОБА_12 теж став погрожувати. ОСОБА_12 також хотів забрати ноутбук, але ОСОБА_11 його зупинив, ноутбук був у вжитку. У потерпілого після того, як обвинувачені забрали обидва телефони, залишився ще телефон Lenovo, з якого він і зміг додзвонитись до брата, а потім йому перетелефонували працівники поліції; обвинувачені цей телефон не помітили. Миргородський також погрожував у разі виклику поліції побити, а ОСОБА_12 поводився спокійніше, ударів потерпілому не наносив. Претензій матеріального характеру до обвинувачених не має, просить призначити покарання відповідно до закону; просить повернути йому викрадені телефони, котрі вилучені та зберігаються у відділенні поліції;
- даними у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 його пасинок, проживають разом у будинку по АДРЕСА_3 ; 18.02.2019 вранці свідок та потерпілий знаходились у літній кухні за вказаною адресою; у приміщення кухні зайшов ОСОБА_12 і сказав, що він з поліції, свідок попросив показати посвідчення, але він відмовився, запитував про сусідку ОСОБА_14 , котра живе у будинку навпроти, свідок відповів, що нічого про неї не знає і ОСОБА_12 пішов. Потім він повернувся у той же день близько 11.00. разом з ОСОБА_11 , вони забрали з будинку два телефони, ОСОБА_11 вдарив потерпілого рукою; свідок спротиву не чинив і не брав участі у цій події, так як хворів і лежав на ліжку; через свій стан не пам`ятає подробиці цих обставин та дії кожного з учасників; забравши телефони, обвинувачені пішли з будинку;

- даними у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що потерпілий є його племінником, мешкають разом по АДРЕСА_3 ; 18.02.2019 бачив на подвір`ї будинку ОСОБА_12 , на запитання, що він тут робить, той відповів, що шукає жінку на ім`я ОСОБА_14 ; свідок сказав йому, що тут такої немає і ОСОБА_12 пішов; потім свідок дізнався від племінника ОСОБА_10 , що цей чоловік разом із іншим приходили до будинку і пограбували його у цей же день та побили;

- протоколом огляду місця події від 18.02.2019 року з фототаблицями (т.с. 1 арк.с. 8-13);

- протоколом огляду місця події від 18.02.2019 року зі схемою та фототаблицями (т.с. 1 арк.с. 15-24);

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_10 від 18.02.2019 року, під час якого потерпілий вказав на обвинуваченого, як на особу, котра вчинила відносно нього правопорушення 18.02.2019 (т.с. 1 арк.с. 70-72);

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_15 від 18.02.2019 року, під час якого свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, котра 18.02.2019 приходила до будинку по АДРЕСА_3 (т.с. 1 арк.с. 73-75);

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_6 для впізнання потерпілому ОСОБА_10 від 18.02.2019 року, під час якого потерпілий вказав на обвинуваченого, як на особу, котра вчинила правопорушення відносно нього 18.02.2019 (т.с. 1 арк.с. 76-77);

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_13 від 18.02.2019 року, під час якого свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, котра вчинила правопорушення 18.02.2019 відносно потерпілого ОСОБА_10 (т.с. 1 арк.с. 78-80);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 967-19 від 21.02.2019 року, відповідно якого вартість викраденого майна склала 4700 грн. (т.с. 1 арк.с. 117-122);

протоколом пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_13 від 12.03.2019 року, під час якого свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, котра вчинила правопорушення 18.02.2019 (т.с. 1 арк.с. 132-134).

Згідно акту судово-медичного обстеження № 165 від 20.02.2019 потерпілого ОСОБА_10 будь-яких видимих тілесних пошкоджень у потерпілого не виявлено (арк.с. 29 т.1). Покази потерпілого та свідка ОСОБА_13 містять протиріччя щодо кількості та обставин нанесення ударів потерпілому, тому суд не має підстав вважати доведеним факт застосування фізичного насильства до потерпілого саме у спосіб, описаний останнім; на кваліфікацію дій обвинувачених вказана обставина не впливає відповідно до змісту та обсягу пред`явленого обвинувачення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, повністю доведеною і кваліфікує його дії відповідно за ч. 3 ст. 186 КК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, повністю доведеною і кваліфікує його дії відповідно за ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується негативно (арк.с. 156 т.с.1), будучи працездатним, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває згідно довідки Кам`янської міської лікарні № 1 (арк.с.155 т.1); обставиною, котра пом`якшує вину обвинуваченого є щире каяття, обставиною, котра обтяжує покарання рецидив злочину, тому суд, враховуючи думку щодо призначення покарання потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у скоєному, будучи працездатним, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно (арк.с. 140 т.1), має малолітню дитину (арк.с.142 т.1); на обліку у нарколога та психіатра не перебуває згідно довідки Кам`янської міської лікарні № 1 (арк.с 139 т.1); обставиною, що обтяжує вину є рецидив злочину; обставиною, котра пом`якшує вину є щире каяття у скоєному, тому суд, враховуючи думку потерпілого щодо призначення покарання, той факт, що потерпілий не має претензій матеріального характеру та не наполягав на суворому покаранні, вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі.

Судові витрати згідно ст. ст. 122-126 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів вирішити згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину за ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.08.2017 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням, як більш суворим, поглинути покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.08.2019 року у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання згідно протоколу затримання з 18.02.2019 року 14.00.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання з 14 години 00 хвилин 18 лютого 2019 року) по день набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочинів за ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2018 року у вигляді 6 (шести) місяців обмеження волі, що дорівнює 3 місяцям позбавлення волі, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 до відбування покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням, як більш суворим, поглинути покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.06.2019 року у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання згідно протоколу затримання з 18.02.2019 року 14.00.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_6 покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання з 14 години 00 хвилин 18 лютого 2019 року) по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової експертизи у прибуток держави в сумі 143 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на проведення судової експертизи у прибуток держави в сумі 143 грн.

Речові докази : мобільний телефон «iPhone модель NG4F2LL/A» 64G , мобільний телефон «Samsung Duos GT-S7272», які знаходяться на зберіганні в Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП (квитанція № 000074) - повернути потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знявши арешт з вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_16 від 20.02.2019 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Суддя ОСОБА_1