Справа № 487/2829/20
Провадження № 1-кс/487/3454/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за його заявою від 07.05.2020 про вчинення слідчим Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 351 КК України.
Обґрунтував вимоги скарги тим, що 07.05.2020 він звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення слідчим Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 351 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні №0000039 за ознаками ч.1 ст. 351 КК України, за фактом перешкоджання діяльності депутата Подільської міської ради ОСОБА_3 , що виразилось у невнесенні на розгляд до порядку денного 32 і 36 сесії міської ради його депутатських запитів. Слідчим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні двічі виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались прокурорами та якими було встановлено, що постанови винесені з порушенням вимог ч.2 ст. 9 КПК України. При цьому, ним було виявлено порушення слідчим порядку збирання доказів та надання ним належної правової оцінки, не були вчинені процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження, вказане свідчить про створення штучних перешкод в діяльності депутата місцевого самоврядування. Проте, посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в супереч вимог ст. 214 КПК України, відомості за його заявою не були внесенні до ЄРДР.
В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності.

Представник ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєвів судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій проси розглянути скаргу за відсутності їхнього представника та в її задоволенні відмовити.

Крім того, представник ТУ ДБЮР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 надала заперечення на скаргу, в яких просила в задоволенні скарги відмовити з посиланням на те, що 12.05.2020 до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві надійшли заяви ОСОБА_3 щодо неналежне здійснення службовими особами Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000039, № 0000046, № 0000061, № 0001119, № 0001120, внесених до ЄРДР за його заявами за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 351 КК України. Листом від 13.05.2020 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, у зв`язку з тим, що його заяви не містили об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування яких віднесено до підслідності органів ДБР та ґрунтувалось лише на припущеннях про протиправність дій співробітників Подільського ВП ГУНП в Одеській області. У вказаному листі були роз`яснені заявнику вимоги чинного законодавства, зокрема щодо внесення відомостей до ЄРДР та роз`яснено право на оскарження дій слідчого до прокурора та слідчого судді.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, 07.05.2020 ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 351 КК України слідчим Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000039 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст. 351 КК України
Вказана заява ОСОБА_3 була зареєстрована ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві 12.05.2020.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована в цій установі.

Листом начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_6 від 13.05.2020 за №05-14/1317-П3, ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.05.2020 з посиланням на те, що заява не містить об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 351 КК України, досудове розслідування яких віднесено до підслідності органів ДБР та ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій співробітників Подільського ВП ГУНП в Одеській області. Слідчий здійснює свої повноваження відповідно до вимог КПК України та є самостійним у своєї процесуальної діяльності. Роз`яснено, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому КПК України та постанови слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути скасовані прокурором за заявою потерпілого або оскаржені слідчому судді, в порядку ст. 303-306 КПК України.

Статтею 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що до ЄРДР обов`язково вносяться лише ті відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Також, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину та наявність даних відомостей має бути критерієм внесення заяви про злочин до ЄРДР.

Критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомлені таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, що мають обов`язково внесені до ЄРДР.

З дослідженого судом звернення вбачається те, що хоча воно формально і називається заявником заявою про злочин, проте викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його власних міркуванняхта не містить наведення об`єктивної сторони діяння, кваліфікованого заявником за ст. 351 ч.1 КК України, а сам по собі факт винесення слідчим рішення, з яким не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, отже відсутнє наведення достатніх ознак вчинення слідчим Подільського ВП ГУНП в Одеській області саме кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 351 КК України.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєвіобґрунтовано відомості по вказаному зверненню не були внесені відомості до ЄРДР.

Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків слідчого судді, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні не було встановлено, наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1