У Х В А Л А

13 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід

в с т а н о в и в:

11.02.2020 року в процесі комп`ютерного розподілу справ, автоматизованою системою документообігу суду, слідчому судді ОСОБА_3 передано скаргу №463/10668/19 ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання в кримінальному провадженні №0000609 від 19 червня 2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

12.02.2020р. слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід у розгляду даної скарги з тих підстав, що скарга стосується дій слідчого Територіального управління ДБР м. Львова, а її чоловік ОСОБА_6 займав посаду керівника ДБР на момент винесення оскаржуваної постанови.

Учасники в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши заяву, суддя встановив наступне.

Як встановлено, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 11.02.2020 року була визначена системою автоматизованого розподілу для розгляду скарги №463/10668/19 ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання в кримінальному провадженні №0000609 від 19 червня 2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Частиною першою ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки належним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участі у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту скарги, питання які порушуються скаржником, стосуються безпосередньо дій слідчого Територіального управління ДБР м. Львова, а суддя ОСОБА_3 була дружиною керівника ДБР ОСОБА_6 на момент винесення оскаржуваної постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11,06р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв судця упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 107 КПК України, суддя

постановив :

заяву слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від участі у розгляді скарги №463/10668/19 ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання в кримінальному провадженні №0000609 від 19 червня 2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Матеріали скарги №463/10668/19 ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання в кримінальному провадженні №0000609 від 19 червня 2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України передати на повторну реєстрацію та розподіл у відповідності з вимогами ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1