КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2825/2020 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року,
за участю:
власника майна ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000181 від 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Накладено арешт на вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_6 , майно, а саме: паспорт громадянина СССР ім`я ОСОБА_10 ; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_11 ; чек про сплату послуг «Нова пошта» №2818; катка Приватбанк №372097; картка Приватбанк № НОМЕР_1 ; довідка присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_12 , на. 1 арк.; свідоцтво про укладання шлюбу гр. ОСОБА_13 та п ОСОБА_14 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_15 на 3 арк.; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк.; свідоцтво про народження ОСОБА_19 на 1 арк.; пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_20 ; копія свідоцтв, про народження на ім`я ОСОБА_21 на 1 арк.; паспорт СССР на імя ОСОБА_22 ; інша документація на 6 арк.; квитанція про користування послугами «Нова Пошта» №1829 на 1 арк.; картка «пресса» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення №021 «пресса » на ім`я ОСОБА_6 ; картка «Visa Piraeus Bank» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 ; картка МТС НОМЕР_4 ; картка «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; картка Приватбанк № НОМЕР_6 ; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_7 квитанція про користування послугами «Нова Пошта» № НОМЕР_8 на 1 арк.; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Мейзу» із пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Samsung» іmei: НОМЕР_10 іmei: 2: НОМЕР_11 з пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Ig» іmei: НОМЕР_12 з пошкодженнями; мобільний телефон марки «Huawei» іmeil: НОМЕР_13 іmeil: 2: НОМЕР_14 із сім-картами з мобільними номерами телефону: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; флеш-накопичувач «Jet flash8gb».
Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахував мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просив накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, а також приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, мають ознаки знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а тому тимчасове обмеження їх володільця у володінні та власника у розпорядженні ними є обґрунтованим і такий ступінь втручання у їх права та свободи, про які йдеться в клопотанні слідчого, виправдовуюся потребами досудового розслідування, а тому клопотання слідчого визнано обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2020 у справі № 759/6654/20.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що фактичні обставини, які викладені в ухвалі слідчого судді про накладення арешту не відповідають дійсності, необхідність арешту є недоведеною, а ухвала винесена всупереч законодавчим вимогам ст.ст. 98, 170 КПК України.
Також апелянт зазначає, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 06.04.2020 року не давалось дозволу а ні слідчому ОСОБА_24 а ні будь-якій іншій особі провести обшук, а також вказано на проведення обшуку за зовсім іншою адресою, що вказує про його незаконність.
Крім того апелянт зазначає, що клопотання про арешт майна надійшло до суду 15.04.2020, та 22.04.2020 було відкликано на доопрацювання, оскільки клопотання було подано відносно зовсім іншого майна, яке у нього ніколи не вилучалось, та до нього немає жодного відношення, тобто слідчий в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України не тільки не звернувся з клопотанням про арешт вилученого саме у нього майна, але і не повернув його, як цього вимагає закон. Проте слідчий знову звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна 23.04.2020, за результатом розгляду якого його було задоволено, однак слідчий суддя зазначила, що слідчий звернувся 14.04.2020, але слідчий звернувся 15.04.2020.
Також апелянт звертає увагу на те, що у клопотанні слідчого про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно була відсутня копія постанови про визнання майна речовим доказом, одже висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна здійснено без виклику власника майна, оскаржувану ухвалу ним отримано 15.05.2020
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 23.04.2020 року було постановлено без виклику власника майна та його представника, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 від 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
14.04.2020 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
13.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_6 . В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено майно ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянина СССР ім`я ОСОБА_10 ; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_11 ; чек про сплату послуг «Нова пошта» №2818; катка Приватбанк №372097; картка Приватбанк № НОМЕР_1 ; довідка присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_12 , на. 1 арк.; свідоцтво про укладання шлюбу гр. ОСОБА_13 та п ОСОБА_14 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_15 на 3 арк.; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк.; свідоцтво про народження ОСОБА_19 на 1 арк.; пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_20 ; копія свідоцтв, про народження на ім`я ОСОБА_21 на 1 арк.; паспорт СССР на імя ОСОБА_22 ; інша документація на 6 арк.; квитанція про користування послугами «Нова Пошта» №1829 на 1 арк.; картка «пресса» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення №021 «пресса » на ім`я ОСОБА_6 ; картка «Visa Piraeus Bank» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 ; картка МТС НОМЕР_4 ; картка «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; картка Приватбанк № НОМЕР_6 ; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_7 квитанція про користування послугами «Нова Пошта» № НОМЕР_8 на 1 арк.; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Мейзу» із пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Samsung» іmei: НОМЕР_10 іmei: 2: НОМЕР_11 з пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Ig» іmei: НОМЕР_12 з пошкодженнями; мобільний телефон марки «Huawei» іmeil: НОМЕР_13 іmeil: 2: НОМЕР_14 із сім-картами з мобільними номерами телефону: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; флеш-накопичувач «Jet flash8gb».
14.04.2020 постановою слідчого ВРОТЗСУ ГУНП в Київіській області зазначене визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000181 від 31.05.2019.
15.04.2020 слідчий СУ НУНП в Київській області, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт зазначеного вище майна, що належить ОСОБА_6 .
22.04.2020 слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна повернув на доопрацювання.
23.04.2020 після доопрацювання слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт зазначеного вище майна, оскільки воно являється речовими доказами та відповідає вимогам зазначеним у статті 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а також містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
23.04.2020 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, вислухані пояснення слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.
Посилання апелянта на те, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 06.04.2020 року не давалось дозволу а ні слідчому ОСОБА_24 а ні будь-якій іншій особі провести обшук, а також вказано на проведення обшуку за зовсім іншою адресою, що вказує про його незаконність, є безпідставним, оскільки як вбачається з ухвали 06.04.2020 року про надання дозволу на проведення обшуку, останньою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає протоколу обшуку за вказаною адресою, до якого зауважень від ОСОБА_6 , під час обшуку не надходило. Крім того, апелянтом не надано доказів щодо невідповідності зазначеної адреси. В ухвалі про надання обшуку не визначено коло осіб, які повинні проводити обшук, однак, обшук проведено слідчим, який входить в слідчу групу в даному кримінальному провадженні.
Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що слідчий суддя зазначила, що слідчий звернувся з клопотанням про арешт в перше 14.04.2020, але слідчий звернувся 15.04.2020, та що в оскаржувані ухвалі зазначається в мотивувальній частині про транспортні засоби, однак колегія суддів дослідивши матеріали клопотання та оскаржувану ухвалу прийшла до висновку, що дані обставини дійсно мають місце, проте на думку суду це є опискою, яку слідчий суддя може усунути за власною ініціативою або за клопотанням учасника кримінального провадження в порядку ст. 379 КПК України, та дана обставина не є безперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Твердження апелянта, що у клопотанні слідчого про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно була відсутня копія постанови про визнання майна речовим доказом, спростовується матеріали клопотання.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту по кримінальному провадженню №0000181 від 31.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та накладено арешт на вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_6 , майно, а саме: паспорт громадянина СССР ім`я ОСОБА_10 ; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_11 ; чек про сплату послуг «Нова пошта» №2818; катка Приватбанк №372097; картка Приватбанк № НОМЕР_1 ; довідка присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_12 , на. 1 арк.; свідоцтво про укладання шлюбу гр. ОСОБА_13 та п ОСОБА_14 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_15 на 3 арк.; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на 1 арк.; копію паспорта та довідки присвоєння індивідуального номеру платника податків на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк.; свідоцтво про народження ОСОБА_19 на 1 арк.; пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_20 ; копія свідоцтв, про народження на ім`я ОСОБА_21 на 1 арк.; паспорт СССР на імя ОСОБА_22 ; інша документація на 6 арк.; квитанція про користування послугами «Нова Пошта» №1829 на 1 арк.; картка «пресса» на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення №021 «пресса» на ім`я ОСОБА_6 ; картка «Visa Piraeus Bank» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 ; картка МТС НОМЕР_4 ; картка «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; картка Приватбанк № НОМЕР_6 ; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_7 квитанція про користування послугами «Нова Пошта» № НОМЕР_8 на 1 арк.; тримач для сім-карти з телефоном НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Мейзу» із пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Samsung» іmei: НОМЕР_10 іmei: 2: НОМЕР_11 з пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Ig» іmei: НОМЕР_12 з пошкодженнями; мобільний телефон марки «Huawei» іmeil: НОМЕР_13 іmeil: 2: НОМЕР_14 із сім-картами з мобільними номерами телефону: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; флеш-накопичувач «Jet flash8gb», - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4