Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 березня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року про відмову у скасуванні арешту на майно по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

апелянта-співвласника майна ОСОБА_4 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_4 просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання і скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 12 січня 2012 року та постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 16 березня 2012 року, на майно ОСОБА_5 , а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання представника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про скасування арешту на майно по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні її клопотання про скасування арешту на майно, суд першої інстанції не дотримався завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України. Крім того, на її думку, в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба, на день судового розгляду клопотання про скасування арешту майна відсутні обставини, які б слугували підставою для накладення арешту, та з огляду на закріплений законом принцип непорушності права власності та неможливості протиправного позбавлення цього права або обмеження в його здійсненні, вважає за необхідне скасувати накладений на майно арешт.

Відмовляючи у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_4 , суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що ст.174 КПК України не передбачено скасування арешту накладеного на майно засудженого після завершення виконавчого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_4 , міркування прокурора, який просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, послався на положення ст.174 КПК України (в редакції 2012 року).

Разом з тим, матеріалами кримінальної справи щодо ОСОБА_5 встановлено, що арешт на майно було накладено постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС від 12 січня 2012 року за правилами діючого на той час КПК України (в редакції 1960 року).

Згідно п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, в даному випадку, під час розгляду клопотання апелянта, суд першої інстанції повинен був керуватись положенням КПК України (в редакції 1960 року).

Однак, суд першої інстанції на цю обставину не звернув уваги та застосував положення кримінального процесуального закону, які не підлягали застосуванню, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала згідно з вимогами ч.1 ст.409 КПК підлягає скасуванню, оскільки зазначені порушення не можливо усунути під час апеляційного розгляду.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи, що положення чинного Кримінального процесуального кодексу України не регулюють порядок дії апеляційного суду у разі скасування ухвали суду першої інстанції, якою прийняте рішення про відмову у скасуванні арешту накладеного на майно за правилами КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію статей 7, 9 КПК України.

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права та законність.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги той факт, що положення чинного Кримінального процесуального Кодексу України не регулюють порядок дії апеляційного суду у разі скасування ухвали суду першої інстанції, якою прийняте рішення про відмову у скасуванні арешту накладеного на майно за правилами КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд, керуючись положеннями статей 2, 7, ч.6 ст.9 КПК України, вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2019 року про відмову у скасуванні арешту на майно у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3