справа №619/2369/18
провадження №1-кс/619/189/20
УХВАЛА
іменем України

27 лютого 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання прокурора підозрюваного ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000949 від 09.06.2018 про застосування запобіжного заходу щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернещина Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

установив:
15 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, відповідно до якого 09.06.2016 близько 01 години ночі ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прибув до домоволодіння розташованого за адресою - АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 мати та діти його колишньої співмешканки для з`ясування особистих стосунків, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до будинку за вищевказаною адресою. ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що він не вправі проникати до іншого володіння особи, без згоди особи, що зареєстрована та фактично проживає у зазначеному будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення конституційного прав недоторканості житла (ст. 30 Конституції України), маючи умисел на незаконне проникнення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_7 , всупереч її волі, не переслідуючи умисел н заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що вхідна хвіртка до подвір`я будинку була відчинена, під приводом з`ясування обставин конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_10 незаконно, проти волі законного власника, проник на територію двору домоволодіння, тобто земельну ділянку, яка огороджена по периметру парканом, та на праві користування належить ОСОБА_7 . В цей час дії ОСОБА_4 були помічені потерпілою ОСОБА_7 , як почала виходити з будинку, та зробила ОСОБА_4 зауваження щодо припинення його протиправних дій. Після чого ОСОБА_4 почав йти у бік входу до будинку де знаходилась ОСОБА_7 погрожуючи останній та її рідним заподіянням тілесних ушкоджені відштовхнувши ОСОБА_7 самовільно зайшов через незачинені двері до вітальні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який є житлом ОСОБА_7 тим самим незаконно, проти волі законного власника, проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 , де вільно пересувався територією упродовж нетривалого періоду часу, тим самим свідомо та умисно порушив праві потерпілого на недоторканість житла. В результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_4 порушив вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду Ч] обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ст. 12 Загальної декларації прав людини, відповідно до якої ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність його житла, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, відповідно до якого ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного посягання на недоторканність його житла, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожен має право на повагу до свого житла, тобто незаконне проникла до житла особи, порушивши недоторканість житла ОСОБА_7 . Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
Тоді ж, 09.06.2016 близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у вітальні будинку почав сваритися з онуком ОСОБА_7 - ОСОБА_10 побачивши вказану ситуацію ОСОБА_7 вирішила втрутитися, тим самим почавши руками виштовхувати ОСОБА_4 за межі свого будинку та домоволодіння, що обурило останнього. В цей момент ОСОБА_4 діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїй дій передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 стоячи позаду ОСОБА_7 , охопив останню правою рукою за тулуб, а саме бокову частину праворуч, та стиснув його, в наслідок чого ОСОБА_7 відчула сильний фізичний біль, після чого ОСОБА_7 попрямувала в бік вхідних дверей. В послідуючому ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_7 намагається забігти в будинок та викликати поліцію, наніс один удар кулаком правої руки в потиличну частину голови, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_7 згідно висновку експерта №09-2626/2018 тілесні ушкодження у вигляді синця на голові, садна на тлі синця тулубу, що утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар-стиснення, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого онук ОСОБА_8 , накинувся на ОСОБА_4 , тим самим надавши можливість потерпілій забігти в будинок та зачинитись в ньому. Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. 15.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості, за які законом передбачено відповідальність у виді обмеження волі на строк до трьох років (ст. 162 КК України) та виправні роботи на строк до одного року (ст. 125 КК України), має постійне місце проживання, не має офіційного джерела заробітку, раніше не судимий. Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що у даному випадку наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний у подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування/суду незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 отримав додатки до клопотання, в яких зазначено певні докази, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КП України). Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ним скоєно умисний злочин невеликої тяжкості, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України (п.1 ч. 1 ст.177 КПК України). Також ОСОБА_4 будь-яким іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважаю, що застосуванню стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, з метою запобігти наведеним ризикам. Безумовно, сторона обвинувачення приймає до уваги особисті данні підозрюваного, а саме стійкі соціальні зв`язки, наявність постійного місця мешкання, та характеристики за місцем мешкання.
У судовому засіданні прокурор обґрунтувала клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що він не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя на підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних мотивів.
Так, вирішуючи клопотання прокурора щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд приймає до уваги доводи сторони захисту щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки останній дійсно належно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, відвідує судові засідання та прибуває за кожною вимогою до суду, не дивлячись на те, що до нього не було застосовано ні як в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду жодного запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 .
Крім того, суд звертає увагу сторони обвинувачення на те, що у розпорядження суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, оскільки в ході розгляду вказаного клопотання не було надано у розпорядження суду будь-яких доказів, які б були достатніми для суду, щоб дійти висновку про те, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Сама по собі тяжкість інкримінованого особі злочину та тяжкість покарання, передбаченого законом за вказані злочини, не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 178, 179, 193, 194, 196, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1