печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 20.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0001331,

В С Т А Н О В И В:
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ч. 5 п. 1 ст. 303 КПК України, на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 20.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0001331.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що постанова слідчого про відмову у визнані потерпілим є необґрунтованою, безпідставною, формально винесеною в порушення вимог КПК України, просить її скасувати.

У судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, особа, яка її подала ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги у її відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001331 від 20.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 20.09.2019 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0001331.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим слідчий зазначав, що на даний час в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які матеріали, відповідно до яких встановлено, що працівниками Голосіївського УП ГУНП у м. Києві завдано ОСОБА_4 фізичної або майнової шкоди.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 20.09.2019, остання не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що ще не здобуто фактів спричинення фізичної та матеріальної шкоди заявнику.

Отже, за таких обставин, оскільки постанова слідчого носить у собі формальний характер, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого від 20.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим, та зобов`язання вирішення питання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 20.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0001331 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 20.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим, у рамках кримінального провадження № 0001331.

Зобов`язати компетентну особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0001331 вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1