Справа № 171/2095/19
В И Р О К
іменем України

14 січня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000832 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в с. Мала Олександрівка Велико-Олександрівського району Херсонської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, має загальну середню освіту, у шлюбі не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, що навчається у Зеленодольському професійному ліцеї, раніше не судимої, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 20.09.2019, приблизно о 23.00 годині, знаходилась на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачила належний ОСОБА_5 велосипед «RAGAZZI», який знаходився поблизу паркану у дворі вищезазначеного домоволодіння, після чого у останньої виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно з корисливих мотивів викрала належний ОСОБА_5 велосипед «RAGAZZI», який знаходився поблизу паркану у дворі вищезазначеного домоволодіння, після чого з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2800 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнала повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодилася, та пояснила, що 20.09.2019 року пізно ввечері вона поверталася додому, де біля паркану у дворі будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_5 , вона побачила велосипед, який вирішила викрасти для використання для власних потреб. Так як на вулиці вже було темно, вона забрала вказаний велосипед та відкотила його до себе додому. На наступний день вона дізналася, що потерпілий розшукує велосипед. Їй стало соромно за вчинене і вона вирішила повернути викрадений велосипед, після чого відкотила велосипед до магазину, де його залишила. Про те, що вона вчинила крадіжку вказаного велосипеда, стало відомо з камер відеоспостереження, які розташовані на магазині, біля якого вона залишила велосипед. У вчиненому щиро кається.

Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 щиро покаялася, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказану обставину як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченої.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не зайнята суспільно-корисною працею, навчається у професійному ліцеї.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу.

Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Речовий доказ велосипед «RAGAZZI», повернутий потерпілому, залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1