ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/474/20 Справа № 201/1729/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку та повернення скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження №0003372,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 24.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003372 від 11.02.2014 року було відмовлено та дану скаргу повернуто особі, яка подала скаргу ОСОБА_6 .
Рішення суду обґрунтовано тим, що, як вбачається з матеріалів, постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 24.10.2018 року закрито кримінальне провадження №0003372 від 11.02.2014 року. ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження він отримав 08.02.2020 року. Натомість, жодних документів та доказів на підтвердження факту отримання заявником оскаржуваної постанови саме 08.02.2020 року, до скарги не долучено, як і доказів неможливості отримання та оскарження вказаної постанови з 24.10.2018 року протягом більше року.
Відсутність відповідних документів на підтвердження факту отримання копії оскаржуваної вперше саме 08.02.2020 року, позбавляє слідчого суддю можливості об`єктивно визначити цю дату датою, з якої повинен рахуватися передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, 10-ти денний строк на оскарження відповідного рішення, що, у свою чергу, дає підстави вважати, що заявником був пропущений строк на оскарження, а доводи про поважність причин пропуску строку майже на рік є такими, що не ґрунтуються на матеріалах за скаргою.
Слідчий суддя дійшов висновку, що підстав поважності пропуску строку на подання скарги заявником в своїй скарзі не наведено і матеріалами справи не підтверджено, а ті мотиви, що заявник наводить в своїй скарзі щодо поновлення строку на оскарження, є безпідставними і не можуть бути визнані поважною причиною пропуску цього строку.
Скаржник ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження №0003372 від 11.02.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України - внаслідок офіційного її отримання тільки 08.02.2020 року. Поновити строк оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська внаслідок епідемії корона вірусу в Україні, що є форс мажорними обставинами. Скасувати постанову від 24.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003372 від 11.02.2014 року, винесену прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вищезазначену ухвалу йому видали на поштовому відділенні 16.03.2020 року внаслідок заходів по України з приводу коронавірусу.
Вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є протиправною, якою порушені його права як заявника. Вважає, що прокурор умисно не надіслав йому в установленому законом порядку постанову у 2018 році, а тільки у 2020 році звичайним листом, щоб не було можливості відстежити відправлення. Звертає увагу, що доказом того, що постанову прокурора про закриття кримінального провадження він отримав 08.02.2020 року є супровідний лист, долучений до постанови, та конверт зі штампом прокуратури із штемпелем відправки 22.01.2020 року.
Зазначає, що встановлені та викладені прокурором у постанові факти є не конкретизованими та не відповідають поданій ним заяві про злочин. Також прокурором не надано правову оцінку проведеного автотехнічного дослідження від 08.06.2016 року. Не було призначено повторну експертизу для встановлення розбіжностей, які зазначені експертами.

06 квітня 2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява скаржника ОСОБА_6 , в якій останній просив провести апеляційний розгляд без його присутності у зв`язку з карантином задля розповсюдження коронавірусу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику та повідомлення ОСОБА_6 , а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.
Оскільки наданими матеріалами не спростовуються доводи апелянта про те, що копію даної ухвали він отримав у поштовому відділенні саме 16.03.2020 року, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення апелянтом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду та вирішення питання про його поновлення.
Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З висновком суду першої інстанції про повернення скарги колегія погодитись не може, оскільки слідчому судді за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку доцільно розглядати скарги на постанови про закриття кримінального провадження по суті і уникати визначення моменту початку перебігу строку оскарження датою винесення постанови, тому в даному випадку має місце неповнота судового розгляду і неправильне застосування кримінального процесуального закону.
Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 в своїй скарзі, поданій до слідчого судді, зазначає про те, що оскаржувану постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 24.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003372 від 11.02.2014 року він отримав лише 08.02.2020 року, на підтвердження чого апелянтом додано до апеляційної скарги копію супровідного листа, долученого до постанови, №15/2(06/2)-3623-13 від 17.01.2020 року та конверт зі штампом прокуратури Дніпропетровської області зі штемпелем відправки 22.01.2020 року, які, до того ж, були долучені скаржником і до скарги, поданої до слідчого судді, а отже останнім днем оскарження цієї постанови було 18.02.2020 року. Вищезазначена скарга була направлена скаржником ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кур`єрською доставкою Нова пошта 18 лютого 2020 року.
За викладених обставин колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя суду першої інстанції зробив передчасний висновок про пропущення скаржником строку на оскарження даних дій та відсутність поважних причин для його поновлення, помилково вказавши про те, що підстав поважності пропуску строку на подання скарги заявником в своїй скарзі не наведено і матеріалами справи не підтверджено, а ті мотиви, що заявник наводить в своїй скарзі щодо поновлення строку на оскарження, є безпідставними і не можуть бути визнані поважною причиною пропуску цього строку. До того ж слідчий суддя мав можливість у разі необхідності витребувати матеріали даного кримінального провадження та особисто переконатися у достовірності тих фактів, які викликали у нього певний сумнів та були покладені в основу оскаржуваної ухвали.
Крім того, неприйнятними у даному випадку є й посилання слідчого судді на відсутність доказів неможливості отримання скаржником та оскарження вказаної постанови з 24.10.2018 року протягом більше року, а тому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя в даному випадку дійшов помилкового висновку про повернення скарги за викладених у судовому рішенні підстав, оскільки з огляду на вищевикладене скаржником ОСОБА_6 не було порушено строку на оскарження вищевказаної постанови прокурора.
Що ж стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 щодо розгляду по суті його скарги з наступним скасуванням оскаржуваної останнім постанови прокурора про закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування є компетенцією тільки слідчого судді суду першої інстанції. Прийняти процесуальне рішення по суті скарги, що розглядалась слідчим суддею, суд апеляційної інстанції має право лише у випадку розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Суд апеляційної інстанції в разі неправильного застосування слідчим суддею положень частин 2 та 4 ст. 304 КПК скасовують відповідні ухвали, а скарги направляють на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення : задоволення скарги чи відмови в її задоволенні або повернення чи відмови у відкритті провадження з інших підстав, тобто суд апеляційної інстанції уповноважений скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу винятково в частині підстав повернення чи відмови у відкритті провадження за скаргою, що зумовлює новий розгляд скарги слідчим суддею місцевого суду.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки відмова в поновленні строку на звернення зі скаргою та повернення цієї скарги особі, яка її подала, з тих підстав, які наведені в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з поверненням скарги апелянта на постанову прокурора слідчому судді до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року скасувати.
Скаргу ОСОБА_6 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 24.10.2018 року про закриття кримінального провадження №0003372 від 11.02.2014 року - направити на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4