Справа № 470/30/20 пров.№1-кп/478/63/2020
У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 року . Казанківський районний суд Миколаївської області
у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Під час проведення підготовчого засідання захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання щодо повернення обвинувального акту з підстав невідповідності його вимогам КПК України, а саме: з огляду на невідповідність формулювання обвинувального акту пред`явленій в ході досудового розслідування підозрі ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений думку захисника підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував, з підстав відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступних висновків.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в ньому наведені обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Також наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину.
За своїм змістом обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 є достатньо зрозумілим і конкретним. Конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 не викликає сумнівів.
Процесуальне право суду щодо повернення обвинувального акту визначене КПК України передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Натомість, вимоги КПК України вказують на необхідність формулювання обвинувачення таким чином, аби особа, якій пред`явлено відповідне обвинувачення розуміла його суть та знала від чого саме їй належить захищатися в ході судового провадження.
Таким чином, процесуальний закон пов`язує формулювання обвинувачення безпосередньо із суттю пред`явленого обвинувачення особі, а не підозри.
В свою чергу, обвинувальний акт процесуальним законом не ототожнюється із підозрою, яка пред`являється за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. в якому підозрюється особа. У зв`язку чим, обвинувальний акт остаточно встановлює обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та на підставі чого висувається обвинувачення особі.
Враховуючи наведене, суд приходить висновку про те, що в клопотанні захисника ОСОБА_7 слід відмовити, оскільки нею не наведено обставин, які б дійсно стали підставою для повернення обвинувального акту та перешкоджали б судовому розгляду даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.291, 314 КПК України,,суд,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: