Справа № 161/2212/20 Провадження №11-сс/802/115/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000249 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.20202 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 12 квітня 2020 року включно, із визначення розміру застави 945 900 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч дев`ятсот) гривень, до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
У поданій апеляційній скарзі захисник оскаржує рішення суду з мотивів його незаконності. Зазначає, що мотивація сторони обвинувачення щодо наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків є сумнівною. Посилається на те, що слідчому судді ОСОБА_1 було заявлено відвід, оскільки він був суддею у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, а тому має завідому сформовану позицію судді, що свідчить про її необ`єктивність. Стверджує, що порушено право на захист його підзахисного, оскільки слідчі дії проводилися за відсутності захисника. Вказує, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, а саме: постійне місце проживання, родина та малолітні дочки на утриманні. З огляду на наведене просить рішення слідчого судді скасувати та постановити нове, яким застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід, прокурора, потерпілого та його представника, які доводи апеляційної скарги заперечили і просили рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000249 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
10.02.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.
У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри за ч.5 ст.185 КК України підтверджується протоколом ОМП від 20.01.2020, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду відеозапису від 07.02.2020, протоколами пред`явлення особи для впізнання, іншими доказами, наявними у матеріалах клопотання, у їх сукупності.
Посилання сторони захисту на те, що слідчому судді ОСОБА_1 було заявлено відвід, оскільки він був суддею у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, на переконання апеляційного суду, не ґрунтуються на законі.

Так, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12.02.2020 в задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 відмовлено.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Із вказаної норми випливає, що розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, не є перешкодою для розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні.
Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості належить до категорії особливо тяжких.
На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу до підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Тому доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, що хоча у підозрюваного наявні постійне місце проживання та малолітні дочки на утриманні, проте дані обставини жодним чином не спростовують доведених слідчим і прокурором ризиків та не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Що ж стосується посилань захисника на ряд недопустимих доказів, то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, оскільки відповідно до приписів ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Отже, з правового аналізу вказаної норми закону можна зробити висновок, що суддя в ході участі в кримінальному провадженні під час досудового розслідування, позбавлений можливості вирішувати питання допустимості доказів, яке вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді