Справа № 134/1862/19
Провадження №11-кп/801/104/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.11.2019,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою звільнено ОСОБА_7 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 17 днів від подальшого відбування покарання.
Суд мотивував прийняте рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 відбувши 2/3 частини покарання, призначеного судом за вчинення злочину, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КПК України.

На переконання прокурора висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що дані про особу засудженого ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання не свідчать про його сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого, який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дотримався наведених вимог закону та, врахувавши особу засудженого, характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість його звільнення від невідбутої частини покарання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням та не знаходить підстав для його скасування, адже як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 своє виправлення довів, порушень режиму відбування покарання не допускав, відповідно стягнення до нього не застосовувались, має заохочення, а отже є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення від невідбутої частини покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженого ст. 81 КК України, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Також судом взято до уваги, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, до праці ставиться добросовісно, поставлені завдання виконує. Дотримувався вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму не допускав. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі відвідує та реагує на них правильно. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.
З огляду на наведене, висновок суду про необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування або зміну судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.11.2019, якою звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України, залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя