Справа № 308/4131/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001015, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з майна, а саме автомобіля марки Nissan Patrol та свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_1 , які зберігаються в Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області.

В обґрунтування поданого клопотання володілець майна зазначив, що в провадженні старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001015 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України по факту підробки номерних позначень кузова автомобіля "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ".

Згідно протоколу огляду місця події від 25.03.2020 року вищевказаний автомобіль, та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 у рамках даного кримінального провадження було вилучено та поміщено на штраф-майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

02.04.2020 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/3125/20 на автомобіль марки "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ", та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 , було накладено арешт із забороною користування та розпоряджання даним автомобілем.

26.03.2020 року в рамках розслідування даного кримінального провадження винесено постанову про призначення судово-трасологічної експертизи. Згідно висновку судово-трасологічної експертизи № 9/46 від 27.04.2020 року наявне на автомобілі марки NISSAN PATROL", номерні знаки " НОМЕР_2 ", ідентифікаційне номерне позначення шасі, а саме - НОМЕР_3 , нанесено в умовах заводу-виробника, і будь-які зміни до нього не вносилися.

Оскільки з автомобілем та свідоцтвом про його реєстрацію, які визнані речовими доказами у даній справі, проведені всі необхідні слідчі дії, необхідність у їх подальшому арешті відпала, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02.04.2020 року, та зобов`язати слідчий відділ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.

У судове засідання заявник не з`явився, однак, подав заяву, в якій клопотання підтримав, та просив розглянути у його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. При цьому зазначив, що проти скасування арешту не заперечує, оскільки, всі необхідні слідчі дії з автомобілем та свідоцтвом про його реєстрацію вже проведені, станом на теперішній час в рамках розслідування даного кримінального провадження встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК Ураїни, та вирішується питання про закриття в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому необхідність у їх арешті та зберіганні в Ужгородському ВП відпала.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див.рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N31107/96, п.58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципів і верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення усправі"Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series АN296-А, п.42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у правомірне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див.,серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series AN52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, SeriesAN98).

Слідчим суддею було встановлено, що в провадженні старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001015 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України ,по факту підробки номерних позначень кузова автомобіля "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ".

У межах вказаного кримінального провадження встановлено, що 24.03.2020 року, близько 23:10 години, працівниками патрульної поліції в м. Ужгороді по вул. Загорській, під час перевірки автомобіля марки "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ", яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , було виявлено ознаки підробки номерних позначень кузова даного автомобіля.

У подальшому на місце події прибула слідчо-оперативна група Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, яка 25.03.2020 року, о 01 год. 50 хв. вилучила даний автомобіль згідно протоколу огляду місця події на штраф-майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Крім того, було вилучено свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 .

25.03.2020 року в рамках розслідування даного кримінального провадження винесено постанову, якою визнано автомобіль марки "NISSAN PATROL", номерні знаки " НОМЕР_2 ", та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 речовими доказами, та визначено місце їх зберігання на період досудового розслідування - Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області.

02.04.2020 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/3125/20 на автомобіль марки "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ", та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 , було накладено арешт із забороною користування та розпоряджання даним автомобілем.

26.03.2020 року призначено судово-трасологічну експертизу, в ході якої було встановлено, що ідентифікаційне номерне позначення шасі, а саме - НОМЕР_3 , наявне на автомобілі марки NISSAN PATROL", номерні знаки " НОМЕР_2 ", нанесено в умовах заводу-виробника, і будь-які зміни до нього не вносилися, що підтверджується висновком № 9/46 від 27.04.2020 року.

Необхідності в арешті майна та триманні автомобіля на штрафмайданчику Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області не має.

Згідно поданої заявником довіреності від 03.12.2015 року законним володільцем автомобіль марки "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ", та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, враховуючи вимоги розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, вимоги верховенства права і недоторканості майна, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2020 року в рамках кримінального провадження за № 0001015 від 25.03.2020 року арешт на майно, а саме: на автомобіль марки "NISSAN PATROL", Словацької реєстрації, номерні знаки " НОМЕР_2 ", та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_1 , та повернути законному володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи його уповноваженому представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1