Справа № 308/8089/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000145 від 02.02.2019 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Вишньовка, Вишньовського району, Целіноградської області, українця, громадянина України, одруженого, з повною середньою освітою, працюючого волієм в ПП «Овсянікова», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,
встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2019 згідно графіку чергувань та наказу №773 від 10.08.2016 МВС України «Про затвердження порядку організації взаємодії Національної гвардії України та Національної поліції України під час забезпечення (охорони) публічної (громадської) безпеки» перебуваючи на чергуванні старший солдат строкової служби Національної гвардії України ОСОБА_6 солдат строкової служби ОСОБА_7 , поліцейський взводу №2УППвЗакарпатській області ОСОБА_8 та інспектор взводу № 2 УПП в Закарпатській області ОСОБА_9 о 20.47 год. 01.02.2019 отримали повідомлення зі служби 102 про те, що на автомобільній дорозі М08 а об`їзній біля АЗС «Шел» особа чоловічої статі ножем спричинила тілесні ушкодження заявнику. Прибувши на місце події яке було вказано в повідомленні солдати строкової служби Національної гвардії та працівники поліції а саме: старший солдат строкової служби Національної гвардії України ОСОБА_6 , солдат строкової служби ОСОБА_7 , поліцейський взводу №2 УПП в Закарпатській області ОСОБА_8 та інспектор взводу №2 УПП в Закарпатській області ОСОБА_9 , при цьому солдати Національної гвардії та працівники поліції перебували у форменому одязі та представилися сторонам конфлікту. Не зважаючи на присутність на місці події солдатів Національної гвардії та працівників поліції, ОСОБА_4 продовжував кричати та поводив себе неадекватно та на законні вимоги працівників Національної гвардії та працівників поліції щодо припинення своїх дій не реагував. Поліцейський взводу №2 УПП в Закарпатській області ОСОБА_8 та інспектор взводу №2 УПП в Закарпатській області ОСОБА_9 , які діяли відповідно до своїх функціональних обов`язків, діючи правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 18, 23, 33, ЗУ «Про Національну поліцію» намагалися провести з ОСОБА_4 , профілактичну бесіду також до ОСОБА_4 , співробітниками поліції у відповідності до ст. ст. 44 та 45 ЗУ «Про Національну поліцію» було застосовано фізичну силу та спеціальний засіб (кайданки), оскільки була загроза для оточуючих які знаходились на місці події.

Проте ОСОБА_4 усвідомлюючи, що старший солдат ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_7 . Національної гвардії України виконують покладені на них обов`язки щодо охорони громадського порядку, а їх вимоги є правомірними та законними, маючи умисел на протидію здійсненню покладених на них службових обов`язків, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, відштовхував силою від себе ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та наніс удар в праву сторону корпусу ОСОБА_6 , тим самим ОСОБА_4 , вчинив опір військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку.

На подальшу вимогу поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії України припинити опір ОСОБА_4 не відреагував, після чого було викликано СОГ для надання допомоги та доставлення його в Ужгородський ЗОНД для проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу медичного освідчення №100 від 01.02.2019 для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння ОСОБА_4 на момент вчинення опору військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, вчинив опір військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку.

До матеріалів обвинувального акту прокурором додано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 10 липня 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду.
В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_6 про надання письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 .
Із змісту угоди про визнання винуватості від 10.07.2019, укладеної між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_4 визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
З правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України кваліфіковано вірно як опір військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, суд приходить до переконання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.
Цивільний позов не заявлений.

За обвинувальним актом витрати на залучення експертів та речові докази у справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,-
ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 липня 2019 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000145 від 02.02.2019.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700/одна тисяча сімсот/ гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1