У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2020 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 ч.1 ст.263 КК України.
-продовжено строк тримання під вартою до 25 квітня 2020 року з правом внесення застави.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого щодо продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 25.04.2020 р. Включно, з правом внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2020 року, у разі внесення якої, покласти на підозрюваного визначені цією ухвалою обов`язки строком на два місяці.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам, які були досліджені в ході розгляду клопотання.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку показанням свідка ОСОБА_9 , які прямо підтверджують відсутність в діях ОСОБА_6 та інших складу тяжкого кримінального правопорушення.

Також, стверджує, що слідчий суддя необґрунтовано послався на такі докази, як: протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , протокол про результати негласних слідчих дій, постанову про виготовлення спеціальних несправжніх імітаційних засобів для використання в ході проведення НСРД, протокол затримання підозрюваного, оскільки вони не підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України.

Зазначає, що суд першої інстанції критично віднісся до доводів сторони захисту щодо відсутності ризиків переховуватись від слідства, знищення речових доказів, чинити вплив на свідків та потерпілого.

Крім того, зазначає, що 27.02.2020 року було оголошено тільки вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали було отримано тільки 11.03.2020 року, а тому вважає, що п`ятиденний строк подачі апеляційної скарги було пропущено з поважних причин.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 погодженого з заступником начальника Управління нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та розшукових дій територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві, прокуратури миколаївської області ОСОБА_12 щодо продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
На початку листопада 2019 року ОСОБА_13 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та групою невстановлених слідством осіб, та розробили злочинний план, направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_10 , та його близькими родичами, особисті дані якого були змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», який полягав у тому, щоб отримати від останнього грошові кошти за неіснуючий борг в сумі 600 000 гривень.
При цьому, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Огли, та група невстановлених слідством осіб усвідомлювали, що ОСОБА_10 не має перед ними жодних боргових зобов`язань, та для досягнення власної злочинної мети застосовували погрози потерпілому, та його сину направлені на вимогу передачі чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Огли, та групою невстановлених слідством осіб в період з 11.12.2019 по 22.12.2019 в м. Миколаєві неодноразово зустрічалися з потерпілим ОСОБА_10 з метою особистого збагачення, спрямованого на вчинення вимоги передачі чужого майна, шляхом застосування до нього психологічного насилля, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також у грубій формі вимагали у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 гривень за неіснуючі борги.
В подальшому 27.12.2019, у вечірній час ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , та групою невстановлених слідством осіб прибули до готелю «Шале», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 30, де близько о 20:34 год. зустрілися з потерпілим ОСОБА_10 , та усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на вчинення вимоги передачі чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом застосування до нього психологічного насилля, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також демонструючи ніж, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, в грубій формі почали вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 гривень.
11.01.2020 приблизно о 13:50 ОСОБА_13 , діючи спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , прибули на територію, прилеглу до ресторану «Вареники», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 74а/2, з метою завершення реалізації злочинного умисного, направленого на особисте збагачення, діючи за попередньою змовою, здійснили дії, які виразилися у вимоги передачі чужого майна. В подальшому ОСОБА_15 зайшов до ресторану «Вареники», де здійснили дії, які виразилися у вимоги передачі чужого майна, та отримав від потерпілого ОСОБА_10 раніше виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банкнот номіналом 500 гривень (номер та серія ЛБ4527342) кожна в кількості 500 штук на загальну суму 250 000 гривень, як частину неіснуючого боргу у розмірі 600 000 гривень.
Крім того, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11.01.2020, ОСОБА_6 у невстановлений спосіб, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої особи (осіб) пістолет моделі «STALKER 914 - UK».
Вказаний пістолет «STALKER 914 - UK», ОСОБА_6 переніс до автомобілю «Опель Зафіра» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, та зберігав і транспортував у ньому протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу.
В подальшому, 11.01.2020 у період часу з 14 годин 35 хвилин по 16 годину 21 хвилин, під час проведення обшуку в автомобілю «Опель Зафіра» д.н.з. НОМЕР_1 , який був під безпосереднім керуванням ОСОБА_6 працівниками поліції виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет моделі «STALKER 914 - UK» .
Відповідно до висновку судової експертизи зброї наданий на експертизу предмет схожий на пістолет вилучений 11.01.2020 під час обшуку автомобіля «Опель Зафіра» д.н.з. НОМЕР_1 є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю гладкоствольним самозарядним пістолетом «STALKER 914 - UK», калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 , виробництва «Atak Silah San. Tic. Ltd. Sti.» Туреччина.
За вказаний дій, ОСОБА_6 підозрюється у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами з погрозою застосування тяжких тілесних ушкоджень, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та у придбанні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.01.2020р. ОСОБА_6 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
На даний час ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, і підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 14.01.2020 р. ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 28.02.2020р. та визначено розмір застави у 600 000 грн.
21.02.2020 р. слідчий звернувся з клопотанням про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, на те, що на даний час не зменшились ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та для завершення досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих дій.
Слідчий суддя прийшовши до висновку про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Крім того, суддя вказав, що не зменшились такі ризики як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого чи свідка; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також суддя вказав, що вказані вище обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, що, враховуючи продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2020 року, згідно ст. 199 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та є підставою для задоволення клопотання слідчого.

Крім того, зазначив, що не підлягає задоволенню клопотання голови громадської організації "Всеукраїнське обєднання "Незалежна спілка спортсменів" ОСОБА_17 про особисту поруку, оскільки він не довів свої моральні якості, не довів що користується авторитетом у суспільстві, не впевнив слідчого суддю про можливість забезпечити виконання всіх передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 були присутніми 27.02.2020 року в судовому засіданні.

Повний тест ухвали слідчим суддею було проголошено 11.03.2020 року, в той же день захисник отримав в суді копію даної ухвали, про що є відмітка в матеріалах справи та на наступний день подав апеляційну скаргу у передбачений законодавством п`ятиденний строк.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_6 11.01.2020р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, згодом повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ухвалою слідчого судді від 14.01.2020 р. підозрюваному ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
21.02.2020 р. слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Зазначене клопотання подане в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ч. 3 вказаної статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування такого виду запобіжного заходу вперше.
На переконання апеляційного суду в даному випадку слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Зокрема, здобуті під час досудового розслідування докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Також, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали не зникли та не зменшилися раніше заявлені ризики.

Так, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що на даний час існує значна ймовірність цих ризиків, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, один з яких (ст. 189 КК) за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, доказів працевлаштування підозрюваного слідчому судді не надано, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім цього, з врахуванням обставин вчинення інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 189 КК України, є достатньо підстав вважати щодо можливості впливу в незаконний спосіб на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів на його користь.

З урахуванням тяжкості вчинених підозрюваним ОСОБА_6 злочинів, вагомості наявних доказів вчинення ним злочинів, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, та неможливості запобіганню іншим ризикам шляхом застосування менш суворих, ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливості завершення досудового розслідування, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта з приводу того, що суд критично віднісся до доводів сторони захисту щодо відсутності ризиків переховуватись від слідства, знищення речових доказів, чинити вплив на свідків та потерпілого є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Щодо доводів апелянта, що є невірними висновки слідчого судді щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину передбаченому ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, то вони є безпідставними.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обгрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протокол про результати негласних слідчих дій, постанови про виготовлення спеціальних несправжніх імітаційних засобів для використання в ході проведення НСРД, протоколом затримання підозрюваного.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2020 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: