Справа № 462/1356/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 06.02.2020 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого у ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19», за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 20, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 25.01.2020 року, близько 14 год. 46 хв., перебуваючи у приміщенні магазину № 25 ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 172 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду з боку працівників магазину та інших покупців, шляхом вільного доступу із магазину № 25 ПП «Мережа-Сервіс Львів» таємно викрав дві банки молока незбиране згущене з цукром 8, 5% жиру «Полтавочка» ємністю 380 грам, вартістю 35 грн. 22 коп. (без ПДВ) та одну пляшку віскі «Chivas Regal» 12 років 40% ємністю 0, 5 л., вартістю 444 грн. 61 коп. (без ПДВ), які у приміщенні торговельного залу магазину помістив собі у рюкзак та пройшовши повз зону кас, не оплативши за товар, вийшов із магазину, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду магазину № 25 ПП «Мережа-Сервіс Львів» на загальну суму 479 грн. 83 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав суду показання, що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с кримінального провадження 48, 50), висновок органу пробації, згідно якого, ОСОБА_4 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с. 31-35), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведені по справі обставини, з урахуванням того, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.09.2019 року у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з часу фактичного затримання, а саме з 25.01.2020 року. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного звернення даного вироку до виконання. Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 05.09.2019 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.
Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
У кримінальному провадженні представником потерпілого Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» - ОСОБА_5 , заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину у сумі 479 грн. 83 коп. (а.с.18).
У судовому засіданні обвинувачений визнав заявлений до нього цивільний позов повністю.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином суд вважає, що цивільний позов, щодо матеріальних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи те, що обвинувачений визнав цивільний позов, вина обвинуваченого доведена, представником потерпілого долучені усі необхідні документи, що підтверджують витрати з боку потерпілого.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів за даним вироком та вироками Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2020 року, Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2020 року, Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.03.2020 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 2 (два) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного затримання, а саме: 25.01.2020 року.

Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» в особі представника ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» () 479 (чотириста сімдесят дев`ять) грн. 83 коп. матеріальної шкоди.

Речові докази по справі:

-цифровий носій, а саме CD-R диск на якому містяться відеозаписи (а.с. кримінального 13,14) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: