Справа № 197/668/19
У Х В А Л А

13 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, внесеного до ЄРДР № 0000428 від 06.03.2019 року, -

встановила:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 23.01.2020 року.

Прокурор у судовому засіданні вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу. При цьому, обґрунтовуючи свою позицію в судовому засіданні, зокрема зазначає, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу ОСОБА_7 не вбачається, оскільки застосування більш м`яких заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти його задоволення, просили змінити на більш м`який запобіжний захід домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та не має наміру ухилятися від явки до суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_7 з урахуванням тяжкості покарання за злочини, в яких його обвинувачують, та даних про його особу.

Також колегія суддів приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду, а також суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не допитані свідки сторони обвинувачення. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого інкримінованого злочину, а також наявний ризик можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень , тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, колегія суддів виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, підстави для зміни запобіжного заходу колегія суддів не встановила.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України - до 12 березня 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3