УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000514 від 14 серпня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 13 серпня 2016 року, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи вул. Лисенка в м. Шпола Черкаської області умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя та численні удари кулаками в плечі та в грудну клітку спереду. Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця повік лівого ока, синців обох плечей та передньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку судово-медичного експерта №05-6-01/311 від 16 серпня 2016 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав. Вказав також, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають два роки з часу вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що злочин, в якому він обвинувачуються є злочином невеликої тяжкості, подія сталася більше двох років тому, а саме 13 серпня 2016 року, відтак згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, які складають два роки з часу вчинення кримінального правопорушення минули.

Захисник ОСОБА_9 клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно нього підтримав та просив його задовольнити. Крім того, захисник зазначив, що обвинувачений від суду не ухилявся, строки давності притягнення до кримінальної минули, тому відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 КК України кримінальне провадження повинно бути закрито зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_11 стосовно закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності заперечував та зауважив, що при вирішенні даного клопотання суд повинен з`ясувати чи дійсно мало місце вчинення даного кримінального правопорушення, чи наявний склад даного правопорушення і чи дійсно дане кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченим. Після з`ясування цих обставин можливе закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки тягне за собою настання цивільно-правових наслідків, а саме стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних злочином.

Потерпіла ОСОБА_10 підтримала думку свого представника, проти закриття кримінального провадження заперечувала.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, захисника, потерпілої та її представника суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 3ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України даний злочин класифікується як злочин невеликої тяжкості, відтак підпадає під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого обвинуваченим клопотання, з огляду на те, що злочин за яким він обвинувачуються є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, враховуючи, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Судом належним чином роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Крім того, в зв`язку із закриттям даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, 96-1, 96-2, ч. 2 ст. 296 КК України, ст. ст. 100, 124, 284-288, 372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно нього за ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000514 від 14 серпня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1