Справа № 306/503/15-к
Номер ст. звіту - 03
ВИРОК
Іменем України
30 січня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 28 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001047 за зміненим обвинувальним актом від 19 травня 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 28 листопада 2014 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні приватного житлового будинку АДРЕСА_1 (по місцю свого постійного проживання), під час розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_8 почав вимагати від останнього повернення грошового боргу у зв`язку із чим між ними виникла сварка на ґрунті неприязних відносин.
У ході сварки ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті людини, схопив ножа та намагався завдати ним удари ОСОБА_8 в область розташування життєво важливих органів, однак останній, уникаючи смертельних ударів та захищаючись від нападу ОСОБА_5 із ножем у руці, схопив правою рукою за клинок ножа та перешкодив нанесенню ножових поранень у життєво важливі органи свого тіла, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран 3 та 4 пальців правої кисті поверхневих різаних, колото-різаних ран шиї у нижні частині, нижньої губи справа, садна підбородка справа.
Незважаючи на спроби ОСОБА_8 захистити себе від нападу, продовжуючи своє злочинне діяння ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті людини, кинув його на підлогу кімнати, нахилився над ОСОБА_8 та притискаючи його шию пальцями рук до підлоги і таким чином утримуючи у горизонтальному положенні та заподіявши при цьому тілесне ушкодження у вигляді синця шиї справа, завдав удари клинком ножа в область розташування життєво важливих органів: шиї, грудної клітки, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, шиї, обширної різаної рани верхньої треті шиї з повним розсіченням органокомплексу шиї (на рівні гортаноглотки) надгортанника, лівої сонної артерії, вени м`язів шиї, повного відсічення верхніх обох рожків щитовидних хрящів, колото-різаних ран шиї з ушкодженням трахеї, м`язів шиї, стінки правої сонної артерії, при якій мала місце масивна зовнішня, внутрішня кровотеча, що ускладнилась геморагічним шоком, проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, органів середостіння, серцевої сорочки, висхідного відділу аорти, які призвели до настання смерті ОСОБА_8 на місці події (згідно даних «Висновку судово-медичного експерта №144» від 14 січня 2015 року).
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що близько обідньої пори 28.11.2014 в той час, як він перебуваючи на подвір`ї дворогосподарства, що за місцем свого проживання, займався рубкою деревини його підкликали до себе ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходилася неподалік, на вулиці, та розпивали спиртне.
Підійшовши до вказаних осіб, отримав пропозицію разом випити, на яку погодився.
Випивши по чарці, за ініційованою, знов ж таки, пропозицією ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , щодо продовження вживання алкоголю вже безпосередньо в будинку, запросив останніх додому.
Перебуваючи в приміщенні кухні, підготувавши закуску та борщ, вони втрьох продовжили вживати горілку, випивши близько 750 грам.
В подальшому, по закінченню частування, що тривало близько 40 хв., провівши ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на вулицю, він, повернувшись додому, прибрав зі столу та зважаючи на сп`яніння та погане самопочуття, викликане вжитим алкоголем, відразу пішов спати.
Через деякий час, близько півтори години, почувши крізь сон незрозумілий шум, прокинувся, та «відійшовши» від сну, пішов оглянути будинок, де в кімнаті і виявив ОСОБА_12 , що був весь в крові.
Піднявши руку ОСОБА_11 та зрозумівши, що той мертвий, покинув будинок та вийшов на подвір`я коло будинку. Чи вступав у кров померлого на підлозі, не пам`ятає
Побачивши ОСОБА_13 , окликнув його та провів до будинку, де вказав на тіло ОСОБА_11 , розповівши при цьому про обставини зустрічі з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , а також вказавши на незрозумілість як обставин перебування ОСОБА_11 в будинку так і безпосередньо обставин його загибелі. При цьому показав, що на вулицю він не виходив, до ОСОБА_15 він також не заходив. Після чого приїхала лікар та поліція.
Окрім того, ОСОБА_16 повідомив, що вилучені з приміщення ванної кімнати речі є одягом, в якому він напередодні, а саме 27 листопада, здійснював ремонтні роботи печі, за місцем проживання рідного брата. Даний одяг, зважаючи на його сильне забруднення, його дружиною був замочений в тазику, чи використовувала його дружина при замочуванні відбілювач не знає.
Хвіртка дворогосподарства, а також вхідні двері до будинку, поки він спав випроводивши ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , не були зачинені, доступ був безперешкодний.
Між ними, під час сумісного розпивання алкогольних напоїв конфліктів не виникало, фізичне насильство не застосовувалося, інших осіб не було (дружина, лікар дитячого будинку, знаходилася на роботі).
Щодо ножа, вилученого з місця події, ОСОБА_5 заперечив щодо належності даного ножа до їх домогосподарства та вказав, що закуску він готував іншим (меншим) ножем.
За клопотанням прокурора, судом допитано свідка ОСОБА_17 , яка показала суду, що працює дільничним лікарем в с. Сасівка Свалявського району Закарпатської області. Обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_18 , знає як односельчан.
28 листопада 2014 року до них на роботу поступив дзвінок з швидкої допомоги м. Сваляви і їй повідомили, що на їх дільниці по вул. Бакусівська в буд. № 35 людина лежить в калюжі крові і, можливо, потрібно надати медичну допомогу.
Прибувши на місце виклику біля 14 год. 20 хв. та зайшовши з коридору будинку до кімнати, відразу побачила потерпілого ОСОБА_18 , який лежав на підлозі на спині (лицем догори, кров була на верхній частині тулубу), а під ним була калюжа крові. ОСОБА_19 стояв поряд, спираючись об стіл.
Помірявши пульс потерпілого ОСОБА_11 та встановивши, що той мертвий, зателефонувала до поліції з власного мобільного телефону. Тіла ОСОБА_20 більше не торкалася.
Слідів боротьби та того, що потерпілого кудись волочили не було. Слідів крові ні на ОСОБА_21 , ні на ОСОБА_22 не було.
З того часу як зайшла до будинку і поки не викликала поліцію, пройшло десь 5-10 хв. За цей час ОСОБА_19 поводився спокійно, і на той час їй здалося, що він взагалі не розумів, що сталося. Він був в стані шоку, перебував в «ступорі», з нею не розмовляв.
В коридорі також стояв свідок ОСОБА_23 , який саме і викликав швидку та який також перебував в стані шоку. Поки стояли в коридорі вона з ОСОБА_24 не розмовляла, а потім він вийшов на вулицю і там стояв.
Щодо ОСОБА_25 показала, що останній постійно має запах алкоголю, оскільки зловживає спиртним. Візуально вона не бачила чи був ОСОБА_16 в стані алкогольного сп`яніння чи ні, і запаху не чула, оскільки біля нього не стояла.
У померлого ОСОБА_20 є син і дружина, але чи вони одружені чи ні, їй не відомо. За цей час поки вона була на території дворогосподарства АДРЕСА_1 співмешканку померлого вона не бачила.
Підтвердила, що померлий ОСОБА_10 та його співмешканка ОСОБА_26 зловживали спиртними напоями і в сім`ї постійно відбувалися сварки.
Показала, що на її думку, ОСОБА_19 не здатний вбити людину.
Інших свідків обвинувачення в судовому засіданні допитано не було, хоча судом було створено всі необхідні умови для реалізації прокурором його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в тому числі шляхом неодноразового застосування приводів.
В одне з призначених судових засідань решту заявлених свідків було забезпечено прокурором, але дані особи не мали жодних документів, за якими суд міг ідентифікувати їх особу, а відтак суд, враховуючи заперечення сторони захисту щодо допиту свідків без встановлення їх осіб, допит свідків відклав. Після чого прокурор, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, не забезпечив їх присутність під час судового розгляду та в подальшому відмовився від допиту решти свідків.
За клопотанням сторони обвинувачення (том 4 а.с. 215) судом досліджено наступні письмові докази.
Так, згідно із лікарським свідоцтвом про смерть за № 157 від 29 листопада 2014 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_1 . Причиною смерті є геморагічний шок, масивна зовнішня, внутрішня кровотеча, множинні поранення шиї.
Згідно із протоколом огляду трупа ОСОБА_8 29.11.2014 оглянуто одяг на трупі ОСОБА_8 а саме: куртку замшеву коричневого кольору; куртку х/б темно-зеленого кольору; свитер шерстяний темно-зеленого кольору; сорочку х/б синього кольору; майку безрукавку сірого кольору; штани х/б темно-зеленого кольору; штани спортивні темного кольору; шкарпетки бавовняні; шкарпетки внутрішні; плавки х/б синього кольору, які вилучено.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28 листопада 2014 року зафіксовано, що на підлозі кімнати №1 будинку АДРЕСА_1 виявлено труп чоловічої статі, на тілі якого виявлено різного роду рани. В ході огляду місця події вилучено: змиви речовин з порогу вхідних дверей, з порогу коридору, з порогу кімнати №1, з підлоги комори, фрагмент лінолеуму з кімнати №1 зі слідом, ніж, фрагмент простирадла з диван-ліжка, спортивні штани, светр, штани, шапка, відкопійований на відрізок темної дактилоплівки відбиток сліду зі стільця, вирізку з килимової доріжки, штик-ніж, мобільний телефон марки Samsung, упаковку з-під миючого засобу. Окрім цього виявлено; чотири сліди папілярних ліній на дверній рамі житлової кімнати №1; один на рамі дверей; один на дверному полотні житлової кімнати №2 та два сліди на пляшці горілки, які вилучено на шість відрізків світлої дактилоплівки.
Відповідно до підсумків судово-медичної експертизи за №144 від 14 січня 2014 року трупа ОСОБА_8 у нього виявлено тілесні ушкодження у вигляді: а) проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, органів середостіння, серцевої сорочки, висхідного відділу аорти, обширної різаної рани в/з шиї з повним розсіченням органокомплексу шиї (на рівні гортаноглотки), надгортанника, лівої сонної артерії, вени, м`язів шиї, повного відсічення верхніх обох рожків щитовидних хрящів, колото-різаних ран з ушкодженням трахеї, м`язів шиї, стінки правої сонної артерії; б) поверхневих різаних, колото-різаних ран шиї, нижньої губи справа, садна підбородка справа, синця шиї справа.
Вищевказані тілесні ушкодження (окрім синця шиї справа) з врахуванням даних судово-медичного дослідження трупа, даних медико-криміналістичного дослідження ран шиї, грудної клітки, виникли від дії гострого колюче ріжучого предмета типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок по механізму проколювання з розрізанням (спричинення колото-різаних ран), по механізму стиснення-тертя з розрізанням (спричинення різаних ран, садна підбородка); тілесне ушкодження у вигляді синця шиї справа виникло від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким найбільш ймовірно могли бути пальці рук сторонньої особи по механізму стиснення, за своїм характером всі вище вказані тілесні ушкодження виникли прижиттєво, за короткий проміжок часу до настання смерті його та вкладаються в час події - 28 листопада 2014 року (близько 13:00 години). За своїм характером та степенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження, що зазначені в підпункті а даного підсумку згідно Наказу МОЗ України за №6 від 17 січня 1995 року Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку за настанням його смерті.
Тілесні ушкодження, що зазначені вище в підпункті «б» даного підсумку, згідно Наказу МОЗ України за №6 від 17.01.95 р. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень. Пункту 2.3.5., Пункту 2.3.1 «а», мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку з настанням його смерті.
Враховуючи характер, локалізацію наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , дані судово-медичного дослідження трупа та дані обставини справи, то можна зробити висновок, що в момент спричинення йому тілесних ушкоджень , він міг знаходитись як у вертикальному (невиключно сидячому) та в горизонтальному або близьких до них положенні, передньою частиною тіла був повернутий до нападника і можна припустити, що першими найбільш ймовірно могли бути заподіяні колото-різані рани шиї в нижній частині, не виключно нижньої губи справа (рани №1, 2, 3, 4) при знаходженні тіла у вертикальному положенні, всі інші ушкодження в області шиї, грудної клітки були заподіяні в скорій послідовності одне за одним при знаходженні тіла в горизонтальному положенні, всього було заподіяно 11 ран та при цьому слід зазначити, що через одну рану грудної клітки було заподіяно не менше шести проколів внутрішніх органів із здійсненням колюче-ріжучим предметом в різних напрямках, а ушкодження (різні рани) 3-4 пальців правої кисті найбільш ймовірно утворились при самозахисті.
При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 було виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові 4,08%, в сечі 3,84%. (Висновок експерта №3188 від 04.12.14р.), тому можна зробити підсумок, що незадовго до настання смерті (пригоди) він вживав спиртні напої у великій кількості та споживав їжу (з врахуванням даних судово-медичного дослідження трупа) і в момент настання смерті знаходився в стані тяжкого алкогольного отруєння.
Причиною смерті ОСОБА_8 , з врахуванням вище зазначеного, та даних судово-медичного дослідження трупа явилась поєднана травма грудної клітки, шиї у вигляді проникаючого ножевого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, органів середостіння, серцевої сорочки, висхідного відділу аорти, обширної різаної рани в/з шиї з повним розсіченням органокомплексу шиї - надгортанника, лівої сонної артерії, вени, м`язів шиї, колото-різаних ран шиї з ушкодженням стінки правої сонної артерії, трахеї, при якій мала місце масивна зовнішня, внутрішня кровотеча і яка ускладнилась геморагічним шоком, що і явилось безпосередньою причиною його смерті.
Враховуючи характер трупних змін та умови зовнішнього середовища, де знаходився труп ОСОБА_8 та дані протоколу первинного огляду трупа на місці пригоди, експерт прийшов до підсумку, що з моменту смерті до моменту судово-медичного дослідження трупа пройшло менше доби (біля 21-23 години), що не суперечить даним (часу події) обставин справи, зазначених в постанові.
Судом допитано експерта ОСОБА_27 , який показав, що викладена дата на першому аркуші експертизи щодо його початку 29.12.2014 року є опискою, так як експертизу ним було розпочато 29 листопада 2014 року о 10:00 годині з судово-медичного дослідження трупа, а відтак вказівка у підсумкові частині експертизи щодо моменту настання смерті 21-23 години до судово-медичного дослідження трупа необхідно рахувати саме з 10:00 години 29.11.2014.
Вказав на неможливість притискання шиї ОСОБА_8 пальцями рук до підлоги і таким чином утримання останнього у горизонтальному положенні з одночасним завданням ударів клинком ножа в область розташування життєво важливих органів ОСОБА_8 : шиї та грудної клітки однією особою (однією рукою особа мала тримати, а іншою наносити удари).
З акту про застосування службового собаки від 28 листопада 2014 року вбачається, що в результаті застосування службової собаки по сліду з середини приміщення від тіла, остання, взявши слід, вивела в двір будинку, де повернула праворуч, пройшовши близько 5 м вивела на АДРЕСА_1 , де завела у двір будинку АДРЕСА_2 до вхідних дверей, в якому проживає ОСОБА_28 . Після чого, службова собака пройшла через коридор та кухню завела в спальне приміщення, де на ковдрі почала інтенсивно принюхуватись і в даному місці було виявлено сліди бурого кольору схожі на кров.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 28 листопада 2014 року оглядався одяг, який добровільно надав громадянин ОСОБА_5 , а саме: свитер сірого кольору з блакитною вставкою на ворітнику та на якому наявний напис NUMERO UNO; спортивні штани adidas темно синього кольору з білими полосами; сорочку світло-блакитного забарвлення з жовтими полосами форми клітка; зимові черевики чорного кольору із шкірозамінника, який було вилучено.
Згідно із висновком експерта за № 62 від 11 грудня 2014 року слід низу взуття зафіксований на фрагменті темної дактилоплівки та слід низу взуття зафіксований на фрагменту лінолеуму придатні для групової ідентифікації. Дані сліди залишено таким же (за конструкцією, фасоном, ступенем зносу та ін.) взуттям, як черевики ОСОБА_5 надані на дослідження.
Відповідно до висновку експерта за № 3209 від 09.12.2014 в крові з вени ОСОБА_5 забір якої було проведено 28 листопада 2014 року в 23 годині, виявлено етиловий спирт в концентрації 2,07‰. В крові не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. На момент вчинення злочину 28 листопада 2014 року близько 13 години кількість алкоголю в крові ОСОБА_5 становила 3,73‰ етилового спирту, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку експерта за № 5-мк від 22.01.2015, колото-різана рана на шматку шкіри з ділянки грудної клітки від трупа ОСОБА_8 могла виникнути внаслідок дії клинка наданого на дослідження кухонного ножа та не могла бути спричинення клинком багнета-ножа. Три колото-різані рани на шматку шкіри з нижньої третини передньої поверхні шиї могли виникнути внаслідок дії клинка наданого на дослідження кухонного ножа. Малоймовірною є можливість виникнення зазначених колото-різаних ран в результат дії клинка багнета-ножа.
Окрім цього суду надано: висновок експерта за № 60 від 10 грудня 2014 року за яким сліди папілярних узорів, вилучені 28 листопада 2014 року при огляді місця події на шість фрагментів світлової дактилоплівки для ідентифікації особи не придатні; висновок експерта за № 638 від 05 грудня 2014 року, за яким встановлено групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 ; висновок експерта №145 від 16.12.2014, відповідно до якого знайдені в піднігтьовому вмісті пальців рук потерпілого ОСОБА_8 кров та епітеліальні клітини людини можуть походити, як за рахунок крові та епітеліальні клітини самого потерпілого ОСОБА_8 , так і за рахунок домішку крові та епітеліальних клітин підозрюваного ОСОБА_5 .
Дані висновки є неналежними доказами так як прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Що стосується наданого прокурором журналу судового засідання від 29.01.2015 суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 103 КПК України журнал судового засідання є однією із форм фіксування процесуальної дії у якому зазначаються відомості визначені ст. 108 КПК України.
Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
З врахуванням вищенаведеного журнал судового засідання, за відсутності технічного носія інформації на якому міститься запис показань свідка, не є доказом, в розумінні ст. 84 КПК України, так як наявність журналу с/з свідчить лише про те, що 29 січня 2015 року Свалявським районним судом було проведено судове засідання у справі 306/159/15-к, при цьому при допиті здійснювалася технічна фіксація на комплекс «Оберіг», що і вказано у відповідному журналі секретарем судового засідання.
Не є доказом, в розумінні ст. 84 КПК України, також і проведена експертиза за № 159 судово - психіатричного експерта, якою визначено лише психічний стан обвинуваченого на час скоєння інкримінованого йому діяння та на теперішній час і заява ОСОБА_29 на підставі якої останню визнано потерпілою, а відтак клопотання сторони захисту щодо визнання цих доказів недопустимими є безпідставним.
При цьому суд враховує, що під час судового розгляду, 19 січня 2015 року, було проведено судово - психіатричну експертизу за №200, за висновком якої ОСОБА_5 ознак психічного захворювання не виявляє, в момент інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з тим, поза увагою органу досудового розслідування залишилися наступні обставини.
Так, відповідно до акта про застосування службового собаки від 28 листопада 2014 року остання, взявши слід від тіла з середини приміщення будинку АДРЕСА_1 , вивела в двір будинку, де повернула праворуч, пройшовши близько 5 м вивела на АДРЕСА_2 до вхідних дверей, після чого пройшла через коридор та кухню завела в спальне приміщення, де на ковдрі почала інтенсивно принюхуватись і в даному місці було виявлено сліди бурого кольору схожі на кров.
Жодних дій з виявленими слідами крові проведено не було, як і не було перевірено можливого знаходження третіх осіб у приміщенні, де було виявлено тіло та щодо їх можливої причетності до скоєного злочину.
Не встановлено походження ножа, який було вилучено з місця події 28 листопада 2014 року на підлозі кімнати АДРЕСА_3 , який і є знаряддям злочину, відповідно до висновку за № 5-мк від 22.01.2015 належність якого до свого домогосподарства ОСОБА_5 заперечив. При цьому наявність на ножі відбитків пальців як обвинуваченого так і інших осіб під час досудового розслідування не перевірялося.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.10. ч.1 ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Засада презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зміст якої викладено у ст. 17 КПК України, означає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.
Під час судового розгляду органом досудового розслідування не надано показань свідків, письмових доказів на підтвердження того, що умисне вбивство ОСОБА_8 вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 .
Не підтверджується вина обвинуваченого і дослідженими судом речовими доказами.
Сліди низу взуття зафіксовані на фрагментах дактилоплівки та лінолеуму які, згідно із висновком експерта за № 62 від 11 грудня 2014 року, залишено таким же (за конструкцією, фасоном, ступенем зносу та ін.) взуттям, як черевики ОСОБА_5 , не доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 так як їх вилучено за місцем його проживання, при цьому обвинувачений не заперечує, що можливо вступив у кров на підлозі після того як виявив тіло ОСОБА_8 .
На вилучених під час огляду місця події 28.11.2014 речах ОСОБА_5 , які було замочено у тазику в ванній та на одязі який надав ОСОБА_5 слідів крові не виявлено, про що вказав у суді прокурор (відповідних експертиз суду не надано).
Черевики вилучені у ОСОБА_5 на предмет наявних на них залишків крові не перевірялися, про що вказав у суді прокурор (відповідних експертиз суду не надано).
Мотив наведений у обвинувальному акті щодо вимагання ОСОБА_5 від ОСОБА_8 повернення грошового боргу у зв`язку із чим між ними виникла сварка на ґрунті неприязних відносин не підтверджено жодним доказом, а відтак є припущенням органу досудового розслідування.
Припущенням органу досудового розслідування є також механізм, викладений у обвинувальному акті, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , так як також не підтверджений жодним доказом.
Окрім цього, незважаючи на покази експерта ОСОБА_27 в суді щодо неможливості притискання шиї ОСОБА_8 пальцями рук до підлоги з одночасним завданням ударів клинком ножа в область розташування життєво важливих органів ОСОБА_8 : шиї та грудної клітки однією особою, як про це йдеться в обвинувальному акті, прокурор своїм правом щодо зміни обвинувачення передбаченого ст. 338 КПК України не скористався та обвинувачення не змінив.
Досліджені судом характеризуючи особу ОСОБА_5 документи: довідка щодо відсутності/наявності судимості, характеристики з місця проживання та роботи, довідка з ЦРЛ, за якими останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, за характером ввічливий, доброзичливий, працьовитий, мовчазний, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та у лікаря-фтизіатра не перебуває, свідчать про відсутність у ОСОБА_5 агресивної поведінки та не дають суду підстав щодо обґрунтованого сумніву у його показах.
Таким чином суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши всі необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що умисне вбивство ОСОБА_8 вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 , а відтак останнього необхідно виправдати, відповідно до п.2 ч. 1 ст.373 КПК України, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим,
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази знищити.
Процесуальні витрати віднести за рахунок дохід держави.
Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та виправдати.
Речові докази: куртку замшеву коричневого кольору; куртку темного-зеленого кольору з маскувальним орнаментом; чоловічий шерстяний светр темно-зеленого кольору; чоловічу сорочку з рукавами синього кольору; чоловічу майку сірого кольору; чоловічі штани темно-зеленого кольору з матерчатим ременем; чоловічі спортивні штани темно-синього кольору; пару в`язаних шкарпеток з кольорових ниток; пара синтетичних шкарпеток чорного кольору; чоловічі труси синьо-сірого кольору; спортивні штани, светр коричневого кольору, штани із цупкої тканини, штик ніж, змиви з клинка та руків`я штик ножа, порожню упаковку з миючою засобу « Парус. Пятновиводитель», сліди пальців рук на шести відрізках дактилоплівки, волосся з п`яти ділянок голови ОСОБА_5 , спортивні штани «аdidas», светр сірого кольору, сорочку, чоловічу сорочку сірого кольору «Жак Тіссон»; фрагмент лінолеуму; ніж, змиви з клинка та руків`я ножа; фрагмент простирадла з диван-ліжка; відбиток сліду із поверхні сидіння стільця; вирізка з килимової доріжки; пару чоловічих черевиків чорного кольору; чоловічу трикотажна шапка чорного кольору; зрізи нігтів з пальців рук ОСОБА_5 , зрізи нігтів з пальців рук трупа ОСОБА_8 - знищити.
Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3