КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/180/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Київським слідчим ізолятором» матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року,
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_10 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Ухвала слідчого судді діє до 19.02.2020 року включно.
Для утримання, підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про його особу. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки при її постановленні, має місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного ОСОБА_7 , як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практики ЄСПЛ.Пред`явлена підозра є не обґрунтованою, жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України не доведений.

Оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення, апелянт вважає, що прокурор не довів слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстокий.
Крім того апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, вина його не доведена він має міцні соціальні зв`язки за місцем роботи де позитивно характеризується, тому апелянт вважає, що утримання ОСОБА_7 під вартою є незаконним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008787, внесеного 21.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

22.12.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

23.12.2019 року старший Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23.12.2019 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів(Буров проти України п. 51).

Суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого, проте вони мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 має місце проживання відповідно договору оренди № 811, працює, навчається, раніше не судимий, позитивно характеризується. При цьому, з урахуванням мінімальних ризиків та наявності доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).
Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про застосування щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тримання під вартою є невмотивованим.
Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).
Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви» (N 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).
На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу за матеріалами справи не встановлено.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, на підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання сторони обвинувачення та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про зобов`язання взяття на поруки ОСОБА_7 , заявлене директором ТОВ «Конарк Інтелмед» ОСОБА_12 .
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном на 60 діб, - задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби до 19.02.2020року включно.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який утримується у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" з-під варти звільнити.

Покласти напідозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії даної ухвали встановити до 19 лютого 2020 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 і повідомити про це слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_11 .
Клопотання про зобов`язання взяття на поруки ОСОБА_7 , заявлене директором ТОВ «Конарк Інтелмед» ОСОБА_12 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4