Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2999/20
У Х В А Л А
іменем України

30.06.2020 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність адміністрації медичної частини № 23 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» в Полтавській області щодо ненадання належної медичної допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 30.06.2020 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність адміністрації медичної частини № 23 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» в Полтавській області щодо ненадання належної медичної допомоги.

В поданій до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави скарзі заявник, посилаючись на норми ст. 206 КПК України, просить слідчого суддю зобов`язати завідувача медичної частини № 23 філії Державної установи «Центр Охорони здоров`я ДКВС України в Полтавській області та начальника Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» забезпечити медичне обстеження профільними спеціалістами для встановлення ОСОБА_2 діагнозу із проведенням відповідних лабораторних досліджень, а також лікування з урахуванням виявлених захворювань та надання належної необхідної допомоги, в тому числі з наданням можливості транспортування до спеціалізованих медичних закладів Міністерства охорони здоров`я.

Статтею 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя, згідно ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль саме на стадії досудового розслідування.

Направлення кримінального провадження для розгляду до суду свідчить про те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню закінчено.

Стадія досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчена направленням до суду обвинувального акта, розпочато судове провадження, на стадії якого слідчий суддя в силу норм КПК України не має повноважень на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, заявником не враховано вимоги законодавства та нормативно-правових актів України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано взяття під варту або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Згідно ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту N 239/5/104 від 10.02.2012, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, п. 2.3. Медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

В п. 2.7. вказаного Порядку передбачено, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Отже, надання медичної допомоги та поміщення у лікувальний заклад не потребує рішення суду про зміну запобіжного заходу, чи зобов`язання надати медичну допомогу, оскільки керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Твердження заявника про необхідність урахування вимог ст.206 КПК України слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки вказана стаття передбачає обов`язок слідчого судді захистити права людини, яка утримується під вартою, у випадках грубого порушення її прав, пов`язаних з незаконним позбавленням свободи, застосування насильства під час затримання та тримання під вартою.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_2 подано скаргу з питань, які не підлягають вирішенню слідчим суддею Київського районного суду м. Полтави у відкритті провадження за клопотанням слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 206, 303 - 304 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність адміністрації медичної частини № 23 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВСУ» в Полтавській області щодо ненадання належної медичної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1