печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0006084,-

ВСТАНОВИВ:

04.11.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0006084.

В судове засідання слідчий не з`явився, про час та місце розгляду вказаного провадження повідомлявся належним чином, до канцелярії суду подав заяву про розгляд провадження у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 до канцелярії суду подав свої письмові заперечення та заяву про розгляд провадження без його участі.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006084 від 22.06.2015, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-1, ч.ч. 1, 2 ст. 209 КК України, та за фактами вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 383 ч. 1 ст. 343 КК України.

В рамках вказаного провадження, 24.09.2019 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень.

25.09.2019 ОСОБА_9 за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-1, ч. 2ст. 209 КК України.

Слідчий вказує, що 24.09.2019 за робочим місцем ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, у ході якого вилучено речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, зокрема:

- гроші в сумі 9900 доларів США;

- банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ;

- посвідчення Міністерства юстиції України № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9

27.09.2019 грошові кошти та банківські картки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні, а також для забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

В порушення вищевказаних вимог, у клопотанні про арешт майна відсутні будь-які відомості про серійні номери грошових коштів, що були вилученні в ході обшуку.

Відтак, слідчим не виконано вимоги п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.

Додатково слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 06.09.2019 у справі № 757/47639/19-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, відмовлено в задоволення клопотання в частині, що стосується вилучення грошових коштів у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю клопотання.

Таким чином судом вже надавалась оцінка щодо відсутності підстав для вилучення грошових коштів, клопотання про арешт яких подано слідчим.

Що стосується накладення арешту на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 та посвідчення Міністерства юстиції України № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 , яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки в цій частині клопотання, відсутнє будь-яке правове обгрунтування.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення необґрунтованого втручання держави в право власності громадян слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0006084 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1