ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/291/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом судового рішення, заявник звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В скарзі ОСОБА_6 вказує (зміст всієї скарги): «Прошу зобов`язати Вознесенівське ВП та ГУНП в Запорізькій області внести відомості про злочин вказаний в заяві, направленої на адресу ГУНП в Запорізькій області від 28.12.2019 року вх. № 0-1171/1 до ЄРДР, визнати мене потерпілою, надати витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування, кваліфікувати ст.ст.364-368 КК України з ГУНП в Запорізькій області, тому що на даний час момент згідно ст.214 КПК України заява до ЄРДР не внесена, злочин приховується: в Вознесенівському ВП з 2014 року не надаються відповіді на звернення не ознайомлювали з матеріалами. 1. В Вознесенівському ВП почали ознайомлювати, но обнаружився злочин, що не надавали зовсім відповіді. 2. В Дніпровському ВП не ознайомлюють з матеріалами, відповіді не надають. 3. В ГУНП в Запорізькій області не ознайомлюють, відповіді надані частково, тому потрібно окремо відкрити на кожного ЄРДР (три штуки) щоб не було плутаним».

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що в даному випадку заявник не долучила до скарги та не надала під час її розгляду слідчому судді жодного доказу на підтвердження того, що вона із письмовою заявою або заявами про злочин зверталася до органів поліції, бездіяльність яких вона оскаржує та яких просить слідчого суддю зобов`язати внести відомості до ЄРДР. Таким чином, встановлено, що до матеріалів скарги не долучено доказів на підтвердження правової позиції, викладеної у скарзі. Враховуючи такі обставини підстав для визнання бездіяльності працівників органів досудового розслідування, які уповноважені вносити відомості до ЄРДР, та зобов`язання їх вчинити дії на даний час не вбачається. Тобто, підстав для задоволення скарги немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, а вона є особа похилого віку.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та стягнути на її користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без прокурора за участю заявниці по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; заявницю ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно вимогам ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено в т.ч. бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 28 грудня 2019 року ОСОБА_6 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, а саме посадових осіб Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає не тільки у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а і у невизнанні її потерпілою та не ознайомленні з матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що в даному випадку заявник не долучила до скарги та не надала під час її розгляду слідчому судді жодного доказу на підтвердження того, що вона із письмовою заявою або заявами про злочин зверталася до органів поліції, бездіяльність яких вона оскаржує.

Але з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може, оскільки слідчий суддя розглянув її скаргу лише в частині бездіяльності посадових осіб Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Однак інші вимоги скарги залишив поза увагою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Отже, особа яка подала скаргу вправі правомірно очікувати на виконання державними органами певних дій, які в її розумінні відповідно до вимог законодавства беззастережно мають бути виконані. Відтак особа не може заздалегідь бути впевненою, що такі дії не будуть вчинені, і не має обов`язку передбачати будь-яку бездіяльність і контролювати виконання (чи невиконання) цих дій державним органом і у зв`язку з цим звертатися у строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України, оскільки в такому випадку безумовно порушуються права заявника на справедливий судовий розгляд.

З наданих суду матеріалів, а саме зі скарги заявниці вбачається, що 28 грудня 2019 року вона звернулась до відділу поліції з заявою внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364-368 КК України та розпочати досудове розслідування. Однак до теперішнього часу відомості за її заявою не були внесені, не було визнано її потерпілою в рамках цього кримінального провадження та не надано можливості ознайомитись з матеріалами справи. Під час апеляційного розгляду заявниця зазначила, що досі не отримала відповіді на подану нею заяву про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень, а також відповіді на її інші клопотання.

Згідно роз`яснень, даних у рішенні Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року в справі № 1-29/2011 (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади, а тому системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку про можливість оскарження до суду не тільки рішень і дій прокурора, слідчого, органу дізнання, але й їхньої бездіяльності щодо заяв або, у тому числі, повідомлень про злочини.

Натомість, слідчий суддя належним чином не перевірив зміст скарги, а саме в частині доводів заявника щодо звернення з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, а також в частині доводів заявниці стосовно неотримання нею відповіді від Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області до теперішнього часу, не визнання її потерпилою, не витребував з відділу поліції копії заяв, з якими зверталась ОСОБА_6 , не перевірив строки оскарження такого роду бездіяльності, та прийняв передчасне рішення.

Разом з цим, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про отримання ОСОБА_6 відповіді за наслідком розгляду її заяви про вчинення відносно неї кримінального правопорушення та визнанні її потерпілою, з її слів відповіді вона не отримувала.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні скарги, при відсутності належного обґрунтування вказаного рішення, слідчий суддя формально підійшов до розгляду скарги, розглянув лише частину вимог, зазначених заявницею, чим порушив право особи на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності службових осіб, яке гарантовано їй державою. За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею районного суду, а відповідно до вимог ст.407 КПК України розгляд цих скарг не входить до повноважень апеляційного суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за скаргою в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, перевірити скаргу ОСОБА_6 , та з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Направити матеріали кримінального провадження до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4