Справа № 308/4346/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань співробітниками Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, після отримання заяви від 29 квітня 2020 року про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 29 квітня 2020 року про кримінальне правопорушення скоєне слідчим ДБР ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 365КК України (перевищення влади та службових повноважень).
В обґрунтування своєї скарги посилаються на те, що 29 квітня 2020 р. працівники чергової частини Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області прийняли від неї заяву про кримінальне правопорушення, яку зобов`язані були на протязі 24 год. внести до ЄРДР.
Окрім того у скарзі ОСОБА_4 зазначає, що попросила у чергового чергової частики Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надати їй Постанову для проходження судово-медичної експертизи, однак в цьому їй було відмовлено. Разом із тим вона пройшла медичне обстеження в травматологічному відділенні Ужгородської міської лікарні.
Як зазначає заявник, 30 квітня 2020 року її адвокат ОСОБА_6 приходив до чергової частини Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, де йому повідомили, що вони зробили супровідний в прокуратуру області і Витяг з ЄРДР не можуть надати і так само не можуть надати Постанову на про продоходження судово-медичної експертизи.
Як зазначено у скарзі, станом на 06.05.2020 р. заява ОСОБА_4 , про злочин до ЄРДР не внесена, окрім того вказує, що не може пройти судово-медичну експертизу і притягнути до відповідальності особу винну у скоєні злочину. Вважає, зазначену бездіяльність працівників поліції стосовно невнесення заяви про злочин до ЄРДР протиправною та незаконною.
Враховуючи вищезазначене, заявник просить слідчого суддю зобов`язати Ужгородський ВП ГУ НП в Закарпатській області внести до ЄРДР її заяву від 29 квітня 2020 р, про кримінальне правопорушення скоєне слідчим ДБР ОСОБА_5 (перевищення влади та службових повноважень) за ч. 2 ст. 365 КК України. Надіслати на її адресу Витяг з ЄРДР. Визнати її потерпілим по даному кримінальному провадженню.
18.05.2020 року від адвоката ОСОБА_3 , який на підставі договору від 06 травня 2020 року, про надання юридичних послуг та правової допомоги, діє в інтересах ОСОБА_4 , надійшла заява. Так, у вказаній заві адвокат просить: зобов`язати слідчого та процесуального прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України, стосовно внесення до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення від 29.04.2020 року, скоєне слідчим ДБР ОСОБА_5 за ч.2 ст. 365 КК України. Зобов`язати процесуального прокурора та слідчого надати йому: постанову про проходження судово-медичної експертизи та надіслати на його адресу Витяг із ЄРДР. Визнати ОСОБА_4 потерпілою в даному кримінальному провадженні.
Захисник особи яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу подану ОСОБА_4 , просив її задоволити із врахуванням поданої ним уточнюючої заяви від 18.05.2020 року в частині кого саме зобов`язати просить особа при зверненні зі скаргою до слідчого судді внести відповідні відомості до ЄРДР.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився про дату місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних клопотань в тому числі і про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

При розгляді скарги встановлено, що 29 квітня 2020 р. працівниками чергової частини Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області прийнято заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 . Вказане підтверджується копією талону повідомлення єдиного обліку №9185 від 29.04.2020 р., що додано до матеріалів скарги.

Згідно поданої заяви ОСОБА_7 , просила прийняти міри до слідчого ДБР (анкетні дані якого не відомі), який 29.04.2020 р. близько 10:00 год. перебуваючи за адресою: м. Ужгород. вул. Михайловецька, 18А, перешкодив сісти до автомобіля заявниці марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який був припаркований за даною адресою.

Згідно доданої до матеріалів скарги довідки ЦМКЛ м. Ужгорода , травматологічного пункту за №4157/729 від 29.04.2020 року ОСОБА_4 , 1967 року народження зверталась у відділення, вказано діагноз забій І фалангу та грудної клітини.

Як вказує у своїй скарзі заявник, відомості про кримінальне правопорушення за її заявою у встановлений КПК України строк не внесені до ЄРДР.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях.

Таким чином, положення зазначеної статті зобов`язують внести відомості до ЄРДР невідкладно після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Застереження щодо «обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» стосується не заяви чи повідомлення, а самостійного виявлення слідчим чи прокурором таких обставин з будь-якого іншого джерела, а ніж заява чи повідомлення.

Обставини щодо наявності або відсутності суспільно небезпечного винного діяння (дії чи бездіяльності), вчиненого суб`єктом злочину, можуть бути встановлені лише після проведення дій, передбачених главою 20 КПК України.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що у кожному окремому випадку, особа, на яку законом покладено обов`язок внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, такі відомості зобов`язана внести до реєстру та розпочати досудове розслідування.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, станом на час розгляду скарги слідчим суддею дані щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_4 від 29.04.2020 р. органом досудового розслідування не надані.

З огляду на викладене, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, враховуючи те, що доказів внесення відомостей за заявою до ЄРДР суду не надано, вважаю, що особа, яка прийняла зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення не виконала вимоги частини 1 статті 214 КПК України, оскільки зробити висновок щодо наявності обставин та ознак кримінального правопорушення можливо лише в ході проведення досудового розслідування за результатами здійснення певних слідчих дій.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Також, при вирішені питання по вказаній вимозі скарги, слідчий суддя враховує, що скаржником не наведено, а у слідчого судді відсутні дані, який конкретно слідчий, прокурор мав здійснити відповідну дію та не здійснив.

У зв`язку з чим, слід дійти висновку, що вимоги скарги щодо зобов`язання уповноважену особу Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області внести відомості за заявою ОСОБА_4 від 29.04.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

При цьому підстави для внесення до ЄРДР відомостей за певною правовою кваліфікацією та щодо конкретних осіб відсутні, оскільки їх причетність до кримінального правопорушення на даному етапі не встановлена та визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до компетенції органу досудового розслідування.

Як вбачається з Узагальнень "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" …З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, стосовно вимог в цій частині в скарги, слід зазначити, що відповідно до пункту 5 частини 5 ст. 214 КПК України, правом визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділені органи досудового розслідування, а не особисто заявник.

Крім того, поняття підслідності визначено у ст. 216 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 216 КПК України якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження своєю постановою визначає підслідність всіх цих злочинів.

Частиною 2. ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій які повинен вчинити слідчий суддя при винесенні рішення, у зв`язку з чим скарга у цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, в частині вимог про визнання ОСОБА_4 потерпілою, скарга не підлягає задоволенню, оскільки кримінально-процесуальне законодавство не передбачає прийняття слідчим суддею імперативного процесуального рішення про визнання особи потерпілим, зокрема, не передбачено і прийняття такого рішення, як зобов`язання слідчого вчиняти процесуальні дії на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні. Дані вимоги є передчасними, оскільки відсутні будь-які рішення слідчого чи прокурора, на підставі яких йому відмовлено у визнанні його потерпілим. Окрім того, відповідно до норм КПК України, зокрема ст. 303 та ч.2 ст. 307 КПК України, розгляд вказаної вимоги, що стосується судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на даний час знаходиться поза межами компетенції слідчого судді та відносяться до виключної компетенції слідчого і прокурора.

Відповідно до узагальнення ВССУ від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», зазначається, що покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання визнати заявника потерпілим не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Окрім того, в заяві поданій адвокатом ОСОБА_3 18.05.2020 р., останній просить зобов`язати процесуального прокурора, слідчого надати йому постанову на проходження судово-медичної експертизи, надіслати на його адресу Витяг із ЄРДР.

Вирішуючи скаргу в частині вимог щодо вказаних зобов`язань слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частина 2 вказаної норми передбачає, що слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Враховуючи те, що прокурор є процесуально самостійною особою, та разом з слідчим самостійно обирають тактику проведення слідчих дій, а слідчий суддя не має правових підстав для зазначення слідчому, прокурору тих дій, які він повинен виконати, таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора вчинити певні дії, які заявлені в скарзі, заяві, не підлягають задоволенню.

Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Таким чином, слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого чи прокурора про зобов`язання надати заявниці постанову на проходження судово-медичної експертизи на даному етапі розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань співробітниками Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, після отримання заяви від 29 квітня 2020 року про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 , поданої від 29 квітня 2020 року, у відповідності до ст. 214 КПК України.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1