УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8724/18

Провадження №: 1-кс/755/1054/20

"10" квітня 2020 р.

м. Київ

слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні звернення/клопотання ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2017 за № 0006797, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, установила :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді цього місцевого суду у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2017 за № 0006797, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зі зверненням (заявами), яке за своєю суттю є клопотанням, та, після його (їх) уточнення, у порядку ч. 3 ст. 26 КПК, у кінцевій редакції виносить на розгляд питання про забезпечення приводу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та арешт її ж майна, яке умотивоване дійсністю у провадженні передумов регламентованих ст.ст. 132, 139-140, 170 КПК, адже ним було подано до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві заяву про незаконне заволодіння його грошовими коштами останньою після їх знайомства за допомогою оголошень у газеті «Ваша судьба».

У судове засідання сторони будучи повідомленими про нього згідно ст. 135 КПК України, не з`явилися, у зв`язку з чим, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26, 172 вказаного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом з урахуванням строків розгляду звернень даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до його розгляду по суті у відсутність вказаних сторін та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, відповідно з огляду на те, що заявник у своїх зверненнях прямо указує на порушення його прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, дане питання підлягає відповідному аналізу слідчим суддею, у порядку розгляду даного звернення по суті.

З урахуванням того, що способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Та того, що як установлено слідчим суддею (ухвала від 02.05.2020 провадження № 1-кс/755/2057/19, кримінальне провадження це ж) Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 про незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 (у даному зверненні заявника ОСОБА_6 ). Під час досудового розслідування встановлено, що заявник познайомився зі ОСОБА_5 за допомогою оголошень у газеті «Ваша судьба» та в подальшому проживав разом з нею, й передавав їй грошові кошти на підставі розписки. Відповідно ж до загальнодоступних баз даних міграційної служби, даний паспортний документ не є таким, що втрачений або викрадений.

Таким чином, на час розгляду даного звернення в суді у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 15.05.2017 за № 0006797 факт повідомлення певних осіб про підозру не установлений.

Відповідно, аналізуючи винесені на розгляд заявником питання, у порядку ч. 3 ст. 26 КПК, яка регламентує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами, слідчий суддя відмічає таке.

Щодо забезпечення приводу

Відповідно до ст. 140 КПК рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи.

Тобто, заявник, як потерпілий, має можливість порушувати питання про привід тільки під час судового провадження.

Під час досудового розслідування останній такої можливості не має.

Відповідно до ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а тому питання про забезпечення приводу заявник має порушувати перед слідчим, прокурором шляхом подання відповідного клопотання, у порядку ст. 220 КПК, про звернення органу досудового розслідування до слідчого судді з клопотанням у порядку ст. 140 того ж Кодексу.

Факт такого попереднього ініціювання, в цій справі не установлений.

Відповідно, не можливо говорити, як про установлений, факт порушення прав, свобод та інтересів заявника у цьому кримінальному провадженні з даного питання.

Щодо питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна

Заявник уважає доречним накласти арешт на майно Шкуропат, у т.ч. пенсію та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (див. звернення заявника з уточненими вимогами за (1) вх. до суду від 19.02.2020 за вх. № 12301 та (2) вх. до суду від 25.02.2020 № 13725) з метою забезпечення відшкодування йому завданих збитків у сумі 17 000 грн. (див. звернення заявника з уточненими вимогами за вх. до суду від 19.02.2020 за вх. № 12301) та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. (див. звернення заявника з уточненими вимогами за вх. до суду від 25.02.2020 № 13725).

Акцентує увагу, що ним подано відповідний позов (див. звернення заявника з уточненими вимогами за вх. до суду від 25.02.2020 № 13725).

Разом з тим слід відмітити, що відповідно до ст. 171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частиною 6 статті 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, не установлено факту того, що ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні має статус підозрюваного, що відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК унеможливлює арешт її майна з метою визначеною п. 4 ч. 2 цієї ж статті Кодексу.

Як наслідок, слідчий суддя, не убачає підстав для арешту майна ОСОБА_7 з підстав наведених заявником.

Щодо питання повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ст.ст. 185, 190КК, на доречності чого указує заявник (див. звернення заявника з уточненими вимогами за вх. до суду від 03.03.2020 за вх. № 15485), то слід відмітити, що дане питання знаходиться у полі компетенції слідчого та прокурора, та не може самостійно вирішуватися слідчим суддею, так як уже відмічалося судом способи контролю за діяльність слідчого та прокурора обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Інших питань на розгляд, у порядку ч. 3 ст. 26 КПК, заявник не виносить.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає,за необхідне відхилити дане звернення заявника з наведених вище передумов.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 139-140, 170-173, 369-372, 376 КПК України слідча суддя постановила :

у задоволенні звернення/клопотання ОСОБА_3 про здійснення приводу та арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2017 за № 0006797, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо питання арешту майна, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК, може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо питання приводу оскарженню не підлягає, заперечення проти неї, відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_8