Справа № 496/60/20
Провадження № 1-кп/496/261/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, який проходить строкову військову службу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 405, ч. 2 ст. 125 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

15.09.2019 року близько 20 год. 10 хв. матрос ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її на посаді водія-слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого, старшина зведеної роти прапорщик ОСОБА_5 , під час шикування особового складу, почав робити зауваження матросу ОСОБА_4 , направлені на припинення порушення порядку проходження військовослужбовцем військової служби, підлеглості, військової честі та військової дисципліни.

В подальшому, матрос ОСОБА_4 , 15.12.2019 року, о 20 год. 20 хв., перебуваючи в строю у коридорі на другому поверсі казарми військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи, що старшина зведеної роти прапорщик ОСОБА_5 , являється для нього начальником за військовим званням і посадою, та виконує обов`язки з військової служби, будучи невдоволеним законними діями прапорщика ОСОБА_5 направленими на припинення порушення порядку проходження військовослужбовцем військової служби та військової дисципліни, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, грубо порушуючи порядок проходження військової служби погрожуючи останньому нанесенням тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки в обличчя прапорщика ОСОБА_5 , але незважаючи на раптовість дій, останній ухилився від удару.

Далі, матрос ОСОБА_4 , діючи повторно з тих же мотивів та спонукань, у той же день близько 20 год. 30 хв. знаходячись в приміщенні № 3 на другому поверсі казарми військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи, що старшина зведеної роти прапорщик ОСОБА_5 , являється для нього начальником за військовим званням і посадою та виконує обов`язки з військової служби, будучи невдоволеним законними діями прапорщика ОСОБА_5 направленими на припинення порушення порядку проходження військовослужбовцем військової служби та військової дисципліни, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та грубо порушуючи порядок проходження військової служби, маючи умисел на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень прапорщику ОСОБА_5 , схопив правою рукою табурет за одну ніжку, який знаходився поруч та наніс ним удар в область голови прапорщика ОСОБА_5 , але схибивши наніс удар табуретом старшому матросу ОСОБА_6 в праву сторону ділянки голови, внаслідок чого останньому були завдані легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме: струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки праворуч.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

- ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 405 КК України, - замах на заподіянням тілесних ушкоджень чи побоїв начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинений в умовах особливого періоду, крім воєнного стану;

- ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення злочину повторно та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, обставини, які обтяжують покарання та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ст. 125 та ст.405 КК України, у виді позбавлення волі та арешту.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15. ч.3 ст.405, ч.2 ст.125 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 75, 76 КК України з встановленням іспитового строку.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Відомості про цивільний позов та судові витрати суду не надавались.

Відповідно до ст. 174 КПК України підлягає скасування арешт та доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 373, 374, 375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених . 2 ст. 15, ч. 3 ст. 405, ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 405 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.125 КК України - у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць;

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_4 , з випробуванням на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речовий доказ: один армійський табурет із сірими металевими ніжками та квадратним коричневим дерев`яним сидінням висотою приблизно п`ятдесят см., який має пошкодження одного з кутів дерев`яного сидіння повернути за належністю власнику.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.10.2019 р. справа №487/6999/ 19.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1