Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/33/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000726 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2019 року.
Цим вироком:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, студента групи К-9 2-го курсу Світловодського ПТУ №5, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 119 170 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з похованням та встановленням надмогильної споруди.
Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 200 000 грн. кожному в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_12 визнано винуватим та засуджено за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин:
Так, в ніч на 15.04.2017 року, о 01 год. 09 хв., ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , після сумісного вжиття спиртних напоїв та подальшого придбання товарів в супермаркеті ТОВ «АТБ», розташованому по вулиці Героїв України, 41 міста Світловодська Кіровоградської області, вийшли із зазначеного супермаркету та пішли понад його стіною в напрямку підвищення нумерації будинків розташованих по вулиці Героїв України.
В той же час неповнолітній ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заграючи до ОСОБА_17 , утримуючи при собі її сумку, також побіг понад стіною вищевказаного супермаркету в напрямку підвищення нумерації будинків розташованих по вулиці Героїв України, а ОСОБА_17 стала його переслідувати. В цей час ОСОБА_18 припинила переслідування неповнолітнього ОСОБА_16 , оскільки відповівши на телефонний дзвінок стала розмовляти по наявному при ній мобільному телефону, а неповнолітній ОСОБА_16 зупинившись напроти входу до аптеки ТОВ «Ескулап», розташованої по вулиці Героїв України, 41 міста Світловодська Кіровоградської області, став повертатись у зворотному напрямку, очікуючи, доки ОСОБА_17 знову приверне на нього увагу.
Під час цього назустріч неповнолітньому ОСОБА_16 підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , і ОСОБА_15 запитав у неповнолітнього ОСОБА_16 цигарку, але отримавши відповідь, що цигарок не має, висловив з використанням нецензурної лайки на його адресу своє невдоволення та наніс удар долонею по потиличній частині голови ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_15 продовжили свій рух в напрямку підвищення нумерації будинків розташованих по вулиці Героїв України. Вказана подія привернула увагу ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які на той час знаходились неподалік від місця конфлікту - безпосередньо біля входу до супермаркету ТОВ «АТБ». Останні уточнивши у неповнолітнього ОСОБА_16 причину конфлікту, з метою отримання пояснень щодо причин його виникнення, стали разом з неповнолітнім ОСОБА_16 наздоганяти ОСОБА_12 та ОСОБА_15 та прохати останніх зупинитись.
О 01 год. 09 хв. в ніч на 15.04.2017 року, біля кута споруди салону краси «Sun Sity», розташованого по вулиці Героїв України, 41 міста Світловодська Кіровоградської області, неповнолітній ОСОБА_16 наздогнав ОСОБА_15 і коли останній утримуючи в руці пляшку з пивом повернувся до нього обличчям, неповнолітній ОСОБА_16 наніс останньому удар ногою в область грудної клітини, від чого пляшка впала та розбилася на підлозі. В той же час наблизившийся до них ОСОБА_21 , сприйнявши дії ОСОБА_15 , як погрозу застосування фізичної сили, використавши прийом рукопашного бою «Кидок через стегно», повалив ОСОБА_15 на підлогу та разом з ОСОБА_22 став утримувати останнього на підлозі.
У свою чергу ОСОБА_12 , побачивши вказані події, продовжував свій рух від місця конфлікту в напрямку підвищення нумерації будинків розташованих по вулиці Героїв України, а ОСОБА_19 , наздоганяючи останнього наблизився до нього зі спини. В цей час ОСОБА_19 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з метою зупинки руху ОСОБА_12 поклав свою ліву руку на ліве плече ОСОБА_12 зі спини та став його повертати до себе. В цей час у ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та агресії, яка підсилювалась алкогольним сп`янінням, виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_19 , який застосував до нього фізичну силу.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_12 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння напроти салону краси «Sun Sity», розташованого по вулиці Героїв України, 41 міста Світловодська Кіровоградської області, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, правою рукою вихопив з кишені свого одягу складний ніж і використовуючи його в якості знаряддя вбивства, під час того як ОСОБА_19 утримував його лівою рукою за ліве плече, різко повернувся обличчям до останнього через лівий бік, під час чого умисно наніс ножем один потужний, цілеспрямований удар у життєво важливий орган - в область лівої бокової поверхні грудної клітини ОСОБА_19 .
Помітивши вказаний удар ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , який в цей час наближався до них зі спини ОСОБА_19 , рукою відштовхнув ОСОБА_19 назад та застосував балончик із сльозогінним газом, бризнувши ним в обличчя ОСОБА_12 , після чого останній з місця пригоди зник. В результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_19 тілесні ушкодження у вигляді:??
- проникаючої колото-різаної рани лівої бокової поверхні грудної клітини з крайовим пошкодженням верхньої долі лівої легені та лівого шлуночка серця з проникненням в його порожнину, з лівостороннім гемотораксом ( 600 мілілітрів рідкої крові та 50 мілілітрів згортків крові та гемоперикардом (300 мілілітрів крові) з пошкодженням по ходу ранового каналу шкіри, підшкірножирової клітковини, розсіченого перелому шостого ребра зліва, пошкодження обох листків плеври, тканини верхньої долі лівої легені, навколосерцевої сорочки, серця, які по відношенню до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.
Внаслідок вищезазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_19 жив короткий проміжок часу, який рахується від декількох хвилин до декількох десятків хвилин, після спричинення йому вищевказаних тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_19 помер.
Смерть потерпілого ОСОБА_19 настала в результаті геморрагічного шоку (гострої крововтрати) обумовленого вищевказаними тілесними ушкодженнями. Своїми умисними діями ОСОБА_12 , вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на умисне вбивство ОСОБА_19 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_11 просив скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Так, рішення суду обґрунтовано такими доказами: як щире каяття ОСОБА_12 від 15.04.2019 року; огляд місця події від 15 квітня 2017 року; відеозапис з магазину «Вікна»; протокол допиту ОСОБА_12 від 15 квітня 2015 року; протокол слідчого експерименту з ОСОБА_12 ; показання свідка ОСОБА_20 ; показання свідка ОСОБА_23 ; показання свідка ОСОБА_24 . Але під час розгляду справи в суді ОСОБА_12 показав, що «щире каяття», під час якого він зізнається в скоєні злочину, було зроблено ним без участі захисника під тиском працівників поліції, до яких прийшов ОСОБА_12 повідомити про напад на нього. Одразу ж після того, як працівники поліції змусили ОСОБА_12 зізнатися в скоєнні злочину, який він не скоював, його без участі захисника змусили показати місце де він начебто сховав ніж, знаряддя вбивства, на яке йому показали саме працівники поліції. За таких обставин зазначені докази мали бути визнані судом недопустимими, оскільки були здобуті із порушенням права підозрюваного на захист. Крім того, «щире каяття» як доказ є неналежним, оскільки таку слідчу дію не передбачено ч.2 ст. 84 КПК України. Щодо показань, які ОСОБА_25 надавав під час допиту та під час слідчих експериментів на стадії досудового розслідування вже із захисником, то ці показання не можна приймати до уваги, оскільки вони надавались слідчому, а не суду і не є належними доказами. Не звернув суд також увагу на доводи обвинуваченого щодо того, що на відео, яке було вилучено від представників магазину «Вікна» видно, як у однієї із осіб, які переслідували обвинуваченого в руках був ніж. Але органи слідства не звернули уваги на цю обставину і чомусь звинуватили у використанні ножа ОСОБА_12 , а не іншу особу, хоча в суді ОСОБА_25 пояснив, що ніж навіть не виймав із кишені. Щодо показань зазначених свідків, то під час розгляду справи в суді ОСОБА_25 зазначав про необхідність поставитись суду до їхніх показань критично, оскільки їх показання були направлені на викривлення подій та на те, щоб приховати особу, яка вчинила убивство.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_25 просив скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити виправдувальний вирок стосовно нього. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції були відхилені його клопотання про допит певних осіб, дослідження доказів та вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, висновки суду суперечать один одному та фактичним обставинам кримінального провадження, були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність. Вказав, що не були дослідженні обставини, які були загальнодоступними в інтернеті та вказані обставини і докази відносяться до цієї кримінальної справи, є прямими та незалежними доказами, але вони не були досліджені та враховані судом першої інстанції. Зазначив, що вирок суду мотивовано його зізнанням від 15.04.2017 року, щирим каяттям, яке було зроблено о 10.20 годині після восьми годин безперервного нічного психологічного тиску без участі захисника. Шляхом такого катування з нього видавили зізнання в тому, що він не скоював. Вказав, що вночі 15.04.2017 року до нього фактично застосували катування впродовж восьми годин безперервного допиту та постійного психологічного тиску без надання адвоката, внаслідок яких він зазнав моральних страждань і його примусили зізнатися та розкаятися у скоєнні злочину, який він не скоював. Згідно статті 15 Конвенції ООН проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, яка ратифікована та являється частиною законодавства України згідно статті 9 Конституції України, така заява не може бути використана як доказ проти нього, а суд першої інстанції порушив вказану вимогу закону та вказав, цю заяву як доказ у цій справі. Одні частини тексту вироку суперечать змісту інших частин того ж вироку і суд першої інстанції ці суперечності навіть не намагався усунути за фактично два роки розгляду цієї справи в суді, оскільки суд та прокуратура хотіли примусити його взяти на себе вину за чужий злочин. Ніяких інших причин для того щоб два роки розглядати кримінальну справу, в якій один епізод і один обвинувачений, не було. Те, що він сам прийшов в поліцію в 02 год. 15 хв., зафіксовано в матеріалах кримінальної справи, ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 03.05.2017 року, але жодного документу його заяв в поліцію з 02 год. 15 хв. до 10 год. 20 хв. 15.04.2017 року не було оформлено для того щоб з самого початку сфальсифікувати справу та не записати його заяву про напад на нього групи озброєних осіб, а написати, що він начебто когось убив та ще й навмисно. Поліція оформила в 06 год. 15 хв. -06 год. 47 хв. протокол огляду місця події на території лісосмуги, розташованої навпроти будинку по вулиці Героїв України, 106 міста Світловодська Кіровоградської області, під час огляду було вилучено складний ніж на якому експертиза не знайшла жодних слідів крові, а при його огляді було встановлено, що розмір і характеристики леза не відповідають розмірам і характеристикам рани ОСОБА_26 . Згідно тексту протоколу місце знаходження ножа показав ОСОБА_12 , але поліція написала, що його затримання відбулося на чотири години пізніше - в 10 год. 20 хв. , коли з нього видавили зізнання та ще й записали його на відео, яке можна використати лише як доказ по статті 15 вищевказаної Конвенції ООН. Все з самого початку робилося для того щоб не встановлювати справжнього вбивцю і всю вину безпідставно покласти на нього. В протоколі затримання написана явна неправда. Так звані докази винуватості створювалися штучно, в тому числі суд першої інстанції взяв на себе повноваження експертів та висновки експертиз прямо перекрутив щоб звинуватити його. Розгляд справи був упереджений та односторонній. Клопотання ОСОБА_12 були безпідставно відхилені, а докази його невинуватості були перекручені. Всі реальні докази цієї кримінальної справи свідчать про його непричетність до вбивства ОСОБА_27 і доводять, що насправді напад скоювався на ОСОБА_28 , а випадково один із нападників наніс поранення ОСОБА_29 . Це видно на відеозаписі, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи, і який досліджували в суді. Але органи досудового слідства та суд першої інстанції вказаний доказ реально об`єктивно повно не дослідили та перекрутили зміст знятих на відео подій. Насправді ОСОБА_19 не видно в зоні видимості відеокамери магазину «Вікна-Двері» лише 12 секунд. А йому за цей час треба було ще пробігти кілька метрів, хоча б до східців, які ведуть вниз, на яких він, ОСОБА_12 впав через те, що їх не побачив вночі, йому за 12 секунд треба було задумати, спланувати, підготувати і скоїти навмисне вбивство тією зброєю, якої у нього не було, та ще й Оленковському треба було повернутись назад, в зону видимості відеокамери.
Суд першої інстанції навіть місце отримання поранення ОСОБА_19 вказав неправильно. На 2 сторінці тексту вироку написано, що ОСОБА_12 , побіг по вулиці Героїв України в сторону підвищення нумерації будинків та наніс удар ножем ОСОБА_19 «навпроти салону краси «Sun Sity», розташованого по вулиці Героїв України, 41». Насправді біля магазину «Sun Sity» ОСОБА_12 почув позаду шум і повернувся, встиг побачити, що ОСОБА_30 вже кинули на землю та б`ють ногами і зрозумів, що нападаючих більше, тому треба тікати. Роздивитись присутніх не встиг, тому що йому одразу бризнули в обличчя з газового балончика. Відступивши два кроки назад в напрямку підвищення нумерації будинків, він дістав свій складаний ніж і закричав щоб до нього не підходили, розвернувся і побіг в напрямку магазину «Маркетопт», але зрозумівши, що із забризканими очима не зможе подолати східці вгору, тому повернув біля «Sun Sity» до магазину «Вікна-Двері». За ним побігло троє осіб, що зафіксовано відеокамерою магазину «Вікна-Двері». Першим біг ОСОБА_19 , за ним - ще двоє, яких ні органи досудового слідства, ні суд не встановили, не назвали і не допитали. Поранення ОСОБА_31 отримав після того, як пробіг повз камеру магазину «Вікна-Двері», а не біля «Sun Sity». Таке перекручення місця нанесення поранення ОСОБА_19 зроблено навмисно, для того щоб підігнати місце злочину під показання свідка ОСОБА_20 , який за ним вздовж магазинів не погнався і на відеозаписі відеокамери з магазину «Вікна-Двері» його немає. Поранення ОСОБА_32 отримав від свого друга, який біг прямо за ним і в руках тримав предмет явно схожий на холодну зброю, який чітко видно на відеозаписі, і було це вже після того, як усі пробігли зону видимості відеокамери магазину «Вікна-Двері», тобто за десятки метрів від місця, яке вказав суд і де знаходився на той момент ОСОБА_20 . Так само перекручено місце отримання поранення ОСОБА_33 при описанні змісту показань ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Також про магазин «Sun Sity» написано в змісті показань інших свідків, які самі взагалі нічого не бачили, а показання давали з чужих слів. Такі показання доказом взагалі не можуть бути згідно вимог КПК України. Відеокамера магазину «Вікна-Двері» чітко зафіксувала, що ОСОБА_32 біг абсолютно нормально, а погано йому стало лише після поранення у вищевказаному місці, після магазину «Вікна-Двері». Поранений він не зміг би так бігти з такою швидкістю кілька десятків метрів від магазину «Sun Sity», вздовж магазину «Вікна-Двері» і далі ще й з переломом ребра, про який зазначено судмедекспертом. Суд першої інстанції підганяв текст свого вироку під сфальсифіковані докази і завідомо неправдиві свідчення щоб засудити ОСОБА_12 за той злочин, який скоїв інший чоловік. В тексті вироку написано, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Насправді жодного доказу його сп`яніння у вказаний період часу описаних подій в справі нема і не було. Жодної експертизи ніхто не проводив і ніяких аналізів не брав. Навіть сам суд написав, що ніяких обтяжуючих обставин в діях ОСОБА_12 не встановлено (стор. 8), отже суд сам заперечив те, що сам написав, адже скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння вважається обтяжуючою обставиною. Одні висновки суду суперечать іншим висновкам цього ж суду в цьому ж вироку.
Згідно версії суду першої інстанції двоє осіб, які разом з ОСОБА_33 гналися за ОСОБА_12 , явно не для того щоб просто поговорити, взагалі не відреагували на навмисне завдання їхньому другу ножового поранення начебто біля «Sun Sity» та відпустили просто так небезпечного злочинця. Суд вказаних двох осіб взагалі не згадав, так само як про них не згадали орган досудового слідства та прокуратура. Єдиний свідок ОСОБА_20 , якого назвали слідство та суд першої інстанції як основного очевидця удару ножем в грудну клітину ОСОБА_9 , дав показання про те, що він бачив удар ножем саме ОСОБА_12 біля «Sun Sity» лише 22.06.2017 року, через 68 днів після події. А до цієї дати він, так само, як і всі інші, розказував про те, що самого удару ножем ні він, ні всі інші не бачили, побачили лише результат. Також вони всі стверджували, що зафіксовано в протоколах, що за ним погнався один ОСОБА_32 , і більше нікого не було. Насправді на відеозаписі чітко видно, що за ним женуться троє осіб. А ОСОБА_20 на відеозаписі взагалі немає і всі події з нанесенням поранення ОСОБА_29 відбувалися явно не там, де написано в тексті вироку. Ні досудове слідство, ні суд вирішили навіть не з`ясовувати чому свідок так різко змінив свої показання через 68 днів після дачі перших показань. У слідства не було жодного доказу причетності ОСОБА_12 до вбивства, тому посадовці органів слідства умовили одного свідка ОСОБА_20 дати завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, зі штучним створенням доказів обвинувачення, тобто скоїти дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Вказав, що на стор.2 тексту вироку написано, що ОСОБА_20 , побачивши удар ОСОБА_12 . ОСОБА_19 , «відштовхнув ОСОБА_19 назад та застосував балончик із сльозогінним газом, бризнувши ним в обличчя ОСОБА_12 , після чого останній з міст події зник». А на іншій сторінці того ж вироку події описані по іншому. В судовому засіданні ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_34 стверджували, що жоден з них не застосовував до ОСОБА_35 газовий балончик, а хто це зробив, їм невідомо. Те, що до нього був застосований газовий балончик, підтверджено висновком експерта, про який вказано у вироку. Отже це - ще одна обставина, яку ні слідство, ні суд не з`ясували.
На 3 сторінці вироку написано: « ОСОБА_36 з ОСОБА_37 зникли за будинком» і не вказано жодних інших осіб. З показань ОСОБА_20 , які записані у вироку (cтop. 6 вироку): « ОСОБА_12 побіг до магазину «Sun Sity», відразу за ним біг ОСОБА_19 та інші, через декілька метрів від вугла магазину (якого саме магазину «Sun Sity» чи «Вікна-Двері» не вказано. ОСОБА_19 наздогнав ОСОБА_38 та поклав йому на ліве плече свою праву руку, після чого ОСОБА_12 зупинився та розвертаючись через ліве плече вдарив ОСОБА_19 правою рукою в груди, від чого останній присів. Як виявилося в подальшому ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_19 ножем, після чого продовжив тікати, однак ніхто відразу за ним не побіг, оскільки всі звернули увагу на стан ОСОБА_19 , а потім відвезли його до лікарні, де він і помер. Свідок повідомив, що чітко бачив момент удару ОСОБА_12 . ОСОБА_19 ». Вказані свідчення суперечать навіть тексту вироку на 2 сторінці. Також це суперечить відеозаписам, які визнані доказами по цьому кримінальному провадженню, які досліджувалися слідством та судом першої інстанції. При цьому суд так і не встановив хто ж такі «інші», які гналися за ОСОБА_12 та показань жодного «іншого» про те, чому вони всі різко зупинилися, якщо всі гналися за ОСОБА_12 , у вироку немає. Жодного прізвища «інших» в тексті вироку теж немає. Версія про те, що ОСОБА_39 отримав поранення біля магазину «Sun Sity» була придумана одразу. Вже у випуску новин ТСН телеканалу «1+1» 22.04.2017 року було показано сюжет «Мирний мітинг на ганку перед лікарнею», в якому ОСОБА_23 та ОСОБА_34 показували якраз місце біля магазину «Sun Sity» як місце поранення ОСОБА_26 та стверджували, що він поранений пробіг ще кілька десятків метрів, а потім присів і всі помітили його поранення. Аналогічний сюжет був і у випуску новин каналу ІНТЕР « ІНФОРМАЦІЯ_3 в смерти подростка» 23.04.2017 року. Такі розповіді явно суперечать тексту вироку, в якому написано, що ОСОБА_19 присів одразу після поранення, тому всі звернули увагу на нього та перестали переслідувати ОСОБА_12 , а ОСОБА_34 бризнув з газового балончика в обличчя ОСОБА_12 і навіть не намагався затримати такого небезпечного злочинця сам та навіть нікого з кількох десятків присутніх там осіб не попросив провести затримання, хоча серед присутніх було немало осіб спортивної статури, яких ОСОБА_12 бачив ще перед входом в АТБ. Затримати людину, засліплену з газового балончика зовсім не складно, але затримання не відбулося через те, що він не був причетний до поранення ОСОБА_26 , про що безпосереднім учасникам подій було достовірно відомо. ОСОБА_20 на місці подій в момент поранення ОСОБА_9 взагалі не було, що він неодноразово підтвердив в усіх своїх інтерв`ю, які розміщені в Інтернеті. З таких суперечливих показань, які змінювалися кілька разів, виходить, що ОСОБА_31 продовжив бігти після поранення, отже всі «інші» бігли разом з ним і спокійно могли затримати його, ОСОБА_12 . Всі ці суперечності свідчать лише про те, що всі свідки кожного разу давали завідомо неправдиві свідчення для того щоб звинуватити ОСОБА_12 у скоєнні особливо тяжкого злочину та звільнити від будь-якої відповідальності справжнього злочинця, який готував вбивство ОСОБА_12 , а випадково ненавмисно вбив ОСОБА_26 . Вказав, що суд явно перекрутив зміст доказів справи, коли написав (сторінки 7-8 тексту вироку): «Як вбачається з матеріалів вищеописаних експертиз, ніж, що був вилучений під деревом у лісосмузі, та який належить ОСОБА_12 , за своїми характеристиками та зовнішніми ознаками міг бути тим предметом, яким були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_19 , від яких він помер». Насправді характеристики ножа ОСОБА_12 ніяк не відповідають тому предмету, яким було завдано смертельне поранення ОСОБА_29 одним ударом. Про те, що поранення завдано одним ударом, а не кількома, написано у висновку експертизи і в тексті вироку. Вказав, що його ніж має зовсім інші параметри чим параметри рани ОСОБА_26 , він коротший, вужчий, на відміну від того предмету, яким завдано смертельне поранення ОСОБА_40 , і на ньому немає жодних слідів крові. В Протоколі огляду предметів від 26 червня 2017 року (15.00-16.00) зроблено описання леза ножа ОСОБА_12 , який вилучила поліція 15.04.2017 року в період 06 год. 31 хв. 06 год. 47 хв.
При описанні висновків експертиз процитовано висновок про відсутність слідів крові на ножі: «Крові при судово-медичній експертизі змивів з ручки та леза розкладного ножа не виявлено», а потім дописано те, чого немає в жодному висновку експертизи. «Пошкодження джемпера ... рана на ділянці шкіри трупа ОСОБА_19 та відповідне її пошкодження трикотажного полотна джемпера зліва могли бути спричинені клинком наданого для проведення експертизи складного ножа при його зануренні в межах ріжучої кромки леза». Дірку в джемпері та рану грудної клітини справді можна зробити подібним ножем, але явно не його, адже на ньому немає слідів крові взагалі. А от завдати рану лівого шлуночка серця шириною 23 сантиметри в найглибшому місці рани таким ножем неможливо, адже глибина рани, згідно висновку експерта від поверхні грудної клітини до лівого шлуночка - не менше 105 міліметрів. При одному ударі рану такої глибини завдати ножем з довжиною леза 84 міліметри та шириною 20 міліметрів за 14 міліметрів від ручки ножа, яка в рану не може зайти навіть теоретично неможливо.
Розміри рани ОСОБА_19 згідно висновку СМЕ № 64 віл 08.06.2017 року: «Глубина раны 10,5см. ширина 2-2,5см. Телесные повреждения причинены одномоментно в результате одного травматического воздействия колюще-режущего орудия ... Зона локализации повреждений доступна для причинения собственной рукой». Ножем з довжиною леза 8.4см навіть при дуже великому бажанні одномоментно зробити рану глибиною 10.5см з шириною в глибині рани в серні 2-2.5см неможливо, а тому твердження суду першої інстанції про причетність ОСОБА_12 до вбивства ОСОБА_26 його ножем з такими розмірами прямо суперечить істині, а колегія суддів суду першої інстанції взяла на себе повноваження експертів та прямо в тексті вироку (стор. 7) написала в обґрунтування його вини свої власні припущення. У висновку експертизи № 61 від 11.05.2017 року написано, що на клинку ножа розкладного крові не знайдено. Суд першої інстанції цей висновок експертизи вирішив не враховувати, а придумав власний висновок, який суперечить доказам провадження, чим порушив норми кримінального процесуального права, та на підставі власних припущень засудив його до позбавлення волі за чужий злочин.
Жодного висновку експертів про те, що сліди крові з леза ножа можуть стертися в сухому ґрунті в результаті одноразового вставляння і виймання з ґрунту немає і не може бути. Ніж пробув в сухій землі 5 годин, а земля не є реактивом, який може знищити всі сліди крові. В тексті згадано більше десятка так званих свідків, які особисто не бачили моменту нанесення смертельної рани ОСОБА_19 . В тексті вироку так і вказано, що свідок дав показання про те, що він щось від когось чув. Аналогічно щось від когось чули особи, які названі потерпілими. Згідно КПК України такі показання не можуть вважатися доказами, а такі особи не можуть бути свідками обвинувачення. Такі показання можна враховувати лише в тій частині, що свідок бачив певну особу в певний час в певному місці, яке було біля місця злочину. В тексті вироку занадто багато суперечностей, тобто сумнівів, які можуть тлумачитися лише на користь ОСОБА_12 . У вироку судді припустили, що його ножем можливо було нанести ОСОБА_19 рану, яка глибша і ширша за розміри леза ножа, і зробити це одним ударом. Колегія суддів заодно вирішила, що всі сліди крові з леза ножа можуть зникнути в результаті одноразового занурення ножа в суху землю. Таким чином судді взяли на себе повноваження експертів, а в цьому випадку експертиза не знайшла на ножі ОСОБА_12 жодних слідів крові, а судді самі вирішили, що вони могли зникнути безслідно в результаті одноразового занурення ножа в суху землю. Такий висновок прямо суперечить доказам цього кримінального провадження та логіці і практиці. А вирок порушує конституційні права ОСОБА_12 . Зазначив, що між часом на відеозаписах магазинів АТБ, «Маркетопт» та магазину «Вікна-Двері розходження в одну годину. Слідчий самостійно вирішив додати вказану годину до часу, вказаного на відеозаписах магазину «Вікна-Двері». Насправді слідство так і не пояснило причину вказаних розходжень, тому достовірно не встановлено в який саме час відбувалися всі описані події. На відеозаписі відеокамери магазину «Вікна-двері» видно, що ОСОБА_19 не присідав одразу, а після того, як пробіг повз камеру, повернувся назад на декілька метрів, зняв одяг з верхньої частини свого тіла і лише потім присів, притиснувши до рани свою футболку. Самостійно він вже не вставав, а тому показання єдиного так званого свідка ОСОБА_20 , який начебто бачив удар ножем ОСОБА_12 . ОСОБА_19 біля «Sun Sity», прямо суперечать обставинам і доказам справи, які вивчав суд, та зроблені виключно з метою покласти на ОСОБА_12 провину за скоєння злочину іншою особою. Крім ОСОБА_12 та ОСОБА_19 на місці подій було лише дві особи чоловічої статі, які ніяк не названі ні досудовим слідством, ні судом, але ОСОБА_20 серед вказаних осіб не було, тому він ніяк не міг бачити того, про що розповідав. Суд ніяк не усунув таке протиріччя між різними доказами. Із двох інших осіб, які бігли за ОСОБА_12 разом з ОСОБА_19 , час на відеозаписі камери магазину «Вікна-Двері» САМ 00:10:00 - 00:10:06), за ОСОБА_19 (10:18) повернувся лише один (10:20), інший повернувся пізніше в 10:24. Догнати ОСОБА_12 їм ніхто не заважав, якби справді він завдав якогось удару ОСОБА_19 . В цей же час до ОСОБА_19 біля магазину «Вікна-Двері» від магазину АТБ підійшли інші свідки, які ніяк не могли бачити момент поранення ОСОБА_26 . Із швидкості руху учасників подій, які зняті на відео, можна вирахувати, що ОСОБА_19 отримав удар ножем приблизно в 10:08 - 10:10, адже він біг за ОСОБА_41 , а назад просто йшов. На вказаному відео видно, що під час погоні відстань між ОСОБА_41 та ОСОБА_19 була близько чотирьох метрів. Відстань між ОСОБА_19 та другим переслідувачем менше метра, тому він біг трохи збоку від ОСОБА_19 . Третій переслідувач з металевим предметом в правій руці, який виблискував у світлі ліхтарів магазинів, біг прямо за ОСОБА_19 на півтора-два метри позаду нього. За магазином «Вікна-Двері» через кілька метрів знаходяться сходи, яких ОСОБА_42 вночі не помітив, тому впав. ОСОБА_19 до сходів його не наздогнав, можливо, зупинився перед ними. Вказаний переслідувач, просто не встиг різко зупинитися і втиснувся своїм ножем в грудну клітину ОСОБА_19 і наніс поранення ОСОБА_19 . Потім на відеозаписі видно по рухам вказаного «третього», що він вибачається перед ОСОБА_19 , що так трапилось, обіймає його, щось йому говорить, обіцяє, накриває його своїм одягом, коли ОСОБА_19 відчув холод. Також цей «третій» дістав мобільний телефон (00:10:35), який не відблискував, а сам світився, потім поклав його назад до кишені (00:10:48). В руках вказаного «юнака», особу якого досудове слідство та суд відмовились навіть встановлювати, у вказані моменти були різні предмети. Коли він біг за ОСОБА_41 , у нього був предмет з довжиною близько півтори-дві ширини його долоні, який відблискував в світлі ліхтарів, а потім (10:35 - 10:48) він дістав мобільний телефон, який сам світився, що явно видно на відео, але навіть не зателефонував на 103 у швидку медичну допомогу щоб надати справжню допомогу своєму товаришу. На той момент він ще не придумав як пояснити таке поранення. І він ще не знав, що поранено серце.
Твердження суду про те, що ножа або схожого предмета, яким було нанесено поранення ОСОБА_40 немає взагалі, прямо суперечить фактам і змісту відео. При уважному перегляді відео наглядно видно, що кожен із свідків, які збіглися пізніше, діставав свій телефон, а не предмет «невідомого» щоб підсвітити. Рану ОСОБА_19 взагалі ніхто не оглядав на місці, адже там не було жодного медика, а вказаний судом «невідомий чоловік» біля магазину АТБ стояв без жодних предметів в руках. В 01:09:03 (Camera 01) він прикурював цигарку і скористався сірниками, що видно по спалаху. Інших предметів в його руках не було. В 01:09:08 він, ОСОБА_12 , з ОСОБА_15 зникли з поля видимості вказаної камери і вже відразу, без пауз всі починають дивитись в ту сторону, куди вони пішли. Їх просто чекали щоб зачепити і створити штучний конфлікт під час якого почали кричати всі. Тому всі зреагували на скандал і повернулися в ту сторону. Вказав, що нікого вони не чіпали і навіть не встигли б цього зробити. В показаннях ОСОБА_43 в тексті вироку немає жодних згадок про те, що він когось чіпав чи бив. Коли напали на них з ОСОБА_44 , то всі учасники голосно кричали, саме на ці крики всі присутні біля магазину АТБ і зреагували. Їх обох просто почали бити, а вони нікого не чіпали, ОСОБА_30 зразу кинули на землю і почали бити ногами, про що він давав показання і в суді, але ці показання суд проігнорував. Він, ОСОБА_12 почав тікати якраз після того як ОСОБА_30 кинули на землю і почали бити. Кількість нападаючих була явно переважаюча і захистити себе і ОСОБА_30 він реально не мав можливості, міг лише спробувати втекти. Йому бризнули в очі з газового балончика, тому він навіть не міг роздивитися нападаючих і зробити якісь цілеспрямовані точні рухи рукою і ножем саме в серце, які йому приписав суд. Після втечі він заховався в темноті та трохи пересидів поки всі розійшлися. Потім пішов в поліцію повідомити про напад на нього, але його заяву не прийняли, а замість цього почали його переконувати, що він скоїв вбивство. В протоколі затримання написано, що він захищався, а не нападав. По своїм фізичним даним він не міг нанести одним ударом таке тяжке поранення грудної клітини ще й з переломом ребра людині, яка на голову вище нього. Вказав про необхідність порівняти його фізичні дані з фізичними даними ОСОБА_26 , який за матеріалами справи та показаннями свідків займався спортом. В описанні показань так званого свідка ОСОБА_16 , якого в судовому засіданні не допитували, отже докази не були досліджені судом, міститься завідомо неправдива інформація про те, що його начебто вдарив ОСОБА_45 за відсутність цигарок. ОСОБА_16 просто попросили в поліції дати завідомо неправдиві свідчення для того щоб у всіх скласти враження, що ОСОБА_19 не був правопорушником і ініціатором конфлікту, а начебто захищав неповнолітнього від невідомих хуліганів. Ніхто інший свідчення ОСОБА_16 не підтвердив. Навіть сам ОСОБА_16 ніяких показань в суді не давав. Тому посилання суду на свідка ОСОБА_16 необґрунтоване і безпідставне. ОСОБА_16 відібрав сумочку у дівчини на прізвище ОСОБА_46 для того щоб привернути до себе її увагу. Отже під час так званого «нападу» ОСОБА_30 на ОСОБА_47 була найближче до вказаних подій та все повинна була бачити з близької відстані. Про неї, як про свідка подій кажуть вісім свідків: ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_24 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 . А орган досудового слідства та суд її не допитали взагалі. Очевидно через те, що вона ще під час досудового слідства відмовилась підтверджувати завідомо неправдиві свідчення ОСОБА_16 . Коли всі на відеозаписі камери 01 магазину АТБ повернули голови в ту сторону, де виник конфлікт групи осіб з ним та ОСОБА_15 , вказаний «невідомий» також повернувся в ту сторону, що видно на записі відеокамери магазину АТБ: (Camera 01 04- 15-2017 Суб 01:09:00 - 01:09:45). В 01:09:45 вказаний «невідомий» побіг в сторону конфлікту і зник з поля видимості вказаної відеокамери, в руках у нього нічого не було помітно. А в полі видимості відеокамери магазину «Вікна-Двері» він з`явився в 00:10:00 (Години на таймері вказаного магазину вказані як «00». Слідство цю розбіжність в часі між камерами різних магазинів ніяк не пояснило) вже з вказаним «предметом, що відсвічувався». Вказаний предмет він звідкись дістав менше чим за 15 секунд, міг його туди ж і заховати. Ніж можна носити в кишенях одежі в піхвах, як і іншу холодну зброю, та заховати, коли треба. Суд визнав в тексті вироку існування «невідомого», але категорично відмовився встановити його особу та допитати. Суд визнав існування «предмету», який явно схожий на холодну зброю, але написав, що такого «предмету» начебто не було. Отже одні висновки судового вироку суперечать іншим висновкам цього ж суду в цьому ж вироку. Суд письмово підтвердив, що не з`ясував обставини, які мають вирішальне значення для вирішення справи та сам назвав суперечності, які не усунув. В 00:11:30 на відеозаписі з магазину «Вікна-Двері» (через 1хв. 20 сек. після поранення) ОСОБА_31 фактично лягає. Згідно повідомлень лікарні там прийняли ОСОБА_9 в 01год. 17хв. За цей час всі хто побіг, спокійно могли добігти до лікарні, адже відстань - менше одного кілометра, тому в лікарню тіло ОСОБА_9 заносили і ті, хто приїхав в машині, і ті, хто встиг добігти пішки, адже на те щоб дістати ОСОБА_9 з машини теж витратили час. Останній раз самостійні слабкі рухи ОСОБА_19 на відеозаписі видно в 00 (або 01):12:07, через дві хвилини після поранення. Так що він міг померти ще в машині під час транспортування, або і до поміщення його в машину, з урахуванням що між пораненням і доставкою в лікарню пройшло за версією слідства сім хвилин. Свідок ОСОБА_21 казав, що у нього була вся одежа в крові і що ОСОБА_9 під час транспортування в лікарню він тримав на руках, та що більше чим пів години його не приймали в лікарні. А на відеозаписі відеокамер магазину АТБ після відправки ОСОБА_9 в лікарню, після повернення ОСОБА_21 в АТБ видно, що ніяких плям крові «на всій одежі» у ОСОБА_21 не було. Можливо була кров на його куртці, яку він зняв. При поверненні в магазин АТБ ОСОБА_21 тримав куртку в руці. На іншій одежі плям крові немає, що видно на відео:
-Camera 10 04-15-2017 Суб 01:28:03 - 01:28:08;
-Camera 12 04-15-2017 Суб 01:27:57-01:28:04;
-Camera 12 04-15-2017 Суб 01:28:32-01:28:49;
-Camera 01 04-15-2017 Суб 01:27:42 - 01:28:42.
Отже вже в машині у ОСОБА_19 кровотечі не було через зупинку серця, він помер в машині або ще до того як його помістили в машину. Органи досудового слідства, прокуратура та суд все зробили щоб не провести справжнє розслідування, а щоб звинуватити його, фальсифікували документи навіть в дрібних деталях. Вказав, що протокол затримання був оформлений о 10.20. А протокол вилучення ножа оформлений о 06 год. 31хв. 06год. 47хв. з участю його, ОСОБА_12 , оскільки він сам показав де заховав ніж перед тим як піти в поліцію з метою забрати його на зворотному шляху. Під час вилучення ножа ніяких слідів крові на ньому не було і експертиза ніякої крові на ньому не знайшла. Отже це - ще один факт фальсифікації матеріалів кримінального провадження щоб написати, що не він сам прийшов повідомити про напад на нього, а що його начебто затримали і доставили у відділ поліції. Свідок ОСОБА_55 , ще 15.04.2017 року в сюжеті, який 15.04.2017 року було розміщено в Інтернеті розповів свою версію подій. На початку ОСОБА_56 розказує: «Второй подался бежать. Забежал он за угол. Любомир за ним побежал. И уже здесь ОСОБА_57 нашли, когда он сидел, уже поняли, что у него ножевое ранение, так как он пытался стянуть с себя курточку. Разговаривать он не мог, пытался показать, что он истекает кровью». Автор інтерв`ю питає: «То есть самого удара ножом вы не видели, не присутствовали здесь?». О. ОСОБА_23 відповідає: «Никто его не видел».... Потім він додає: «Увидели ОСОБА_57 , подбежали к нему, некоторые из ребят погнались дальше, а мы уже взяли его под руки, зажали ему рану, затащили его в машину, после чего поехали в больницу. Он был жив, он дышал, он пытался разговаривать, он клипал глазами.... свет ему давали,- «посмотри на свет»,- он смотрел, выполнял указания, которые мы его просили». Там же присутній ОСОБА_20 , який так само стверджував, що він особисто удару ножем не бачив. Вони всі так старались розповсюдити завідомо неправдиву інформацію, що вже вдень 15.04.2017 року в Інтернеті розмістили вказане відеоінтерв`ю, в якому всі розказували про те, що лікарі винні в смерті ОСОБА_26 , і що він начебто був ще живий пів години чи більше. І ОСОБА_20 разом з усіма стверджував, ні він, ні хто інший не бачили удару ножем, від якого загинув ОСОБА_31 . Це - прямий доказ завідомої неправдивості показань ОСОБА_20 , які покладені в основу обвинувачення. При співставленні протоколів допитів різних учасників подій нестиковок багато, їх повинно було усунути досудове слідство, яке цього не зробило. А суд всі ці суперечності просто переписав в текст вироку, але суперечності не усунув. Необґрунтованість обвинувачення доводиться і відеозаписами, і відсутністю крові на одязі ОСОБА_12 та на ножі, який у нього вилучили, і протоколами допитів, і іншими доказами. Зазначив, що ОСОБА_31 отримав удар явно довшим ножем, було пошкоджено ще й ребро, перелом, який вказано висновком СМЕ, що неможливо не відчути. Лише один свідок ОСОБА_34 через два місяці згадав, що він начебто бачив удар ножем, якого він згідно ранніх відеозаписів та першого протоколу його допиту не бачив, і ніхто удар ножем не бачив, і хто наніс удар теж ніхто не бачив. А потім ОСОБА_34 раптом 22.06.2017 року згадав, а слідчих це ніяк не збентежило. Суд першої інстанції так само вирішив вказати показання ОСОБА_20 в новому варіанті і зовсім не спитав чому він різко змінив свої показання. Отже докази провини та причетності до вбивства створювалися штучно, адже всі реальні докази справи свідчили про непричетність його, ОСОБА_12 до вбивства ОСОБА_26 . ОСОБА_55 , розказував, що там було багато розмов, когось умовляли припинити правопорушення. На всі описані розмови потрібно хоча б пару хвилин. А по вказаному відеозапису виходить, що після виходу ОСОБА_12 та ОСОБА_58 з АТБ, весь натовп одразу повернувся в ту сторону, а потім почав бігти в сторону подій вже через 30 секунд. Отже ніяких розмов взагалі не було, а ОСОБА_23 просто дав завідомо неправдиві свідчення.
При винесенні вироку відбулося істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказав, що навіть, якби він наніс хоча б якусь рану будь-кому з трьох, зафіксованих на відео осіб, які за ним гналися з метою завдати йому тілесних ушкоджень, або і вбити холодною зброєю, яка випадково застосовувалась до ОСОБА_59 , то і в цьому випадку в його діях не було б ознак та складу злочину, про що прямо написано в ч.ч. 1, 2, 5 статті 36 КК України. Зазначив, що за ним гналося троє осіб і, як мінімум, у одного з них був предмет, який знятий на відео, який дуже схожий на холодну зброю. Те, що вказаним предметом можна вбити людину, доведено загибеллю ОСОБА_26 , який отримав поранення вказаним предметом, який призначався для застосування до ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, потерпілого ОСОБА_9 та представника потерпілих ОСОБА_10 , які просили залишити без задоволення апеляційні скарги захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_12 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій вину не визнав та показав, що не вчиняв вбивства ОСОБА_19 . Дійсно в судовому засіданні були встановлені події, які відбувалися в ніч на 15 квітня 2017 року, але тільки до того моменту, коли за ним погналися група молодиків біля супермаркету "АТБ". Тікаючи від нападників ОСОБА_12 побоювався за своє життя та здоров`я, а тому пробігши від входу від супермаркету в напрямку колишнього кінотеатру, відразу присів поряд з деревом неподалік бетонних конструкцій, в цей час він чув як хтось пробігав поблизу. Відсидівшись у схованці побачив, що вже поблизу нікого не має і вирішив повідомити про конфлікт з компанією молодиків, який відбувся біля входу в супермаркет, працівників поліції, для чого і пішов до відділу поліції. По дорозі пригадав, що в його кишені знаходиться ніж, який він використовував для побутових потреб, та вирішив його заховати в лісосмузі неподалік будинку №106 по вулиці Героїв України. В подальшому, заховавши ножа пішов до відділу поліції, де відразу працівники поліції почали говорити йому, що він вбив одного з хлопців і що він повинен власноручно написати щиросердечне каяття, при цьому захисника не було і він не усвідомлюючи що робить написав каяття про яке говорили працівники поліції, а в подальшому показав місце де заховав ніж. Під час досудового розслідування з ним проводились різні слідчі дії в ході яких він переказував текст, який йому вказали працівники поліції, не розуміючи при цьому для чого це робити, якщо він жодних злочинів не вчиняв. Після спілкування з захисником та під час судового розгляду справи він збагнув всі наслідки, що можуть наступити від неправдивих показань, які були надані під тиском працівників поліції, а тому в суді він вирішив розповідати тільки правду. Вважає винним у вбивстві ОСОБА_19 когось із присутніх, які бігли за ним в напрямку кінотеатру, можливо це був той хлопець якого видно на відеозаписі з камери спостереження та в руках якого проблиснув невідомий об`єкт, можливо це і був ніж яким убили ОСОБА_19 .

Незважаючи на не визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, вина ОСОБА_12 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема:

- показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_60 та ОСОБА_14 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які показали, що не були присутніми під час подій неподалік супермаркету "АТБ-Маркет" в ніч на 15 квітня 2017 року, про всі події дізнавалися від медичних працівників, працівників поліції, друзів ОСОБА_57 , які є очевидцями подій та під час слідства у справі. Друзі ОСОБА_57 пояснювали, що підозрюють саме ОСОБА_61 у вбивстві, оскільки через мить після того як ОСОБА_36 з ОСОБА_37 зникли за будинком, прибігли на місце і побачили як ОСОБА_36 присів від болю, а ОСОБА_62 зник так як на нього вже увагу ніхто не звертав. Потерпілі та їх представник ОСОБА_10 в судовому засіданні висловили думку про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні вбивства ОСОБА_57 і бажають щоб суд призначив йому покарання максимально передбачене санкцією статті, за якою він обвинувачується. Вказали, що незаконними діями обвинувачений безпідставно позбавив життя близької для них людини, від чого їм було спричинено значну моральну шкоду, пов`яну з втратою рідної людини, розмір якої вони оцінюють у 200 000 грн., кожен та просили суд також стягнути з обвинуваченого кошти, які були витрачені на поховання та встановлення надмогильної споруди;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що дійсно в ніч на 15 квітня 2017 року поблизу магазину "АТБ" стався конфлікт між присутньою молоддю, який продовжився тим, що ОСОБА_12 та його товариш почали тікати від магазину, а ОСОБА_19 зі своїми друзями, в тому числі і ОСОБА_20 почали їх переслідувати. Поблизу магазину "Вікна" ОСОБА_63 відбіг в сторону, а ОСОБА_12 побіг до магазину "Сан сіті", відразу за ним біг ОСОБА_19 та інші, через декілька метрів від вугла магазину ОСОБА_19 наздогнав ОСОБА_12 та поклав йому на ліве плече свою праву руку, після чого ОСОБА_12 зупинився та розвертаючись через ліве плече вдарив ОСОБА_19 правою рукою в груди, від чого останній зупинився почав роздягатися та присів. Як виявилося в подальшому ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_19 ножем, після чого продовжив тікати, однак ніхто відразу за ним не побіг, оскільки всі звернули увагу на стан ОСОБА_19 , а потім відвезли його до лікарні, де він і помер. Свідок повідомив, що чітко бачив момент удару ОСОБА_12 ОСОБА_19 ;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що дійсно в нічний час йшов за ОСОБА_12 від магазину "АТБ" в бік магазину "Сан сіті", поряд з ним йшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Після того як ОСОБА_15 намагався замахнутися пляшкою притримав його, а пляшка впала на підлогу та розбилася. Відразу після цього ОСОБА_12 почав бігти і за ним побіг ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , через мить ОСОБА_19 почав йти в зворотній бік та роздягатися, потім присів і всі побачили в нього кров, яка з`явилася в нього від удару ножем у грудну клітину, який спричинив ОСОБА_12 ;
- показаннями свідка ОСОБА_22 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які аналогічні показанням, наданим в судовому засіданні ОСОБА_21 , який підтвердив той факт, що ОСОБА_21 зупинив ОСОБА_15 , який намагався замахнутися пляшкою. В цей час ОСОБА_19 пішов за ОСОБА_12 , що відбувалося далі йому не відомо, але через декілька секунд побачив ОСОБА_19 неподалік сходів біля магазину "Сан сіті", який тримався за живіт та почав роздягатися, при цьому говорив слово "ніж", як виявилося у нього було ножове поранення. Після цього відвезли ОСОБА_19 до лікарні, де він помер;
- показаннями свідків ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які показали, що в ніч на 15 квітня 2017 року знаходилися неподалік магазину "АТБ" і бачили як між присутніми там хлопцями виник словесний конфлікт, після чого вони змістилися ближче до магазину "Сан сіті". Через невеликий проміжок часу виявилося, що одного з присутніх, а саме ОСОБА_19 вдарили ножем у груди, після чого його відвезли до лікарні. Хто саме вдарив його ножем вони особисто не бачили, присутні обговорювали що нібито ОСОБА_12 вдарив ножем ОСОБА_19 ;
- показаннями свідка ОСОБА_69 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що в ніч на 15 квітня 2017 року з компанією друзів перебував біля магазину "АТБ", потім між присутніми там молодиками розпочався конфлікт і вони перемістилися до магазину "Сан сіті", в подальшому від знайомих дізнався що нібито ОСОБА_12 вдарив ножем ОСОБА_19 від чого останній помер;
- показаннями свідків ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які показали, що у вечірній час спільно із друзями, в тому чисті із ОСОБА_12 та ОСОБА_15 перебували в кафе "Якір" де вживали спиртні напої, після непорозуміння з ОСОБА_15 , загубивши свій телефон ОСОБА_70 пішов додому. Обставини подій біля магазину "АТБ" ОСОБА_70 та ОСОБА_71 дізналися зі слів знайомих, вони особисто конфлікту біля магазину "Сан сіті" не бачили;
- показаннями свідка ОСОБА_15 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що спільно з ОСОБА_12 в ніч на 15 квітня 2017 року гуляли по місту, відвідуючи різні заклади. Близько опівночі знаходились біля магазину "АТБ" де в них виник конфлікт з присутніми там молодиками, які почали їх з ОСОБА_12 переслідувати, а вони в свою чергу почали тікати при цьому побігли спочатку разом, а потім розділилися і ОСОБА_72 побіг ближче до дороги. Що відбувалося з ОСОБА_12 та ОСОБА_19 та іншими присутніми йому не відомо, оскільки він нічого не бачив, а лише намагався втекти з метою уникнення бійки. В подальшому від знайомих дізнався, що ОСОБА_19 помер в лікарні нібито від удару ножем, який спричинив ОСОБА_12 , однак це йому стало відомо зі слів інших осіб.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_12 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 19 років (т.1 а.с.25);
- довідкою про причину смерті від 17 квітня 2017 року, з якої вбачається, що причиною смерті ОСОБА_19 є напад з використанням гострого предмету, проникаюча колото-різана рана грудної клітки (т.1 а.с.26);
- свідоцтвом про народження, з якого вбачається, що батьками ОСОБА_19 є ОСОБА_9 та ОСОБА_13 (т.1 а.с.27);
- протоколом огляду трупа від 15.04.2017 року та фототаблиці до нього з якого вбачається, що 15 квітня 2017 року в Світловодській ЦРЛ в приміщенні перев`язочної кімнати оглянуто труп чоловічої статі. При огляді в 6 міжребер`ї тіла зліва є рана веретеноподібної форми, довжиною 2,3 см., в ході огляду був вилучений одяг: кросівки, шкарпетки, штани та кофту(т.2 ас.163-168);
- протоколом огляду місця події від 15 квітня 2017 року та фототаблиці до нього, проведеного навколо будинку АДРЕСА_2 з якого вбачається, що на куті прибудови магазину "Сан сіті" зі сторони магазину "АТБ-Маркет" на відстані 3 метрів виявлено плями бурого кольору, на сходах виявлено уламки розбитої скляної пляшки темно-зеленого кольору, серед яких виявлено на тротуарній плитці пляма бурого кольору схожа на кров. Бурі плями також виявлено на ділянці тротуарної плитки та сходах між магазинами "АТБ " та "Маркет опт" поблизу магазину "Сан сіті", при огляді вилучено пет-пляшки та зроблено змиви на марлеві тампони з речовиною бурого кольору (т.2 а.с.169-180);
- щирим каяттям ОСОБА_12 від 15.04.2017 року та відеозапису до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_12 щиро кається у тому, що 15 квітня 2017 року під час необхідної оборони ненавмисно наніс одному з нападників ножове поранення. (т.2 а.с.181, 182);
- протоколом огляду місця події від 15.04.2017 року, в ході якого 15 квітня 2017 року із застосуванням фото та відеозйомки, в лісосмузі поблизу будинку №106 по вулиці Героїв України в місті Світловодську ОСОБА_12 показав місце де заховав ніж, яким спричинив поранення нападнику поблизу магазину "АТБ " в місті Світловодську по вулиці Героїв України 41, під час огляду вилучено ніж, який знаходився у відкритому положенні та встромлений лезом у землю поряд з деревом (т. 2 а.с.183-190);
- протоколом огляду місця події, в ході якого 19 квітня 2017 року, було вилучено відеозапис з магазину "Вікна", розташованого по вулиці Героїв України, 41б в місті Світловодську з якого вбачається, що у нічний час, близько 00.10 год. повз магазин "Вікна" пробігають четверо юнаків, в руках одного з них, який біг останнім міститься предмет, який світиться. Через короткий проміжок часу частина з пробігаючих повертається на місце розташоване навпроти камери і один з них знімає з себе одяг, що був одягнутий на верхній частині тіла та присідає, а інші стають кругом нього та присвічують на того що присів схожим предметом, який був у руках юнака, що пробігав останнім, до місця події сходяться й інші особи (т.2 а.с.191, 192);
- протоколом огляду місця події, в ході якого 25 квітня 2017 року, було вилучено відеозапис з магазину "АТБ", розташованого по вулиці Героїв України, 41 в місті Світловодську з якого вбачається, що у нічний час поблизу входу знаходяться відвідувачі магазину серед, яких є ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та інші, находячись біля входу двоє осіб починають відходити, а інші розпочинають бігти за ними.(т.2 а.с.195, 196);
- протоколом огляду місця події, в ході якого 25 квітня 2017 року, було вилучено відеозапис з магазину "Маркетопт", розташованого по вулиці Героїв України, 43 в місті Світловодську з якого вбачається загальна обстановка біля будинку №41 по вулиці Героїв України в місті Світловодську. (т.а.с.199, 200);
- довідкою Світловодського міжрайонного відділення КЗ "Обласне бюро СМЕ" №64 від 15.04.2017 року з якої вбачається, що смерть ОСОБА_19 наступила від гострої крововтрати внаслідок проникаючої колото-різаного поранення грудної клітини зліва. (т.2 а.с.218);
- висновком експерта №64 від 15.04.2017 року з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої бокової поверхні грудної клітки з пошкодженням лівої легені та серця з лівостороннім гемотораксом та гемоперикардом. Проникаюча колото-різана рана виникла від одної травматичної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути в тому числі і ніж з шириною леза від 2см. до 2,4 см., лезо з односторонньою заточкою. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_19 несуть в собі ознаки тяжких, вказані ушкодження виникли в результаті одної травмуючої дії. Смерть ОСОБА_19 настала від гострої крововтрати. Від моменту спричинення пошкоджень до моменту настання смерті пройшов короткий проміжок часу-від декількох хвилин до декількох десятків хвилин, напрямок удару нападаючого було близьким до горизонтального. (т.2 а.с.219-221);
- висновком експерта №283 від 20 квітня 2017 року з якого вбачається, що кров ОСОБА_19 відноситься до групи АВ.(т.2 а.с.222-223);
- висновком експерта №1425 від 25.04.2017 року з якого вбачається, що в крові ОСОБА_19 був виявлений етиловий спирт в кількості 0,92г/дм3.(т.2 а.с.224);
- висновком експерта №651 від 05 травня 2017 року з якого вбачається, що виявлено крововилив у легенях, в міокарді рана з нерівними стінками та крововиливом у них. (т.2 а.с.225, 226);
- висновком експерта №64А та 64 Б від 15 та 26 червня 2017 року з якого вбачається, що при обставинах викладених ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 12.05.2017 року ОСОБА_19 міг отримати тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа, тільки в тому випадку якщо він знаходився у вертикальному положенні і був повернутий лівою боковою поверхнею грудної клітки в сторону руху леза, що рухалося ззаду на перед по відношенню до особи тримаючої ніж. При обставинах викладених свідком ОСОБА_73 під час слідчого експерименту від 26.06.2017 року ОСОБА_19 міг отримати тілесні ушкодження , виявлені при експертизі трупа, від чого і наступила смерть.(т.2 а.с.227, 228);
- висновком експерта №280 від 19.04.2017 року, №279 від 19.04.2017 року, №281 від 18.05.2017 року, №282 від 18.05.2017 року, №61 від 11.05.2017 року, 103 від 06.06.2017 року, №99 від 07.06.2017 року, з якого вбачається, що кров ОСОБА_12 та кров ОСОБА_19 належить до різних груп, кров виявлена на тротуарній плитці навпроти магазину "Вікна" та не джемпері потерпілого може належати ОСОБА_19 . Крові при судово-медичній експертизі змивів з ручки та леза розкладного ножа не виявлено. В момент спричинення пошкоджень лезо занурювалося під гострим кутом зі сторони правої щоки леза, та було орієнтовано обухом вгору, лезом вниз. Пошкодження джемпера є результатом дії плоского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмету, рана на ділянці шкіри трупа ОСОБА_19 та відповідне їй пошкодження трикотажного полотна джемпера зліва могли бути спричинені клинком наданого для проведення експертизи складного ножа при його зануренні в межах ріжучої кромки леза.(т.2 а.с.231-232, 233-234, 235-237, 238-240, 241-242,243-248, 249-250-т.3 а.с.11);
- висновком експерта №102 від 17.04.2017 року з якого вбачається, що у ОСОБА_12 виявлено почервоніння з`єднувальних оболонок обох очей, що могло з`явитись від дії хімічно-подразнюючої речовини, що входить до сльозогінного газу інші ушкодження могли з`явитись при обставинах і в час вказаних ОСОБА_12 та відносяться до категорії легких.(т.3 а.с.13);
- висновком судово-психіатричного експерта №235 від 16.05.2017 року з якого вбачається, що ОСОБА_12 в момент скоєння правопорушення не страждав і в момент проведення експертизи не страждає психічним захворюванням, не знаходився в хворобливому стані та міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (т3.а.с.14-15);
- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 26 червня 2017 року за участю свідка ОСОБА_20 , дослідженого в судовому засіданні суду першої інстанції, який розповів обставини та показав на манекені як діяв ОСОБА_12 в момент заподіяння удару ножем ОСОБА_19 , а саме удар був спричинений ножем, який знаходився в правій руці ОСОБА_12 в ліву частину тулуба ОСОБА_19 (т. 3 а.с.23-25);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 із застосуванням відеозапису, дослідженого в судовому засіданні суду першої інстанції, з якого вбачається, як свідок розповідає обставини подій, які відбувалися в ніч на 15 квітня 2017 року біля магазину "АТБ", а саме він підтверджує той факт що між присутніми там молодиками відбувся конфлікт, після чого вони з ОСОБА_12 почали тікати, після чого він відбіг подалі і самих подій спричинення ушкоджень ОСОБА_19 не бачив.(т.3 а.с.26-28);
- протоколами допиту ОСОБА_12 від 15 квітня 2017 року та проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису від 12 травня 2017 року та повторного слідчого експерименту від 13 червня 2017 року, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції, з яких вбачається, що ці слідчі дії проводилися за участю захисника підозрюваного і під час цих дій ОСОБА_12 з впевненістю розповідав та показував на місці як спричинив удар ножем ОСОБА_19 , який його переслідував поблизу будинку №41 по вулиці Героїв України в місті Світловодську, а саме ножем, що був у його правій руці, розвертаючись через ліве плече, при цьому ОСОБА_19 знаходився в вертикальному положенні перед ним. На запитання експерта ОСОБА_12 уточнив, що ніж тримав правою рукою і бив ним ОСОБА_19 по напрямку від себе(т.3 а.с.40-41, 42-44, 54-56);
- матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_19 , оглянутими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що він за місцем проживання та місцями навчання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував, активно займався спортом(т.2 а.с.205-214);
- матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_12 , оглянутими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що він за місцем проживання та місцем навчання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував, має дружні стосунки з одногрупниками та батьками(т.3 а.с.57-71);
- оглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції речовим доказом, а саме ножем, в ході огляду якого ОСОБА_12 підтвердив, що дійсно це його ніж, який він використовував для власних потреб. Крім того цей ніж за своїми характеристиками повністю відповідає предмету, яким могли бути спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_19 , а саме ширина, товщина та довжина леза і його одностороння заточка.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 стосовно того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального та кримінального закону, зокрема, судом допущена неповнота судового розгляду, висновки суду викладені у вироку не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, є суперечливими, кримінальне провадження є сфальсифікованим, суд розглянув справу упереджено, є необґрунтованими та безпідставними.
Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався вимог кримінального процесуального та кримінального закону, повно, всебічно та неупереджено розглянув кримінальне провадження, та надав у вироку зібраним по справі доказам належну правову оцінку, суперечності у вироку відсутні, порушень закону при розгляді кримінального провадження суд при цьому не допустив.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 щодо не підтвердження вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України зібраними по справі доказами на які послався суд у своєму вироку є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, якими повністю підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та які є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам кримінального правопорушення встановленим у судовому засідання суду першої інстанції та яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку. Законні підстави для визнання вищевказаних зібраних доказів недопустимими відсутні.

Доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого стосовно того, що щире каяття ОСОБА_12 під час якого він зізнається в скоєні злочину, та показання надані під час слідчого експерименту надані під тиском співробітників поліції, які на нього вчинили психологічний тиск чим катували його, коли він прийшов повідомити про напад на нього, при цьому співробітниками поліції допущено порушення права на захист, а тому дані докази є недопустимими є необґрунтованими та безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, щире каяття ОСОБА_12 від 15.04.2017 року підтверджується відеозаписом до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_12 щиро кається у тому, що 15 квітня 2017 року під час необхідної оборони ненавмисно наніс одному з нападників ножове поранення. (т.2 а.с.181, 182). Дана слідча дія проведена співробітниками поліції із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, будь-якого тиску співробітниками поліції до ОСОБА_12 не застосовувалось, порушення права на захист не допущено.
Крім того слідчий експеримент за участю ОСОБА_12 від 12 травня 2017 року та повторний слідчий експеримент від 13 червня 2017 року, було проведено із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, що підтверджується відеозаписом. Зазначені слідчі дії проводилися за участю захисника і під час цих дій ОСОБА_12 з впевненістю розповідав та показував на місці як спричинив удар ножем ОСОБА_19 , який його переслідував поблизу будинку №41 по вулиці Героїв України в місті Світловодську, а саме ножем, що був у його правій руці, розвертаючись через ліве плече, при цьому ОСОБА_19 знаходився в вертикальному положенні перед ним. На запитання експерта ОСОБА_12 уточнив, що ніж тримав правою рукою і бив ним ОСОБА_19 по напрямку від себе (т.3 а.с.40-41, 42-44, 54-56). При проведенні зазначених слідчих дій будь-якого тиску на обвинуваченого ОСОБА_12 співробітниками поліції не здійснювалося, порушень права на захист не допущено, що також підтверджується відеозаписом.
Більше того, судом апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження, 10.10.2019 року, винесено ухвалу про доручення директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно заявленого в апеляційній скарзі та в судовому засіданні 10 жовтня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_12 факту здійснення на нього працівниками поліції психологічного тиску, тобто застосування до нього працівниками поліції під час досудового розслідування недозволених методів слідства.

На підставі ухвали колегії суддів директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 1810.2019 року.

За результатом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 1810.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях працівників Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення.
Крім того, докази у підтвердження того, що у момент нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_12 перебував у стані необхідної оборони, тобто йому загрожувала небезпека, у кримінальному провадженні відсутні. Більше того дані доводи повністю спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами.
За таких підстав, колегія суддів розцінює доводи обвинуваченого щодо здійснення відносно нього працівниками поліції психологічного тиску та катування, та порушення його права на захист, як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ними кримінальні правопорушення.

Крім того, є необґрунтованими та безпідставними доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого стосовно того, що суд першої інстанції не звернув увагу та не врахував доводи обвинуваченого стосовно, що на відео, яке було вилучено від представників магазину «Вікна» видно, як у однієї із осіб, які переслідували обвинуваченого в руках був ніж. Але органи слідства не звернули уваги на цю обставину і чомусь звинуватили у використанні ножа ОСОБА_12 , а не іншу особу, хоча в суді ОСОБА_25 пояснив, що ніж навіть не виймав із кишені.

Так, як вбачається із вироку суду, судом першої інстанції надано оцінку даним доводам обвинуваченого, оскільки як вбачається з відеозапису камери зовнішнього спостереження, ця особа з тим же предметом повертається до ОСОБА_74 в той час як він почав присідати та роздягатися, і предмет, що був у руках відсвічувався аналогічно як і на початку відео, крім того цим предметом присутні присвічували оглядаючи ушкодження ОСОБА_19 , що свідчить про те, що це міг бути телефон або схожий на телефон інший предмет. Жодні ознаки ножа або схожого предмета, яким могло бути спричинене ушкодження ОСОБА_19 відсутні.
Крім того дані доводи спростовуються протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 12 травня 2017 року та повторного слідчого експерименту від 13 червня 2017 року, за участю захисника під час яких ОСОБА_12 з впевненістю розповідав та показував на місці як спричинив удар ножем ОСОБА_19 , який його переслідував поблизу будинку №41 по вулиці Героїв України в місті Світловодську, а саме ножем, що був у його правій руці, розвертаючись через ліве плече, при цьому ОСОБА_19 знаходився в вертикальному положенні перед ним. На запитання експерта ОСОБА_12 уточнив, що ніж тримав правою рукою і бив ним ОСОБА_19 по напрямку від себе. (т.3 а.с.40-41, 42-44, 54-56).

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника з приводу необхідності критичного відношення до показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та інших, та не врахування їх в якості належних доказів вини ОСОБА_12 , оскільки показання були направлені на викривлення подій та на те, щоб приховати особу, яка вчинила вбивство, є необґрунтованими та безпідставними.

На переконання колегії суддів показання даних свідків надані у судовому засіданні суду першої інстанції є належними і допустимими доказами, взаємоузгоджуються з іншими вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, є послідовними, та повністю підтверджують вину ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Законні підстави для визнання зазначених доказів недопустимими відсутні.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо критичного ставлення до показань обвинуваченого ОСОБА_12 в частині не визнання своєї вини у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_19 від яких останній помер, та його показань стосовно того, що він, ОСОБА_12 , не наносив удар ножем потерпілому, нанесла удар інша особа, оскільки дані доводи обвинуваченого повністю спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку. Така позиція обвинуваченого, на переконання колегії суддів, є намаганням уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не підтвердження позиції обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_12 не наносив удар ножем потерпілому оскільки відсутні сліди крові на ножеві, що був вилучений у лісосмузі неподалік будинку АДРЕСА_2 , що є доказом того, що не цим ножем, а іншим предметом ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження, оскільки ніж на який вказав ОСОБА_12 був у відкритому стані, а його лезо було погружено в грунт і відповідно в такий спосіб з леза ножа могли стертися сліди крові.
При цьому колегія суддів враховує протоколи слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 12 травня 2017 року та повторного слідчого експерименту від 13 червня 2017 року, за участю захисника, із застосуванням відеозапису, під час яких ОСОБА_12 з впевненістю розповідав та показував на місці як спричинив удар ножем ОСОБА_19 , який його переслідував поблизу будинку №41 по вулиці Героїв України в місті Світловодську, а саме ножем, що був у його правій руці, розвертаючись через ліве плече, при цьому ОСОБА_19 знаходився в вертикальному положенні перед ним. На запитання експерта ОСОБА_12 уточнив, що ніж тримав правою рукою і бив ним ОСОБА_19 по напрямку від себе (т.3 а.с.40-41, 42-44, 54-56), та інші вищевказані зібрані по кримінальному провадженню докази.
Так, як вбачається з досліджених висновків судово-медичного експерта ніж, що був вилучений під деревом у лісосмузі та який належить ОСОБА_12 , за своїми характеристиками та зовнішніми ознаками, міг бути тим предметом, яким були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_19 від яких він помер.
Отже, за таких підстав, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що саме ОСОБА_12 за допомогою власного ножа спричинив ОСОБА_19 тілесні ушкодження, внаслідок яких він помер.
Крім того свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні суду першої інстанції з впевненістю підтвердив той факт, що на власні очі бачив як ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_19 правою рукою в ліву частину тулуба, при цьому повертаючись через ліве плече та тримаючи в правій руці невідомий предмет. Саме такий механізм спричинення ножового поранення повністю співпадає з описаними вище судово-медичними експертизами, а саме раневий канал на тілі ОСОБА_19 міг бути спричинений за обставин викладених свідком ОСОБА_20 та обвинуваченим ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту, під час якого він пояснював та показував на місці спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 .
Більше того, протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 26 червня 2017 року за участю свідка ОСОБА_20 , зафіксовано, що ОСОБА_20 розповів обставини та показав на манекені як діяв ОСОБА_12 в момент заподіяння удару ножем ОСОБА_19 , а саме удар був спричинений ножем, який знаходився в правій руці ОСОБА_12 в ліву частину тулуба ОСОБА_19 (т. 3 а.с.23-25).

Крім того, безпідставними та необґрунтованими є доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо не дослідження обставин, які були загальнодоступними в мережі інтернет та відносяться до цієї кримінальної справи, є прямими та незалежними доказами, оскільки відповідно до ст. 23 Кримінального процесуального законодавства суд досліджує зібрані по кримінальному провадженню докази безпосередньо.

На переконання колегії суддів судом першої інстанції розгляд кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено із дотриманням вимог кримінального процесуального та кримінального закону. Судом першої інстанції правильно встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні зібраних по кримінальному провадженню доказів дійсні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Судом першої інстанції обґрунтовано не врахована в якості доказів інформація розміщена в мережі інтернет, оскільки дана інформація поширена засобами масової інформації з невідомих джерел і не може бути врахована судом як належний і допустимий доказ, який підтверджує або спростовує вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невірно визначеного судом першої інстанції місця вчинення злочину є необґрунтованими та безпідставними та спростовуються вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Саме нанесення обвинуваченим ОСОБА_12 удару ножем, що спричинило проникаюче поранення грудної клітки з пошкодженням серця потерпілого стало причиною його смерті, тобто знаходяться в прямому причино - наслідковому зв`язку з діями обвинуваченого. Наносячи удар ножем у життєво важливий орган потерпілого, серце, обвинувачений ОСОБА_75 діяв умисно, тобто усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини.

Отже, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо підтвердження вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Підстави для закриття кримінального правопорушення відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді 10 років позбавлення волі, яке на переконання колегії суддів відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що в тексті вироку судом першої інстанції зазначено, що він був у стані алкогольного сп`яніння, однак жодного доказу його сп`яніння у вказаний період часу описаних подій у справі немає та суд написав, що ніяких обтяжуючих обставин в діях ОСОБА_12 не встановлено що є підставою для скасування вироку суду є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як вбачається з вироку, суд першої інстанції правильно встановив, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, проте не визнав це обтяжуючою обставиною покарання.

На переконання колегії суддів дана обставина, а саме зазначення судом першої інстанції про відсутність обтяжуючих покарання обставин, не погіршує становище обвинуваченого, тому не є підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог закону розглянувши заявлені потерпілими по кримінальному провадженню цивільні позови, при цьому обґрунтовано стягнув з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 119 170 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з похованням та встановленням надмогильної споруди, та на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 200 000 грн. кожному в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення зазначених до стягнення сум.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його скасування та закриття провадження щодо ОСОБА_12 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення відсутні, а тому апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_12 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2019 року стосовно ОСОБА_12 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_76 Ремез