Справа № 524/1814/20
Провадження № 1-кс/524/880/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001063 від 27.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0001063 від 27.03.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 27.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом замаху на крадіжку.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 27.03.2020 року о 09 год. 00 хв. у м. Кременчуці по пр-ту Свободи, 144, невстановлена особа з оглядового пристрою вчинила замах на крадіжку 80 метрів кабельно-провідникової продукції, чим завдала матеріального збитку ПП «Візит-Сервіс».

30.03.2020 року протоколом огляду місця події вилучено черевики чорного кольору.

Слідчий вважає, що з метою збереження даного майна як речових доказів та провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій необхідно накласти арешт на вилучене майно, а саме: провести товарознавчу експертизу та інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зокрема, всупереч положенням ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання не додано будь-яких документів, які б підтверджували право власності на нього особи, у якої вилучено вищевказане майно.

Крім того, клопотання слідчого не містить зазначення відомостей про конкретну особу, якій належить вилучене майно, із значенням її анкетних даних, адреси, номера мобільного телефону, необхідних для повідомлення особі про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, у володінні якого перебувало майно на момент їх вилучення та не додано відповідних документів на їх підтвердження.

Зазначення повних та точних відомостей про вилучене майно, яке необхідно арештувати, є визначальним для його ідентифікації та збереження, а також його значення саме до вказаного кримінального провадження.

Клопотання не містить обґрунтування підстав накладення арешту на вилучені речі задля їх збереження в якості речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно має значення саме до кримінального провадження за фактом крадіжки.

Наведені обставини свідчать про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк у сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вище наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001063 від 27.03.2020 року повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та встановити строк у 72 (сімдесят дві) години для усунення виявлених недоліків.

Копію ухвали надіслати до Кременчуцької місцевої прокуратури для усунення недоліків протягом строку, встановленого судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1