Справа № 991/410/20
Провадження1-кс/991/413/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 на постанову прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0007805 від 21.12.2019,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім ЛС» ОСОБА_6 на постанову прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0007805 від 22.08.2015, в якій ставилось питання про скасування зазначеної постанови прокурора про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги зазначено, що кримінальне провадження №0007805 від 22.08.2015 було розпочате за заявою ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» про злочин, а саме за фактом розтрати посадовими особами ПрАТ «Креатив» майна ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» - насіння соняшнику в кількості 3983,15т на загальну суму 37 441 610грн.
21.12.2019 постановою прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 кримінальне провадження №0007805 від 22.08.2015 закрито у зв`язку з відсутністю в діях колишнього голови правління ПрАТ «Креатив» ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Директор ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 не погоджується з вказаним рішенням прокурора, вважає постанову від 21.12.2019 незаконною, необґрунтованою та безпідставною, оскільки прокурором було фактично однобоко оцінено отримані в ході досудового розслідування докази, не взято до уваги визнавальні показання працівників ПрАТ «Креатив» про їхні злочини, проігноровано інтереси потерпілих від злочину осіб та як наслідок безпідставно закрито кримінальне провадження.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали подану скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення скарги заявнику у відповідності до вимог ч.2 ст. 304 КПК України, вважав скаргу необґрунтованою, оскільки всі доводи скарги зводяться фактично до незгоди з оцінкою отриманих під час досудового розслідування доказів та в даному випадку наявні господарські відносини між суб`єктами господарювання, а тому просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, матеріали досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.

Скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора подається за правилами ч. 2 ст. 132 КПК України до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно положень статті 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються: а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем; б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) злочин вчинено: Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії "А"; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру"; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 3692 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Зі скарги вбачається, що директором ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 оскаржується постанова прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 від 21.12.2019 про закриття кримінального провадження №0007805 від 22.08.2015, у зв`язку з відсутністю в діях колишнього голови правління ПрАТ «Креатив» ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Варто зауважити, що зокрема стаття Особливої частини Кримінального кодексу України 191, яка міститься в переліку корупційних злочинів - підсудна Вищому антикорупційному суду лише за наявності хоча б однієї з умов, встановлених п.п. 1-3 ч.5 ст.216 КПК України.
Вказана вимога визначена законодавцем як обов`язкова.
Однак, наявність таких умов в даному випадку слідчим суддею не встановлена, оскільки суб`єкт кримінальних правопорушень не відповідає вимогам, передбаченим п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, адже голова правління ПрАТ «Креатив» ОСОБА_7 не являється службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, а також, він не входить до переліку осіб, визначених п. 1 ч. 5 ст.216 КПК України.
Жодних відомостей про те, що ПрАТ «Креатив» має у статутному капіталі частку державної власності, яка перевищує 50 відсотків, матеріали кримінального провадження не містять.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.

Отже, перевіривши й оцінивши відомості, зазначені у скарзі заявника та в матеріалах досудового розслідування, з метою постановлення законної і обґрунтованої ухвали, слідчим суддею встановлено непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.
Виходячи з наведеного, скарга директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 на постанову прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0007805 від 21.12.2019 - не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.
Правила підсудності судових справ, встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті.
Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя наголошує на тому, що правові норми чинного законодавства України свідчать про те, що суди здійснюють розгляд тільки тих справ, скарг чи клопотань, які їм підсудні.
Аналогічної правової позиції дотримується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у справах: № 991/781/19 (провадження № 11-сс/991/97/19) від 25.10.2019, № 991/776/19 (провадження № 11-сс/991/98/19) від 01.11.2019, № 991/1429/19 (провадження № 11-сс/991/162/19) від 14.11.2019.
Посилання адвоката ОСОБА_4 в письмових поясненнях на те, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007805 від 22.08.2015 було визначено Генеральною прокуратурою України - Національне антикорупційне бюро України, а тому подана скарга підслідна слідчому судді Вищого антикорупційного суду не беруться до уваги з наведених вище причин.
Також варто додати, що аналогічна позиція була висловлена Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду в рамках даного кримінального провадження стосовно цього ж суб`єкта - ОСОБА_7 в ухвалі від 27.11.2019 у справі №757/11948/19-к (провадження №11-сс/991/202/19), в якій суд апеляційної інстанції вказав, що сама лише обставина, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України, за відсутності ознак його відповідності умовам, визначеним п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, не є достатньою для підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, а відтак, слідчі судді цього суду не здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких провадженнях.
Виходячи з наведеного встановлено непідсудність розгляду скарги у Вищому антикорупційному суді.
Слід також зазначити, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом.
У своєму рішенні від 29.11.2019 (справа №991/484/19, провадження №1-кс/991/196/19)Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду зазначила, що у випадку відкриття слідчим суддею провадження за скаргою та виявлення підстав для повернення скарги під час розгляду скарги по суті, він повинен закрити провадження по вказаній скарзі за аналогією з висновком щодо застосування норми права, викладеному в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/118.
За таких обставин провадження за скаргою директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження підлягає закриттю.
При цьому необхідно роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права звернутися до слідчого судді місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Провадження за скаргою директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» ОСОБА_6 на постанову прокурора Другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0007805 від 21.12.2019 закрити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1