ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/904/20 Справа № 182/5438/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року у кримінальних провадженнях №0003393 та №0000871 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ордзонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працює ПК «Дніпровський», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 25 травня 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.
Строк відбуття покарання рахується з моменту фактичного затримання.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою, з 28.09.2016 року включно по 12.10.2017 року включно, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України, в ред. від 26.11.2015 року, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено без змін - застава у розмірі 29 000 гривень.
Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 25.05.2016 року виконується самостійно.
ОСОБА_7 визнано невинуватим, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди залишено без розгляду.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 6 березня 2016 року приблизно о 00 год.30 хв. ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 32 по пр. Трубників в м. Нікополі Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_12 , який йшов біля будинку, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 , та правої ногою наніс йому один удар в область грудей, тим самим застосував насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, від чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії з кишені штанів ОСОБА_12 відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Samsung SM-G361» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 2999 гривень, у якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 32 Гб вартістю 99 гривень та сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, гроші в сумі 50 гривень та картку «Приват Банк», яка також матеріальної цінності для потерпілого не представляє, крім цього з лівої руки зняв механічний годинник «Орбіта» вартістю 500 гривень, а з правої руки золоту каблучку, 585 проби, вагою 2 грами вартістю 1500 гривень, чим заподіяв останньому матеріальний збиток на загальну суму 5148 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за таких обставин:
7 жовтня 2015 року приблизно о 7 годині 20 хв. ОСОБА_7 знаходився на пішохідному переході перехрестя вулиці Г. Чорнобиля та вул. Електрометалургів в м. Нікополь Дніпропетровської області, де побачив знайому йому потерпілу ОСОБА_11 , після чого в нього виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння її майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 підійшовши зі спини до ОСОБА_11 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку з її правої руки відкрито викрав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень, які належали ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень. Після цього, не реагуючи на вимоги потерпілої повернути викрадене майно ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати за недоведеністю його вини у скоєнні кримінального правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом досліджені письмові докази, допитані потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 . Потерпілий ОСОБА_12 підтвердив, що він дійсно змінював свої покази у судовому засіданні в Нікопольському суді, що сплутав ОСОБА_7 , причиною зміни показів назвав стан свого здоров`я, у цьому суді дає правдиві покази. Але ОСОБА_12 , на думку апелянта, не надав суду будь які підтвердження щодо стану свого здоров`я.
Свідок ОСОБА_13 показала, що потерпілому ОСОБА_14 вона купила нову обручку, а не ту, що було похищено у ОСОБА_14 , дані обставини підтвердив і потерпілий ОСОБА_15 по цьому епізоду.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 пояснив суду, що він здавав у ломбард обручку своєї дружини, її вага не співпадає з вагою обручки, яка була похищена у ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_16 був в залежності від співробітників поліції, тому що скупав викрадені речи, на даний час він помер.
Також зазначає, що свідок ОСОБА_17 , якому ОСОБА_18 продав належний ОСОБА_14 телефон, не був допитаний у судовому засіданні, якщо він помер, то суд мав би оголосити його покази, де він пояснював, що не впізнає ОСОБА_18 як особу у якої він придбав мобільний телефон ці докази не були предметом дослідження у суді.
З вироком Марганецького міського суду не погоджується в частини обвинувачення ОСОБА_18 та засудження по епізоду з потерпілим ОСОБА_12 за частиною 2 ст.186 КК України, вважає що ОСОБА_18 повинен бути також виправданим з підстав недоведеності його вини.
Прокурор не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Марганецького міського суду від 26.12.2019 року в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_19 - скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Дослідити під час перегляду вироку судом апеляційної інстанції показання потерпілої ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_7 а також письмові матеріали кримінального провадження за даним епізодом. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за епізодами відкритого викрадення майна ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , визначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_11 заявленою нею цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у повному обсязі. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок Марганецького міського суду від 26.12.2019 в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_11 є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також за причин істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Кваліфікацію дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_7 за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_12 прокурор не оскаржує.
Звертає увагу суду на те, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_21 та потерпіла ОСОБА_11 підтвердили наявність в обвинуваченого мотиву вчинення злочину - бажання повернути належні йому гроші, які не віддає йому син потерпілої. Однак сама потерпіла ОСОБА_11 ніяких зобов`язань ні матеріального, ні морального характеру перед ОСОБА_7 ніколи не мала, але замість підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, судом першої інстанції трактується на користь обвинуваченого наявність та визнання всіма сторонами судового процесу мотиву вчинення злочину, як підстава поставити під сумнів покази потерпілої.
Пояснює, що покази потерпілої ОСОБА_11 під час допиту на стадії досудового розслідування, під час проведення ситуаційного слідчого експерименту 20.08.2016, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 07.10.2015 надавались послідовно та логічно. Об`єктивних підстав для сумніву в достовірності доказів потерпілої ОСОБА_11 судом першої інстанції встановлено не було.
Крім того, судом першої інстанції, на думку апелянта, зроблено хибні висновки про те, що наявність фінансових зобов`язань в сина потерпілої - ОСОБА_21 - перед обвинуваченим ОСОБА_7 та наявність неприязних відносин між потерпілою та обвинуваченим спростовує чи ставить під сумніви достовірність показів потерпілої.
Вважає, що не визнання вини ОСОБА_7 необхідно розцінювати як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі та, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_12 , оскільки судом першої інстанції в повній мірі досліджено докази, які були визнані належними та допустимими, а саме:
- показання потерпілого ОСОБА_12 , якого було допитано в суді першої інстанції та попереджено про кримінальну відповідальність, відповідно до яких навесні 2016 року він повертався додому в м. Нікополь по проспекту Трубників, близько 00 год. підійшов чоловік наніс удар та викрав майно: наручний годинник, золоту каблучку, мобільний телефон Самсунг, картку КБ Приватбанк. Тілесні ушкодження були легкими, тому до лікарні він не звертався. Бачив обличчя особи, яка напала, це ОСОБА_7 . В поліції при впізнанні за фотознімками зразу вказав на ОСОБА_7 , в подальшому при впізнанні вказав також на нього. Мобільний телефон повернули працівники поліції. Також зазначив, що дружина обвинуваченого купила йому нову золоту каблучку, взамін викраденої. На досудовому слідстві при допиті, проведенні впізнання за фотознімками та впізнання особи, в цьому в суді надавав правдиві покази, що викрав майно ОСОБА_7 В Нікопольському суді один раз повідомив, що сплутав ОСОБА_7 , що пов`язує із станом свого здоров`я, наполягає, що завдав удар та викрав його майно саме ОСОБА_7
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яку було допитано в суді першої інстанції та попереджено про кримінальну відповідальність, відповідно до яких навесні 2016 року вона зустрілась з ОСОБА_12 , разом пішли до магазину та вона придбала і передала йому золоту каблучку. Телефон потерпілому повернули. В цей час ОСОБА_7 перебував під вартою. Чоловік її каблучку не закладав;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 квітня 2016 року згідно якого потерпілий ОСОБА_12 вказав на фотографію ОСОБА_7 , як на особу, яка 6 березня 2016 року викрала його речі;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15 червня 2016 року згідно якого потерпілий ОСОБА_12 вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка 6 березня 2016 року близько 00 год.30 хв. відкрито заволоділа його майном в АДРЕСА_2 ;
- копіями документів на телефон Samsung SM-G361;
- протоколом огляду від 21 березня 2016 року, згідно якого ОСОБА_17 добровільно видав мобільний телефон «Samsung SM-G361», сірого кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ;
- остановою про визнання речовим доказом від 01 червня 2016 року, згідно якого ОСОБА_17 добровільно видав мобільний телефон «Samsung SM-G361», який йому продав ОСОБА_7 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2016, в ході якого свідок ОСОБА_17 вказав на фотознімок ОСОБА_7 , як на чоловіка на ім`я ОСОБА_22 , який продав йому мобільний телефон «Samsung SM-G361»;
- довідкою з ломбарду «Гроші тут» відповідно до якої ОСОБА_7 6 березня 2016 року о 1 год.25 хв. звертався з приводу закладу золотої обручки 585 проби, вагою 1,34 грами та яку викупив 6 березня 2016 року
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що ОСОБА_7 здавав у ломбард каблучку своєї дружини, оскільки це спростовується показаннями дружини обвинуваченого, яка була допитана в суді першої інстанції, яка до того ж зазначила, що купила нову каблучку потерпілому, тому колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_12 .
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за епізодом відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_11 .
Колегія суддів зазначає, що обвинувачення за вказаним епізодом ґрунтується тільки на показах однієї потерпілої, які містять суперечності з показами обвинуваченого ОСОБА_7 та яка знаходиться у неприязнених стосунках з обвинуваченим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, безпосередні свідки зазначеного злочину відсутні, стороною обвинувачення не забезпечено присутність свідків обвинувачення в суді першої інстанції, інших доказів, що могли б спростовувати версію обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно якої потерпіла його обмовлює з метою неповернення коштів її сином, стороною обвинувачення не надано, як і не наведено достатню кількість доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 , тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора та погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого, а тому вважає за необхідне вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4