490/3388/20 19.06.2020
н/п 1-кс/490/2481/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3388/20
У Х В А Л А

17 червня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого електриком-монтажником ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у грудні 2019 року, більш точну дату та час, у ході досудового розслідування не встановлено, не працюючий мешканець міста Миколаєва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи постійного місця роботи та законних джерел прибутку, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких злочинів, вирішив обрати в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Миколаєва.

З метою реалізації свого злочинного плану та досягнення злочинного результату, ОСОБА_8 вирішив залучити до протиправної діяльності, осіб об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин протягом тривалого часу.

З цією метою, ОСОБА_8 повідомив про свої злочинні наміри своїй співмешканці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також мешканцям міста Миколаєва ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запропонував останнім взяти участь у злочинній діяльності, пов`язаній з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збутом наркотичних та психотропних речовин на території міста Миколаєва.

У свою чергу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду, від діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, добровільно і свідомо надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

Крім того, з метою реалізації злочинного плану та досягнення злочинного результату - отримання грошових коштів від незаконної злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовуючи безкоштовний багатоплатформовий месенджер «Telegram», що дозволяє обмінюватися текстовими повідомленнями і медіа файлами різних форматів, створили - канал « ІНФОРМАЦІЯ_5 », направлений на незаконний, безконтактний, збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території м.Миколаєва шляхом закладок.

З метою конспірації, вищевказані особи при спілкуванні по мобільному зв`язку між собою та споживачами наркотичних засобів та психотропних речовин, обіг яких заборонено, виключили слова та назви психотропних речовин, розробили та запровадили сленгові слова - терміни, з відомим лише їм змістовним навантаженням, застосовуючи у своїй діяльності та розмовах визначені ними сигнали та слова.

При цьому, вказані особи були обізнані про дії один одного і направляли свої зусилля на досягнення єдиного для всіх злочинного результату - отримання незаконного прибутку.

У період з грудня 2019 року по червень 2020 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , досягнувши домовленості про спільну злочинну діяльність та реалізуючи свій умисел на отримання незаконного прибутку, вчинили ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м.Миколаєва.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне отримання прибутку, умисно, керуючись корисливим мотивом, повторно незаконно придбали у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи - психотропну речовину амфетамін, обіг якого обмежено, в невстановленій кількості, але не менше 0,0869 г, який в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.05.2020 року, який у подальшому не пізніше 17 години 30 хвилин 22.05.2020 року, передали ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з метою подальшого зберігання та реалізації ними вказаної психотропної речовини. Після отримання ОСОБА_10 та ОСОБА_5 амфетаміну у кількості не менше 0,0869 г, останні перенесли його до місця свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , зберігали з метою подальшого збуту.

14.06.2020 року о 19:10 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

15.06.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ньому та наведене обґрунтування, звертаючи увагу на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у разі доведеності його вини сувора, і може вплинути на його подальшу поведінку та призвести до вчинення ризиків, наведених у клопотанні та зазначених у ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечували та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, 16.06.2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 подав до канцелярії суду скаргу в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання та тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , в якій захисник просить зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУ НП в Миколаївській області та ізолятора тимчасового тримання №1 ГУ НП в Миколаївській області негайно звільнити затриманого 14.06.2020 року громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що утримується незаконно під вартою без належних правових підстав проти власної волі.

В обґрунтування поданої скарги захисник ОСОБА_11 зазначив, що у органів досудового розслідування були відсутні підстави для законного затримання ОСОБА_5 в порядку і на підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки: ОСОБА_5 затримали не безпосередньо після вчинення злочину, тобто не 22.05.2020 року і не на місці скоєння кримінального правопорушення, а лише 14.06.2020 року; очевидець або потерпілий безпосередньо після вчинення злочину не вказували, що саме ОСОБА_5 є особою, яка «щойно вчинила злочин» в розумінні п.2 ч.1 ст.208 КПК України; безпосередньо після події незаконного збуту наркотичних засобів (ч.2 ст.307 КК України) на 22.05.2020 року не було затримано ОСОБА_5 , а тому є безпідставними посилання слідчого в протоколі затримання від 15.06.2020 року на підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме на таку підставу затримання в порядку ст.208 КПК України, як «особу застали під час вчинення злочину та сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

В судове засідання захисник ОСОБА_11 не з`явився, суду надана копія заяви підозрюваного ОСОБА_5 від 17.06.2020 року про відмову від послуг захисника ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що його захист здійснює адвокат ОСОБА_4 за договором.

Підозрюваний та захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги мотивуючи тим, що ОСОБА_5 було затримано 14.06.2020 року безпосередньо після вчинення злочину, а саме після того, як він зробив «закладку» наркотичних засобів. Відносно вказаних дій проводились НСРД, які наразі ще не розсекречені.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання та надані стороною захисту, скаргу адвоката ОСОБА_11 від 16.06.2020 року та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

14.06.2020 року о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_2 , було фактично затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України. Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.06.2020 року, який було складено старшим слідчим СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_12 , при затриманні ОСОБА_5 були присутні поняті та захисник ОСОБА_11 , роз`яснені процесуальні права та обов`язки, проведено обшук затриманої особи та запропоновано надати пояснення, будь-яких зауважень і доповнень до протоколу не надійшло.

Згідно ч.ч.3-5 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

З врахуванням пояснень прокурора, слід зазначити, що затримання підозрюваного ОСОБА_5 14.06.2020 року відбулось із дотриманням встановлено порядку, передбаченого ст.208 КПК України, протокол затримання складений відповідно до вимог КПК України та містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, відповідно до положень ст.208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні даного протоколу слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_5 утримується під вартою без відповідних на те підстав та підлягає звільненню з-під варти в порядку ст.206 КПК України, тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_11 слід відмовити.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід виходити з наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000556 від 04.10.2019 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР №0000556 від 04.10.2019 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 08.05.2020 року, який пояснив, що раніше користувався телеграм-каналом « ОСОБА_14 » для замовлення наркотичних засобів та психотропних речовин;

- протоколом огляду інформаційного телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 13.12.2019 року, в ході огляду якого отримано інформацію, що за допомогою вказаного телеграм-каналу здійснюється збут наркотичних засобів;

- протоколом огляду флеш-накопичувача «Transcend» micro SD 16 GB (інв. №124т від 01.04.2020-розсекречено) від 07.05.2020 року, в ході огляду якого отримано інформацію, що за допомогою телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » здійснюється збут наркотичних засобів;

- протоколом огляду предмету від 15.04.2020 року, в ході якого оглянуто брилок з QR-кодом, при використанні якого здійснюється перехід на сторінку телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

- висновком експерта №1220 від 12.06.2020 року, відповідно до якого на експертизу надано психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою - 0,0869г.;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, щодо якої скасовано гриф секретності «таємно», а саме протоколом НСРД №584н/т/42-14 від 22.05.2020 року, в якому міститься інформація щодо незаконного, придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, щодо якої скасовано гриф секретності «таємно», а саме протоколом НСРД №574н/т/42-14 від 20.05.2020 року, в якому міститься інформація щодо незаконного, придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, щодо якої скасовано гриф секретності «таємно», а саме протоколом НСРД №575н/т/42-14 від 20.05.2020 року, в якому міститься інформація щодо незаконного, придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, щодо якої скасовано гриф секретності «таємно», а саме протоколом НСРД №390н/т/42-14 від 02.04.2020 року, в якому міститься інформація щодо незаконного, придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб;

- матеріалами за результатом проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, щодо якої скасовано гриф секретності «таємно», а саме протоколом НСРД №157н/т/42-14 від 18.02.2020 року, в якому міститься інформація щодо незаконного, придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000556 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризик, задля запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, відповідно до ст.12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_5 підтримує зв`язки та спілкується з особами, які також займаються протиправною діяльністю, пов`язаною з незаконним збутом наркотичних засобів. Будучи обізнаним про покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним за вироком суду, ОСОБА_5 може виїхати за межі України або на територію, не підконтрольну Україні;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину;

- незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 підтримує стосунки з особами, що ведуть антисоціальний образ життя, займаються незаконною діяльністю пов`язаною з обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування ризиків: можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Так, ризик можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду підтверджується даними про особу, а саме відсутністю міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання. Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у збуті наркотичних засобів шляхом «закладок», а відповідно йому відомі місця, де він їх робив.

Вище вказані ризики суд вважає цілком реальними, суттєвими та такими, яким не зможуть запобігти інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, оскільки такі запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, не створять перешкод спілкування підозрюваного зі свідками та іншими підозрюваними (ризик впливу), які б він не зміг подолати. Зокрема, вони не створять перешкод у спілкуванні ОСОБА_5 з цими особами шляхом розмов за допомогою засобів мобільного зв`язку, Інтернету, тощо.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

У той же час, стороною захисту не доведено та судом не встановлено, що таким ризикам зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким чином відповідає практиці ЄСПЛ.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Зокрема, згідно п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п.3 ст.5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі неявки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Тому, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, вік підозрюваного, дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, і за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, спосіб вчинення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, передбачену п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 12 серпня 2020 року включно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк до 12 серпня 2020 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із усіма свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_5 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_11 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 , про незаконне затримання, яка подана ним в порядку ст.206 КПК України - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1