ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1137/20

01 червня 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000302 від 18.05.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Звіздівка Костопільського району Рівненської області, громадянин України, українець, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.1, 2 ст.185 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого не з?явився
ВСТАНОВИВ:
19 квітня 2020 року об 11:37 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання програми «Blockchain» викрав грошові кошти в сумі 610 гривень з банківської картки АТ «Ощадбанк» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 .

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

Також 25 квітня 2020 о 16:57 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання програми «Blockchain» викрав грошові кошти в сумі 510 гривень з банківської картки АТ «Ощадбанк» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 .

Отже, своїми умисними діями, які виразились в крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Також 14 травня 2020 о 17:48 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання програми «Blockchain» викрав грошові кошти в сумі 620 гривень з банківської картки АТ «Ощадбанк» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 .

Отже, своїми умисними діями, які виразились в крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Також 17 травня 2020 о 13:45 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом використання програми «Blockchain» викрав грошові кошти в сумі 465 гривень з банківської картки АТ «Ощадбанк» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 .

Отже, своїми умисними діями, які виразились в крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий в судове засіданні не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не заперечував щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, кваліфікуються як злочини середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Санкція ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Санкція ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Суд, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за кожне вчинене ним кримінальне правопорушення, та із застосуванням ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді обмеження волі.
Однак, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального обмеження волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді обмеженняволі на строк 1 /один/ рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1