ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/310/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/636/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000238 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000238 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання, з 00:55 години 15.01.2020 до 00:55 години 14.03.2020.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вказану ухвалу слідчого судді.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на необґрунтованість та не відповідність рішення фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не врахував того факту, що потерпілий ОСОБА_10 є його боржником, а свідок ОСОБА_11 його дружиною, а тому вона є заінтересованою особою і не може бути свідком. Судом не було допитано ряд свідків, які можуть підтвердити факт боргу потерпілого ОСОБА_10 . Умислу на заволодіння чужим майном у нього не було, оскільки він йому сказав, що забере телефони, коли віддасть гроші не враховано показань водія трамваю. Тому вважає, що його дії кваліфіковані невірно. Крім того, судом не враховано наявності у нього трьох дітей, яким він допомагає; батьків похилого віку, які у нього на утриманні і цивільної дружини, з якою він проживає більше 8 років і яка зараз вагітна. Також не враховано неофіційне місце роботи на 1-му кілометрі і постійне місце проживання. Від органів слідства та суду він ніколи не переховувався. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року та змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, з можливістю вдень працювати; перекваліфікувати його дії на ст. 355 ч. 2 КК України та забезпечити його участь у розгляді апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування апеляційної скарги, з посиланням на практику ЄСПЛ, адвокат зазначила, що ризики на вказував слідчий, є надуманими і не підтвердженими. Підозрюваний працює без оформлення вантажником на привозі, на утриманні має двох батьків похилого віку, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Харкові, що забезпечить процесуальні обов`язки ОСОБА_7 та контроль за його поведінкою. У зв`язку з чим просила застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його місцем проживання з 20-00 до 06-00 години.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 15.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

15.01.2020 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

16.01.2020 року слідчий поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Враховуючи тяжкість покарання за скоєний ним злочин та особу підозрюваного, вважав, що запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення можливо за умови обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено. Відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання, з 00:55 години 15.01.2020 до 00:55 години 14.03.2020.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором, слідчим та судом враховано дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, дітей чи інших утриманців не має, що може свідчити про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місті постійного проживання, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливого злочину, на даний час на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває два обвинувальні акти відносно ОСОБА_7 за вчинення як злочину проти власності, так і проти життя та здоров`я особи. Вказане свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, що не виключає ризику вчинення кримінального правопорушення в майбутньому та переховування від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, дітей чи інших утриманців не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливого злочину, на даний час на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває два обвинувальні акти відносно ОСОБА_7 за вчинення як злочину проти власності, так і проти життя та здоров`я особи, які підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілого, свідків, протоколами затримання, пред`явлення особи для впізнання, огляду місця події, речовими доказами. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Доводи підозрюваного та його захисника з приводу наявності у підозрюваного постійного місця проживання, цивільної дружини і батьків похилого віку не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. При винесенні ухвали слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу підозрюваного та наявні докази, про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим і прийнято мотивоване рішення.

Щодо доводів підозрюваного з приводу помилкової кваліфікації його дій, апеляційний суд відмічає, що на даному етапі провадження судом не вирішуються ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат підозрюваного стосовно не підтвердження ризиків спростовуються матеріалами справи і не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення. ОСОБА_7 пред`явлено підозруу відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Інкримінований йому злочин є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A). Доказів того, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятора суду не надано. Тому ці посилання не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги захисника.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді