Дата документу 18.06.2020 Справа № 332/2410/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/382/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/2410/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.539 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року, якою

Задоволено подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 .
Скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2018.
Направлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тула Російської Федерації, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для відбування покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2018.
Початком строку відбування покарання встановлено дату фактичного затримання.

Згідно зі змістом ухвали, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2018, ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та відповідно до ст.76 КК України зобов`язана: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В поданні ставилось питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування покарання. В обґрунтовування подання зазначено, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в Заводському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, з порядком і умовами відбування покарання ознайомлена, попереджена про правові наслідки за ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків. Оскільки засуджена систематично допускає порушення умов відбування покарання, а саме не з`являється до УОПП на реєстрації у встановлені постановою дні, їй було винесено два письмових попередження, що свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення та виконати рішення суду.
Задовольняючи подання суд зазначив, що засудженою ОСОБА_7 неодноразово порушувались покладені на неї судом обов`язки, за що двічі їй було винесено попередження, з якими вона була ознайомлена, а тому дії ОСОБА_7 на переконання суду свідчили про небажання ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції вважає її такою, що підлягає скасуванню. Апелянт вказує, що засуджена дійсно вчасно не двічі до органу пробації, однак це було обумовлено її незадовільним станом здоров`я. Про причини пропуску вона повідомляла у наступні явки. Крім цього засуджена з моменту взяття на облік не притягалась до будь-якого виду відповідальності, скарг на неї не надходило. Остання має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні. На переконання апелянта вказані обставини свідчать про безпідставність висновків суду щодо небажання засудженої стати на шлях виправлення, а тому захисник просить постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні подання слід.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засуджену та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги; прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання органу пробації; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення не відповідає зазначеній нормі процесуального Закону.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що засуджена неодноразово порушувались покладені на неї судом обов`язки, за що двічі їй було винесено попередження, з якими вона була ознайомлена, а тому дії ОСОБА_7 на переконання суду свідчили про небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим прийшов до висновку про обґрунтованість подання та необхідність направлення засудженої для відбуття покарання.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками.

Відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, умисного порушення нею умов призначеного випробування.

Так, згідно з поданням, ОСОБА_7 взята на облік Заводським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, з порядком і умовами відбування покарання ознайомлена, попереджена про правові наслідки за ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків 26.09.2018. Останній було встановлено графік днів явки на реєстрацію. Згідно вказаного графіку ОСОБА_7 не з`явилась на реєстрацію 26.06.2019 та 09.10.2019.

Разом з цим в поясненні від 03.07.2019 ОСОБА_7 щодо неявки на реєстрацію 26.06.2019 остання пояснювала, що вона супроводжувала свою старшу доньку на обстежені в м. Києві по захворюванню на онкологію, однак підтверджуючих документів вона не мала.

Щодо неявки на реєстрацію 09.10.2019 ОСОБА_7 надала пояснення, що вона поїхала до доньки в м. Київ та її поклали до лікарні.

Аналогічні пояснення ОСОБА_7 надала в суді апеляційної інстанції та надала медичні документи, які підтверджують її захворювання та перебування в медичних закладах.

Вказані обставини судом першої інстанції були встановлені, натомість необґрунтовано розцінені як такі, що свідчать про неповажність причин неявки до органу пробації.

Пояснення ОСОБА_7 в цій частині матеріалами особової справи не спростовуються.

Встановлено також що ОСОБА_7 адміністративних правопорушень не вчиняла та до відповідальності не притягувалась, на теперішній час страждає на тяжку хворобу, перенесла інсульт, потребує постійного догляду.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що допущені ОСОБА_7 два порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію в орган пробації, не можуть бути підставою для застосування положень ч.2 ст.78 КК України і направлення засудженої для відбування покарання, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню, а подання підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4