Дата документу 26.11.2019 Справа № 328/3410/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №328/3410/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/605/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Молочанськ, Токмацького району, Запорізької області, громадянина України, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, до затримання працював водієм-експедитором на ТОВ «Токмак Транс Сервіс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 п.4 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за п.2 п.4 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

На підставі ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2018 року з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 30 жовтня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 618 грн 50 коп.

Вирішено питання про речові докази.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 КК України, та призначити йому покарання у межах санкції статті.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що частиною 2 ст.115 КК України не передбачено такої кваліфікуючої ознаки, як умисне вбивство малолітньої дитини, з особовою жорстокістю, однак така обставина вказана у вироку.

Крім того, колегією суддів першої інстанції проігноровано вимоги закону щодо змісту та порядку викладення вироку, оскільки пояснення учасників кримінального провадження викладені некоректно, у вироку продемонстровано обвинувальний ухил та проігноровано права обвинуваченого.

Так, у вироку суду зазначено, що ОСОБА_6 вину не визнав, однак це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 , як у ході досудового розслідування так і під час судового розгляду винним себе визнав та надав пояснення, які пам`ятав. Крім того, пояснення ОСОБА_6 частково підтвердив свідок ОСОБА_9 .

Судом визнано доведеним те, що ОСОБА_6 мав злочинний умисел на спричинення смерті потерпілій, наніс не менше чотирьох ударів в обличчя столовою металевою виделкою останній, тканинним шнурком для взуття чорного кольору обв`язав шию потерпілої та затягуючи його почав душити дитину, схопив потерпілу руками за кофту та розкручуючи її, вдарив головою об двері та дерев`яний табурет, утримуючи руками за ногу, розкручуючи дитину навкруги себе, почав бити головою та тілом дитину об одвірок. Однак, в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції таких фактичних обставин встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_6 таких пояснень не давав, жодного свідка подій викладених в обвинувальному акті немає, а протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 є недопустимим доказом.

Крім того, у вироку не зазначено, з яких підстав суд надав перевагу викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, в той час коли беззаперечні докази умислу ОСОБА_6 на вбивство з особливою жорстокістю відсутні.

Також, суд безпідставно послався на пояснення експерта ОСОБА_10 та на висновок судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такі докази суперечать поясненням самого обвинуваченого.

В обвинувальному вироку судом не зазначено форму вини та мотиви кримінального правопорушення.

Так, потерпілі та свідки, які були допитані в ході судового розгляду, охарактеризували обвинуваченого з позитивної сторони, однак судом не надана оцінка вищезазначеним доказам. Судом надана перевага висновку експерта №249 від 22 листопада 2017 року, який встановив кількість та тяжкість тілесних ушкоджень завданих потерпілій, однак зазначений висновок не доводить, що саме обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілій ці ушкодження.

Під час судового розгляду не встановлено прямого умислу у обвинуваченого ОСОБА_6 на заподіяння смерті малолітній ОСОБА_11 .

Крім того, судом не встановлено в якому стані батьки малолітньої ОСОБА_11 залишили її на обвинуваченого ОСОБА_6 , о котрій годині батьки покинули дитину та де вони знаходились, звідки батьки дізнались про спричинення дитині тілесних ушкоджень.

На думку захисника, покарання у виді довічного позбавлення волі є надто суворим для обвинуваченого ОСОБА_6 . Так, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується за місцем мешкання та роботи виключно позитивно, має постійне місце реєстрації, вину визнав, відшкодував витрати та надав потерпілим своє житло для мешкання. Крім того судом не взято до уваги те, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи, та на його утриманні є батьки похилого віку.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що cудом призначено йому надто суворе покарання.

Зазначив, що вину свою він визнає в повному обсязі. Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений клопотав про заміну захисника, оскільки їх позиції із захисником ОСОБА_8 різняться.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції до початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від заміни захисника.

Згідно з вироком суду, 01 жовтня 2017 року близько 22-00 години ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на спричинення смерті малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що завдає малолітній ОСОБА_11 особливих фізичних страждань, тримаючи в руках столову металеву виделку, наніс нею не менше чотирьох ударів в обличчя ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_6 тканинним шнурком для взуття чорного кольору обв`язав шию малолітньої ОСОБА_11 та затягуючи його, почав душити дитину.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, схопив малолітню ОСОБА_11 руками за кофту та розкручуючи її, вдарив головою об двері та дерев`яний табурет, після чого, утримуючи руками за ногу та, розкручуючи дитину навкруги себе, почав бити головою та тілом об одвірок. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень малолітня ОСОБА_11 померла на місці вчинення злочину.
Згідно з висновком експерта №249 від 22 листопада 2017 року, смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від відкритої черепно мозкової травми з уламковими переломами кісток склепіння черепу зі зміщенням уламків у бік головного мозку, забоєм речовини головного мозку та набряком його. Про це свідчать виявлені численні рани, садна на голові та обличчі, крововиливи у м`які тканини голови, багатоуламкові переломи кісток склепіння черепу, вогнища забою речовини головного мозку.
Під час дослідження на тілі ОСОБА_11 знайдено тілесні ушкодження у вигляді: ран та численних саден на голові, крововиливів у м`які тканини голови, уламкових переломів кісток склепіння черепу (зі зміщенням уламків), лінійних переломів основи черепа, численних специфічних (ланцюжки з чотирьох цяткових ранок), пошкоджень на обличчі справа, саден на шиї по типу странгуляційної борозни, численних саден та синців на тулубі та кінцівках.
Пошкодження, виявлені у ОСОБА_11 в ділянці голови (рани, садна, крововиливи у м`які тканини голови, численні уламкові переломи кісток черепу, забій головного мозку), знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наставшою смертю.
Згідно Правилами судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 17 січня 1995 року, виявлені у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ділянці голови рани, а саме: садна, крововиливи у м`які тканини голови, уламковий перелом кісток черепу, забій головного мозку викликали смерть дитини та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження.
Численні специфічної форми цяткові ранки на обличчі справа у живих кваліфікувалися б як легкі тілесні пошкодження з короткотривалим розладом здоров`я.
Садна на шиї, тулубі та кінцівках, синці на тулубі та кінцівках зазвичай мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого; прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг та вважав вироку суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопршуення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному вбивстстві малолітньої ОСОБА_11 з особливою жорстокістю не визнав та пояснив, що як все відбувалось він пригадав наприкінці 2017 року, а під час допиту на стадії досудового розслідування він давав показання, які вигадав, оскільки його били, однак хто його бив він не знає, про це він нікому не казав.
З приводу обставин викладених в обвинувальному акті пояснив, що його друг ОСОБА_12 з дружиною ОСОБА_13 та трьома дітьми жили в нього з 27 або 28 серпня 2017 року, між ними були добрі стосунки, також відносини в нього з дітьми були хороші, вони залишали йому дітей на 6-8 годин.
В ніч з 30 вересня 2017 на 01 жовтня 2017 року він випивав спиртні напої в себе вдома зі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в той вечір в нього зі ОСОБА_13 виник конфлікт через якусь дрібницю, він жестикулював руками та випадково зачепив ОСОБА_13 , але бити він її не хотів. ОСОБА_13 пішла, потім пішов ОСОБА_15 , а він ліг спати. Коли він лягав спати, то вдома були лише троє дітей, яким він ввімкнув телевізор. Він прокинувся перший раз, бо ОСОБА_16 плакала, трималася за голову, а двоє інших дітей сиділи біля телевізору. Оля пішла на вихід з будинку, тримаючись за голову, кликала маму, потім вибігла з будинку та побігла до хвіртки. Він її кликав та знайшов біля винограду, в ОСОБА_17 була істерика, він взяв її за комір кофти та заніс до будинку, заспокоїв, сказав, що мама зараз прийде. Всім трьом дітям він насипав вареники. Оля заспокоїлася, з усіма їла, тілесних ушкоджень та крові на ОСОБА_17 він тоді не бачив та знову ліг спати. Другий раз він прокинувся, бо його собака на вулиці голосно скавчала. Він зрозумів, що на неї знову напали інші собаки, побачивши зграю собак. Діти в той час були в кімнаті та дивилися телевізор. Він вийшов з будинку, щоб розігнати собак, яких була ціла зграя і які билися, в повітрі підійнялось багато пилу. Він кинув у собак табуретом, а ОСОБА_16 опинилася між ним і собаками. Він табуреткою попав в Олю, яка стояла біля підвалу на відстані 1,5 метра від виходу з будинку. Табурет стояв у веранді. Коли випивали, на цьому табуреті сидів ОСОБА_15 . Коли він кинув табурет, до ОСОБА_17 було 2 метри, і вона стояла біля собак, він її не бачив, а бачив лише 3 або 4 собаки, які напали на його маленьку собаку. Оля не боялася собак. Якби він її бачив, то він би не кинув табурет. Коли він побачив, що попав табуретом в Олю, то взяв її на руки і побачив в неї кров, вона була без свідомості та у неї була розбита голова, з голови йшла кров, він не звертав уваги, чи була кров на її обличчі. Табуреткою він в неї попав, коли вона стояла поряд із входом до будинку, біля підвалу. Тому, можливо, ОСОБА_16 також вдарилася об підвал. Табуреткою він попав по ОСОБА_17 ззаду. Кров в будинку була мабуть від того, що він вимазав, коли шукав ключі від машини, бо в нього рука була в крові. Він зрозумів, що потрібно викликати швидку, тому став переривати речі, але не міг знайти телефон. Крім дітей в будинку нікого не було до приходу потерпілої ОСОБА_13 , яка прийшла приблизно через 20 хвилин. Оля була в майці з рукавами, без колгот. Як їй було заподіяно проколи виделкою на обличчі та перелом ключиці, не знає. Діти їли виделками, часто сварилися, могли нанести один одному проколи виделкою.
Шкоду він відшкодував - продав машину, гроші дав на поховання, також надав свій будинок для проживання сімї ОСОБА_18 .

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбаченого п.2 п.4 ч.2 ст.115 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 п.4 ч.2 ст.115 КК України, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_6 вона знає як друга дитинства її співмешканця. В той день вона прийшла додому, двоє дітей заховалися у винограді та сказали, що ОСОБА_19 б`є Олю. Вона побачила, що ОСОБА_16 лежить, взяла її на руки, визвала швидку і поліцію. ОСОБА_6 відповів на її питання, що це підстава. Старша донька сказала, що після того, як ОСОБА_6 побив Олю, він їх також шукав у дворі.
Зазначила, що ОСОБА_6 завжди добре ставився до дітей. Оля називала його «улюблений кум». Коли п`яний, ОСОБА_6 бував буйний.
В той день ОСОБА_6 випивав. Дочка з чоловіком була у дворі. За пропозицією ОСОБА_6 вона випила чарку горілки, або самогона, після чого включила дітям дитяче відео. ОСОБА_6 розлютився, розбив їй ніс, почав тягати за волосся. Чоловік в той час кудись відходив. Потім вона забрала всіх дітей та пішла з будинку ОСОБА_6 . Дорогою вона зустріла свого чоловіка та вони всі повернулися до ОСОБА_19 . Спочатку повернулися чоловік зі старшою дочкою, а потім і вона з двома молодшими дітьми. Чоловік з дітьми був у ОСОБА_6 . Вона пішла до сестри. Потім, коли прийшла, двоє дітей були у дворі під виноградом. ОСОБА_6 в крові був вдома біля молодшої дочки, чоловіка не було. ОСОБА_6 був дуже п`яним, казав, що це підстава. Вона дитину віднесла до тітки на АДРЕСА_3 . Дитина була в крові, на ній були частки мозку, чому так сталося, вона не знає. ОСОБА_6 таким агресивним раніше вона ніколи не бачила. В той день він їй розбив ніс, бо він кричав на дітей, а вона йому зробила зауваження. Коли вона забрала дітей, пішла, зустріла чоловіка і сказала йому про конфлікт, чоловік сказав: «розбирайтеся самі». Перед цим ОСОБА_19 показав чоловіку якість прийоми з ножем і порізав йому губу, а потім - собі. Під час конфлікту ОСОБА_6 їй казав, щоб вона забирала дітей та йшла. Чоловік повернувся зі старшою дочкою, вона з двома дітьми зайшла приблизно через 20 хвилин. Вона віддала дітей чоловіку, сказала, що пішла до сестри. Повернувшись приблизно через 40 хвилин, сестру не знайшла, чоловіка не було, її зустріло двоє дітей, других людей не було. Вона думала, що дитина жива, але вона не ворушилась. Старша дочка казала, що ОСОБА_6 . Олю тягав за мотузку, як куклу. Зараз вона проживає в будинку ОСОБА_19 , він збирається його подарувати дітям. Чоловік сказав, що коли він пішов, ОСОБА_19 спав та він сказав йому, що піде на 20 хвилин. ОСОБА_6 погодився. Куди чоловік ходив, їй він не казав. Чи пив чоловік з ОСОБА_6 в цей день, їй невідомо. ОСОБА_6 в той день був вихідний, був вдома, їздив до м.Токмак на машині. У ОСОБА_6 одна кімната і кухня. На дитині була лише одна майка перекручена, колгот та трусів не було. Лежала на спині, кров шла найбільше з голови, швидка приїхала коли дитина була за адресою вулиця Шевченко, буд.41.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що з ОСОБА_6 він знайомий з дитинства, потерпіла - його дружина. В день вбивства він прийшов додому, ОСОБА_20 лежав на полу, він його закрив і пішов до сестри. ОСОБА_6 сказав, що його підставили. По дорозі йому сказали, що вбили Олю. Коли прийшов, все було в крові, але він не знав, що сталося. Вони приїхали з Дніпропетровської області, де жили приблизно сім років. ОСОБА_16 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 - його дочки. Повернулися до м.Молочанськ в серпні 2017 року. Жили у його мами. Дружина з нею посварилася та вони перейшли у вересні до ОСОБА_6 . Всі проживали в одній кімнаті. Вони спали на полу, діти з мамою - на дивані. ОСОБА_6 працював - розвозив хліб. Він працював в господарстві Борового різноробочим, дружина підробляла, коли він був вдома. Інколи ненадовго дітей залишали з ОСОБА_6 , у якого з дітьми були добрі відносини, він їх не ображав. Вранці ОСОБА_6 поїхав до м.Токмак. Приїхав о 15:00 годині. Він з дружиною та дітьми був вдома. Ввечері він випив 50 грамів спиртного з ОСОБА_19 . Чи пила дружина, він не бачив. Потім він поїхав до своєї мами, після чого зустрів дружину з дітьми, та вона сказала, що ОСОБА_20 її образив. Він забрав ОСОБА_21 і пішов до ОСОБА_6 . Пізніше дружина привела двох доньок та пішла. Вони сиділи у веранді, розмовляли, ОСОБА_6 був п`яний. Йому у понеділок необхідно було йти на роботу та він попрохав ОСОБА_6 побути з дітьми, а сам пішов шукати дружину, бо в неї була кров, її неможна було залишати. В той вечір ОСОБА_6 йому показував прийом, порізав ножем губу, але це було звичайне, він потім заспокоївся. Дружину він не знайшов та вже пізніше у сестри він побачив дружину з мертвою дитиною. Потім він з поліцією зайшов до ОСОБА_6 , який лежав, біля нього була сокира, всюди була кров. ОСОБА_6 не злий, дружили вони з дитинства. Коли вони проживали у нього, ніяких конфліктів не було, він не помічав, щоб були раніше конфлікти між ОСОБА_6 та його дружиною чи дітьми. Це сталося у неділю. У понеділок він мав їхати до Дніпропетровська. ОСОБА_6 йому нічого не казав, а зараз йому стало відомо, що ОСОБА_6 казав, що вони йому набридли. Дружина в нього нескандальна, спокійна. ОСОБА_6 нормально ставиться до дітей - купував банани, апельсини. Більше він грався з ОСОБА_23 , для неї це був «улюблений кум», він з дітьми залишався. ОСОБА_6 вставав о 02:00 години, т.я. о 04:00 години йому треба бути на роботі. Він приїздив о 05-06 годині і працював не кожен день. Він тоді і пішов рано спати, казав, що трохи подивиться телевізор і буде спати, це було на початку десятої. Коли він прийшов, ОСОБА_6 лежав на тапчанчику, був одягнутий, очі відкриті, сказав, що його підставили, дивився телевізор. До цього до них прибігли собаки, ОСОБА_6 їх розганяв і кидав по них ніж.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_6 він знає давно, вони вітаються. Гаркуша - невістка його дружини, вони підтримують родинні відносини. Як тільки вони лягли спати, ОСОБА_25 принесла дитину, сказала, що не знає, чи вона жива. На її прохання викликали швидку медичну допомогу. Ще до приїзду швидкої вони зрозуміли, що дитина мертва, вона була холодна. З ОСОБА_25 прийшли її діти - ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Гаркуша говорила, що ОСОБА_6 її побив та вигнав. Вона пішла, зустріла чоловіка та залишила йому дітей. Коли повернулася, то побачила, що двері були відчинені, сидів ОСОБА_6 та біля нього була дитина. Інші діти були на вулиці. Він знає, що у стані сп`яніння ОСОБА_6 буває конфліктний.
Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_25 - співмешканка її брата, вони спілкуються. ОСОБА_6 він знає з дитинства, але не спілкується з ним. Приблизно о 23:00 годині ОСОБА_25 принесла побиту дитину ОСОБА_27 . З нею прийшли дві дівчинки. Дитина була опухша, побита. Гаркуша крикнула, щоб викликали швидку. Дитина була повністю гола, на шиї був шнурок. Коли перевернули голову, побачили, що волосся було вивернуте, на кофті ОСОБА_25 були частки мозку дитини. Гаркуша казала, що ОСОБА_6 розбив їй ніс, вигнав, вона зустріла брата, який з дітьми повернувся до будинку, а вона пішла до своєї сестри, потім повернулася, діти ховалися в винограді. ОСОБА_6 сидів дома та плакав, говорив, що його хтось підставив. З ОСОБА_6 вони зустрічали разом новий 2017 рік. Він міг поділиться останнім. Ніхто не міг повірити в те, що сталося. Знає, що він дітям завжди щось купував. Колись його хтось задів та він чарку відкусив зубами. Колишня дружина казала, що вночі його хтось відвідує, він міг її душити. Вони приїхали в серпні місяці, або на початку вересня. Вона була проти, щоб вони жили у ОСОБА_6 , можливо, через слова його колишньої дружини, що він страшний, коли вип`є.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 вона знає з дитинства, але не спілкується з ним. ОСОБА_25 проживає разом з її братом. Їй в той день зателефонувала сестра ОСОБА_29 та сказала, що сталося горе, щоб вона терміново приїхала. Вона приїхала і побачила ОСОБА_27 , яка була гола, на шиї був якийсь шнурок, було багато крові, вона була вся синя. Гаркуша казала, що коли прийшла, ОСОБА_6 сидів, а ОСОБА_16 лежала. Вона забрала дівчину і пішла. Казала, що посварилася з ОСОБА_6 та пішла, дітей залишила на батька. Знає, що вони випивали з ОСОБА_6 , але нічого поганого не чула. Чому брат з сім`єю пішов від матері, їй не відомо. Стали жити у ОСОБА_19 , бо брат з ним добре дружив, ОСОБА_30 працював по найму, Свєта також працювала. ОСОБА_6 добре ставився до дітей, купував цукерки, ОСОБА_16 називала ОСОБА_19 кумом.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні суду показала, що обвинуваченого не знає, потерпіла - її сестра. Раніше вона жила в Дніпропетровській області. В серпні 2017 року вона приїхала до міста Молочанськ з трьома дітьми і чоловіком. Жили вони у ОСОБА_6 , чому, вона не знає. В ту ніч вона спала, сестра казала, що до неї приходила, але вона не чула. В 24:00 години їй прийшло СМС - повідомлення: «Олю убили». Вона прийшла до невістки ОСОБА_32 , де було багато людей та мертва дитина ОСОБА_16 . Сестра їй нічого не казала, лише те, що вона ходила до неї, а вона не відкривала двері. До неї жити вона не просилася, на ОСОБА_6 не скаржилася та казала, що він добре ставиться до дітей, та вона залишала з ним дітей.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні суду показав, що працює фельдшером швидкої допомоги, ні з ким з учасників провадження не знайомий. Надійшов виклик від диспетчера, що дитина трьох років без свідомості. Коли приїхали на вулицю Шевченка, де живуть родичі чи знайомі ОСОБА_25 , він зайшов у літню кухню та побачив дитину без ознак життя. Візуально була порушена цілісність черепної коробки. Череп був набряклий, збільшений в розмірах, він встановив факт смерті, видав довідку про смерть. На шиї висів шнурок, кров була на голові, обличчя було пошкоджене. По обставинам на місці сказали, що сім`я проживала на квартирі обвинуваченого, мати кудись відлучалася, господар почав погрожувати дітям, молодшу піймав і почав бити, мати сказала, що перенесла дитину з вулиці ОСОБА_34 на вулицю Шевченко.
Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні суду показала, що ОСОБА_6 знає давно, чоловік з ним дружить. Гаркуша - дружина її двоюрідного брата. Їй вночі зателефонувала двоюрідна сестра та повідомила, що ОСОБА_6 убив племінницю. Вона туди приїхала і їй розказали, що ОСОБА_6 убив Олю. Вона бачила, що дитина лежить, але близько не підходила. Вона знала ОСОБА_6 , як добру людину. Бувало, що дивно він себе поводив, коли п`яний, але не агресивний, з дітьми він себе добре поводив.
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_6 -його сусід, з яким він не спілкується. Зранку до нього прийшов слідчий та запитав, що він знає про те, що сталося. Він вночі нічого не чув, вдень він був у дворі, чув, що вони відпочивали, діти щось скоїли, вони їх виховували та казали не робити так. Чув, що ОСОБА_6 добре ставився до дітей, вони не скаржилися на нього. У Куліша синій «Жигуль», бачив, як він працює на хлібзаводі водієм. Він чув, що до нього хтось посилився.
Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що є вихователем Молочанської школи інтернату. Обвинуваченого вона не знає. Потерпіла ОСОБА_25 - це мама дітей. Вона привела ОСОБА_27 і ОСОБА_38 до них до інтернату, діти звичайні. 14 вересня у п`ятницю діти пішли додому. Вони були в робочі дні у інтернаті, а на вихідні вдома. Потім діти хворіли, двох дітей привезли, а однієї немає. Їй повідомили, що сталася трагедія. Перед вбивством вони тиждень не ходили до інтернату, мама казала, що вони хворіють. Батьків може охарактеризувати, як малозабезпечену родину, але діти приходили в охайному вигляді, мама їх доглядала. У них був період адаптації, але вона йшла на контакт, казала, що вони звідкілясь приїхали, приводила дітей мама. Олі 3 роки, ОСОБА_39 5 років. Зараз до інтернату ходить ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , у дітей затримка психологічного розвитку.
Свідок ОСОБА_40 суду пояснила, що працює в Молочанській школі інтернаті помічником вихователя. Обвинуваченого вона не знає, потерпіла - мама дівчаток. ОСОБА_16 і ОСОБА_22 прийшли до них у групу в середині вересня. Вона приймала дітей, відправляла, супроводжувала на автобусі. Одного разу зустрічав дітей папа, а зазвичай мама зустрічала та відправляла. Прийшли діти в четвер в середині вересня, а у понеділок їй повідомили про те, що сталося. Батьки зустрічали та забирали дітей. Діти виглядали добре, спілкувалися з дітьми, але більше були разом.
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_6 він трохи знайомий, але вони лише вітаються. Про вбивство йому нічого невідомо, характеризується він нормально, в алкогольному стані він його ніколи не бачив. Про те, що в нього проживала сім`я з трьома дітьми, йому стало відомо лише після того, що сталося.
Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює директором інтернату. ОСОБА_6 вона знає як мешканця міста Молочанська, ОСОБА_25 вона не знає. Від соціального працівника їй відомо, що в стані сп`яніння ОСОБА_6 вчинив дії, які призвели до смерті дитини. На той момент дитина проживала у ОСОБА_6 . Вона спілкувалася з секретарем сільської ради там, де вони раніше проживали, яка казала, що дорослі зловживали спиртним. Який спосіб життя вони ведуть на теперішній час, їй не відомо. Гаркуша оформлювала всі документи на дітей, опікується ними, отримує необхідні виплати.
Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні суду пояснила, що з ОСОБА_6 знайома - останній виріс в їхньому дворі. Нічого поганого сказати про нього не може - той працював, рано вранці ходив на роботу, є позитивним. У них будинок на 8 квартир. Ніяких криків тоді вона не чула, лише в першій годині ночі прийшло багато людей. Їй відомо, що він прийняв на квартиру друга, той казав, що 15 років не бачив ОСОБА_6 . Вона бачила його дружину та дітей, вони проживали з літа. ОСОБА_6 до дітей добре ставився, грався з ними у дворі, вивозив їх на машині на річку.
Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні суду пояснила, що дізналася, що сім`я поселилася у їхнього сусіда ОСОБА_6 . Отстанній нікого не ображав, не оскорбляв, випивав лише на вихідні, нічого надзвичайного не було, працював. Коли він в себе посилив сім`ю, дуже добре ставився до дітей, все їм купував, не один раз своєю машиною вивозив їх на шашлик, в те, що сталося не може повірити. Батько ОСОБА_6 завжди приносив дітям козяче молоко. В той день вона чула лише біготню, дитячий шум, маленька дівчинка у них часто плакала. Такий шум вона чула до 22:00 години, а у 02:00 годині поліція робила опитування.
Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні пояснив, що він живе близько до ОСОБА_46 , якого знає як мешканця вулиці. Нічого поганого сказати не може. Нових мешканців він не знає.
Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_46 знає з дитинства. Той ріс з батьком, матері не було. Він працьовитий, їздив на заробітки до Росії. Те, що в нього посилилися діти, вона дізналася лише в жовтні, коли вночі прийшла поліція о 02: години ночі.
Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні суду пояснив, він є батьком ОСОБА_6 . З ОСОБА_49 він не знайомий. Знав, що у сина на квартирі проживали діти, все було нормально, син йому казав, що буде радість, оскільки в нього повний будинок дітей, вони їздили на річку. Коли з`явились діти, він привозив їм молоко. Він живе на іншому кінці будинку та нічого не чув. О 02:00 години ночі його розбудили працівники поліції. Син випиває по вихідних, у нього були добрі стосунки з дітьми, вн працював водієм на хлібзаводі, вставав о 03:00 години ночі.
Також, судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка.
Згідно з протоколом огляду місяця події від 02 жовтня 2017 року та стенограмою до протоколу, місцем огляду є літня кухня за адресою: АДРЕСА_4 , де на ліжку виявлено труп дитини жіночої статті, на трупі одягнуті майка, труп на дотик холодний, в саднах. На лобі на правій та лівій щоці посаднення шкіри. В цих ділянках шкіра яскраво - червона, волога. Волосся на голові таке, що пуститься, забруднене, з засохлою кров 'ю. Зліва в тім`яно-скроневій та лобній ділянках під шкірою відчувається патологічна рухливість кісток склепіння черепу. На верхньому та нижньому віках обох очей синці напівкруглої форми синьо-червоного кольору. У поперековій ділянці зліва садно невизначеної форми розміром 8x3,5 см. У нижній третині правого стегна по зовнішній поверхні садно лінійної форми 3x0,2 см. В ділянці гомілково-стопного суглобу справа синець 0,9 х 0,6 см. Інших пошкоджень не виявлено. Шкіра на правій та лівій верхніх кінцівках з рівня плечових суглобів до кистей, на правій та лівій гомілках та стопах має нашарування червоної рідини - засохла кров. В ході проведення огляду була встановлена особа дитини - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп знаходиться на дивані, який застелений червоним рядном, прикритий ватяним одіялом.
Згідно з протоколом огляду місця події від 02 жовтня 2017 року проведеного за адресою: м. Молочанськ, вул. Педенко, буд. 36, за місцем скоєння вбивства малолітньої Гаркуші, очевидні численні, значні за площею бурі плями, та калюжі бурої речовини, які покривають підлогу, стіни та меблі житла.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №249 від 02 жовтня 2017 року, причиною смерті ОСОБА_11 є переломи кісток склепіння черепа, відкриті.
Відповідно до протоколу огляду трупа, місцем огляду є приміщення Токмацького відділення судово медичних експертиз, розташованого за адресою: вул. Центральна 55 в м. Токмак. В секційному залі на момент огляду на секційному столі розташований труп ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент огляду на трупі встановлені наступні тілесні ушкодження:
- у лобно - тім`яній ділянці зліва наявна рана невизначеної форми, розміром 0.3x0.1x0.1 см., з розчавленими краями, в дні її сполучно - тканні перетинки;
- у тьмяно - скроневій ділянці зліва наявна рана, розміром 1.5x0.2x0.3 см., в дні рани апоневроз тім`яної кістки. Края рани розчавлені, в дні рани сполучно тканні перетинки;
- у лобній ділянці справа та зліва, в місці проекції надбрівних дуг, перенісся, в проекції правої та лівої вилиці наявні осаднення шкіри на ділянці 11x7 см, шкіра тут же червоно - коричнева, пергаментної щільності. В шкірі наявні велико плямисті крововиливи;
- на правій та лівій щоках в місці проекції кута нижньої щелепи зліва наявні осад шкіри не визначеної форми, розміром від 6x2 см на щелепі до 1.5x1.5 см. на правій щоці;
- на кінчику носа, на крилах носу шкіра осаднена, червоного кольору;
- на правій щоці ближче до вушної раковини розташовуються садна у вигляді цятки ланцюжків по чотири штуки на відстані 0.5 см. один від одного, таких утворювань мінімум на ділянці 4.5x4 см, подовжні розміри утворень два розташовуються паралельно один одного, один з них під кутом у 30 градусів до повздовжньої вісі тіла;
- на шиї у середній третині розташовуються смуги пергаментної щільності, жовто - червоного кольору, по типу странгуляційної борозди. Проходять на передній поверхні іншому вигляді двох смуг, справа на боковій поверхні у вигляді одної смуги, довжиною 8 см. передньо - боковій поверхні шиї зліва довжиною 9 см;
- вище смуг наявні два садна зліва довжиною 1.5 см., справа 2 см. На правому плечі задній поверхні наявне садно невизначеної форми, розміром 4x1.5 см. На передній поверхні наявні два синця не визначеної форми, розміром 0.7x0.5 см;
- на лівому передпліччі на задній поверхні ближче до ліктьового згину наявний синець не визначеної форми, розміром 1x0.7 см, блідо синього кольору;
- в місці проекції крила клубової кістки справа на передній поверхні наявний синець не визначеної форми, розміром 1.5x1 см., блідо синього кольору;
- на зовнішній поверхні правого стегна в місці проекції тазо - стегнового суглобу наявні: синець лінійної форми, розміром 4x0.6 см, блідо синього кольору. Тут же у нижній третин наявне садно лінійної форми, розміром 7x0.4 см. та такі ж синець розміром 6x0.5 см., бліде синього кольору;
- на передньо - зовнішній поверхні гомілково - стопного суглобу справа наявне садно у вигляді трикутника 1.5x1 см;
- на лівій п`яті по внутрішній поверхні наявне садно не визначеної форми, розміром 1.4x0.3 см, червоно - коричневого кольору;
- в місці проекції крила клубової кістки зліва по задній поверхні з переходом на сідницю наявне осаднення шкіри не визначеної форми, розміром 9x5 см., пергаментної щільності, жовтуватого кольору.
В ході візуального огляду інших пошкоджень не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №249 від 02 жовтня 2017 року, смерть дитини ОСОБА_11 , 2014 року народження, настала від відкритої черепно мозкової травми з уламковими переломами кісток склепіння черепу зі зміщенням уламків у бік головного мозку, забоєм речовини головного мозку та набряком його. Про це свідчать виявлені численні рани садна на голові та обличчя, крововиливи у м`які тканини голови, багатоуламкові переломи кісток склепіння черепу, вогнища забою речовини головного мозку. Під час дослідження на тілі знайдено тілесні пошкодження у вигляді: ран, численних саден на голові, крововиливів у м`які тканини голови, уламкові переломи кісток склепіння (зі зміщенням уламків) та лінійні переломи основи черепа, численні специфічні (ланцюжки з чотирьох, цяткових ранок) пошкодження на обличчі справа, саден на шиї по типу странгуляційної борозди, численних саден та синців на тулубі та кінцівках, перелом правої ключиці. Враховуючи місце розташування тілесних пошкоджень їх характер, можливо висловитися, що виявленні пошкодження утворилися у наслідок різних травматичних дій на голову, тулуб та кінцівки. А саме: рани, садна на обличчі та голові від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, уламкові переломи кісток склепіння та основи черепа від численних травматичних дій у ділянку склепіння черепу, перелом правої ключиці від травматичної дії у ділянку плечового суглобу, численні специфічні (ланцюжки з чотирьох, цяткових ранок) пошкодження від дії твердого предмета який має чотири в ряд колючи предмети (можливо виделка), странгуляційна борозда на шиї - у наслідок, стискання шкіри зашморгом, садна на тулубі та кінцівках від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Пошкодження у ОСОБА_11 , 2014 року народження, в ділянці толоки голови (садна, крововиливи у м`які тканин голови, численні уламкові переломи кісток черепа, забій головного мозку) знаходяться у прямому причинно наслідковому зв язку з наставшою смертю. Враховуючи ступінь запальної реакції у тканинах з крововиливами, можливо висловитися що пошкодженні на обличчі справа у місці проекції вилиці, утворилися раніше ніж пошкодження у м`язах скроневої ділянки зліва де також відбувся крововилив у міст перелому кісток черепу. Згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від 17 січня 1995 року, виявлені у ОСОБА_11 тілесні пошкодження в ділянці голови, а саме рани, садна, крововиливи у м`які тканини голови, уламковий, перелом кісток черепу, забій головного мозку як пошкодження, що викликало смерть дитини кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження: - перелом правої ключиці, як пошкодження, що у живих для свого загоєння потребує терміну понад 21 день - має ознаки пошкодження середнього ступеню тяжкості; - численні специфічної форми цяткові ранки на обличчі справа у живих кваліфікувалися, як легкі тілесні пошкодження з короткотривалим розладом здоров`я; - садна на шиї, тулубі та кінцівках, синці на тулубі та кінцівках зазвичай мають ознаки легких тілесних пошкоджень. Судово-медичних даних, які б дозволили висловитися про розташування потерпілої та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень не виявлено. Після отримання тілесних пошкоджень в ділянці голови (уламкові переломи кісток черепа,забій речовини головного мозку, смерть настала практично миттєво. Малоймовірно, що після отримання цих пошкоджень дитина могла скоювати цілеспрямовані дії. Враховуючи обставини випадку, місце виявлення трупа, можливо стверджувати, що тіло дитини після настання смерті було переміщено. Довжина тіла дитини 88 см, вага тіла 14,3 кг. Кров потерпілої дитини належить до групи А, з ізогемаглютином анти-В ізосероголічної системи АВ0. Наявні трупні ознаки у дитини ОСОБА_11 , з урахуванням лабораторних методів, свідчать, що давність настання смерті знаходиться у межах 12 годин на час розтину.
Відповідно до висновку експерта №130 від 02 жовтня 2017 року, під час дослідження на тілі ОСОБА_11 знайдено тілесні пошкодження у вигляді: ран, численних саден на голові, крововиливів у м`які тканини голови, уламкові переломи кісток склепіння (зі зміщенням уламків), та лінійні переломи основи черепа, численні специфічні (ланцюжки з чотирьох, цяткових ранок) пошкодження на обличчі справа, саден на шиї по типу странгуляційної борозди, численних саден та синців на тулубі та кінцівках, перелом правої ключиці. Враховуючи розташування тілесних пошкоджень, їхній характер, морфологічні ознаки можливо висловитися, що деякі, тілесні пошкодження на голові, обличчі, шиї, тулубі та кінцівках у потерпілої ОСОБА_11 могли утворитися при обставинах на які показував підозрюваний у скоєнні злочину ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту. Це садна на обличчі, тулубі та кінцівках, перелом кісток склепіння черепу справа на межі скроневої та потиличної кісток, також перелом правої ключиці. Але деякі пошкодження, а саме ті специфічні мілкоцяткові ранки на обличчі у вигляді ланцюжків по чотири у кількості не менше п`яти, які розташовуються на правій щоці. Вони мають компактне розташування, для того, щоб припустити той факт, що вони могли виникнути випадково. Також малоймовірно, що пошкодження у вигляді перелому у центрі, зі зміщенням уламків всередину, утворилися від удару головою об стінку. Такий характер перелому, (зміщення уламків, пошкодження уламками мозкових оболонок та речовини головного мозку), більш характерний для дії в ділянку голови твердого предмету з травмуючою поверхнею, яка могла діяти по типу штампа. Враховуючи характер країв перелому можливо припустити, що направлення травмуючої сили було зверху вниз, та ззаду вперед.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_10 , пояснив, що показання ОСОБА_6 про те, що травми дитині він завдав, кинувши дерев`яний стілець з відстані 3-х метрів, абсурдні, бо для цього недостатньо людської сили. При огляді трупу дитини встановлено, що все обличчя останньої було коричневого кольору -це описано, як осаднення, чисельні садна, які переходили одне в одне. Всі кістки скелету черепу були між собою рухливі, чисельні садна на тулубі, передній, боковій поверхні, стегні та шиї. Експерт зазначив, що під час дослідження складалося враження, що голова дитини попала в машину для подрібнення каменів. Встановлено чисельні садна, рани, кістки всі були подріблені. Встановлено не менше як чотири дії предмета з колючими властивостями, чотири окремих колотих дрібних ранок, перелом ключиці. На щоці ранки не могли утворитися, якщо б діти бавилися виделками, бо для їх утворення була необхідна значна сила. Речовина мозку була розтрощена, що від одного удару стільцем неможливо. Якщо б один раз стілець контактував, то була б в одному місці контактна дія, але не те, що було виявлено. Після таких ушкоджень самостійно дитина не могла рухатися. На шиї була мотузка та борозда. Щодо обставин, за яких дитина отримала пошкодження, на які вказує ОСОБА_6 , а саме те, що можливо діти бавилися, окрім того, до цього він її тягнув за кофту, за комірк, бо в неї була істерика, експерт зазначив, що це б викликало, як мінімум симптоми задушення, їй би було боляче ковтати, навряд чи вона б могла після цього спокійно їсти, як про це каже ОСОБА_6 . Пояснення ОСОБА_6 на слідчому експерименті узгоджуються з висновком експертизи, особливих, значних розбіжностей не було. Під час проведення слідчого експеримента він не бачив тиску на ОСОБА_6 . Коли він його оглядав, то задавав питання про тиск з боку конвоірів. Тілесних пошкоджень на ньому не було, окрім слідів від кайданок. На дитині було 3 рани, які були відкритими ЧМТ з виходом мозку назовні, вони могли утворитися від дії ребер табуретки, від ніжок, гострі уламки кісток з середини пробивали шкіру.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння - алкоголь в крові 1,3%.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 показав де він і як вчиняв кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_6 ввійшов разом з усіма учасниками до будинку, розповів та візуально вказав про те, що все відбувалося в кухні (верандочці) та при вході в кімнату будинку. Вказав, що в момент спричинення тілесних ушкоджень у лівій руці він тримав виделку, вказав об яку стіну вдарив дитину та після чого дитина впала на підлогу. Далі вказав на місце, де знаходився невеликий табурет, який він буцнув ногою. Також пояснив, що об вказаний табурет вдарилася дитина, скоріше за все головою. Точно як впала дитина, ОСОБА_6 не бачив. Потім підозрюваний ОСОБА_6 на манекені людини показав, як саме він спричиняв тілесні ушкодження та показав, як саме в руці тримав виделку. Пояснив, що схопив дитину та жбурнув у бік кімнати, в ході чого дитина вдарилася об стіну в будинку правою стороною тіла та голови. Після того як дитина вдарилася об стіну, то впала на підлогу та головою вдарилася об лежачий на підлозі табурет, що і вказав на манекені людини. Після цього дитина почала кричати та повзти по підлозі. ОСОБА_6 пояснив, що в той час він був агресивно настроєний через те, що, дитина кричала, верещала та перекинула бетончик з водою. На запитання, де були інші дівчата, підозрюваний пояснив що вони були або в кімнаті або на подвір`ї. Також ОСОБА_6 пояснив, що дитина, якій він спричиняв тілесні ушкодження, була, одягнута в кофтину та колготи. Далі, коли дитина поповзла до кімнати, ОСОБА_6 буцнув табурет, який хаотично прокотився по дитині, при цьому на ногах ОСОБА_6 були взуті кросівки. Табурет влучив по дитині, куди саме, вказати не зміг. Після цього ОСОБА_6 взяв за ногу дитину та почав наносити удари головою та тілом дитини об стіну. ОСОБА_6 показав на манекені людини, як саме він це робив. Наніс близько трьох ударів. Далі ОСОБА_6 пояснив, що побачивши на дитині кров, він взяв якусь ганчірку та почав нею витирати обличчя дитини. При цьому дитина вже ознак життя не подавала.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03 жовтня 2017 року, оглядом місця події є коридор будинку АДРЕСА_2 , де на кухні зліва при вході виявлено та вилучено зі столу металеву виделку з нержавіючої сталі з полімерною ручкою білого кольору, на момент огляду виделка має сліди бурого кольору.
Відповідно до висновку експерта №1-1388 від 07 листопада 2017 року, сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 12x22 мм, 13x18 мм, 11x17 мм, 14x21 мм, 11x12 мм, 17x23 мм, вилучені 02 жовтня 2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації особи (осіб). Сліди папілярних узорів рук, розмірами по вісях 12x10 мм, 9x15 мм, 12x9 мм, 11x8 мм, вилучені там же, непридатні для ідентифікації особи (осіб). Сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 12x22 мм, 13x18 мм, 17x23 мм, 14x21 мм, вилучені 02 жовтня 2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , залишені (відповідно) вказівним, середнім, середнім пальцями лівої руки та безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 11x17 мм, 11x12 мм, вилучені там же, залишені не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою (особами).
Відповідно до висновку експерта №2025 від 09 жовтня 2017 року, рідка кров ОСОБА_6 , 1978 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.
Відповідно до висновку експерта №1976 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Згідно з висновком експерта №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. В п`яти змивах, вилучених за адресою: АДРЕСА_5 , (об`єкти №№1-5) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у нього на момент події тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею.
Згідно з висновком експерта №1979 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Згідно з висновком експерта №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. В змиві з правої руки гр-на ОСОБА_6 (об`єкт №1) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі, від потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події. В змиві з лівої руки гр-на ОСОБА_6 (об`єкт №2) наявність крові не встановлена.
Відповідно до висновку експерта №1981 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Згідно з висновком експерта №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. На брюках (об`єкти №№1,2) та шкарпетках гр-на ОСОБА_6 (об`єкти №№3,4) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи(осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.
Відповідно до висновку експерта №1980 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Згідно з висновком експерта» №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. На футболці (об`єкт №1) та кофті дитячій (об`єкт №2), вилучених за адресою: АДРЕСА_1 за постановою квартира №3/, встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В у об`єкті №1, що не виключає походження крові від особи(осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у нього на момент події тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею.
Відповідно до висновку експерта №1977 від 09 жовтня 2017 року, об`єкти №№1-5 з деревяної підлоги приміщення №1 та об`єкти №№ 6-10 з гачка внутрішньої поверхні дверей входу до приміщення№2, вилучених за адресою АДРЕСА_2 , є волоссям, належать людині, походять з голови, є такими, що мають цибулину, є вирваними, життєздатними, придатними для ДНК-дослідження.
Відповідно до висновку експерта №1978 від 02 жовтня 2017 року, об`єкти №№1-5 зняті зі стільця, який вилучений за адресою: АДРЕСА_2 , є волоссям, належать людині, походять з голови. Об`єкти №№1,2 є такими, що мають цибулину, є вирваними, життєздатними, придатними для ДНК-дослідження. Об`єкти №№ 3-5 є такими, що не мають цибулину, не придатні для ДНК-дослідження.
Відповідно до висновку експерта №1983 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0». В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н.
Згідно з висновком експерта №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. На майці ОСОБА_11 (об`єкт №1) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.
Відповідно до висновку експерта №1984 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Згідно з висновком експерта №2025 від 13 жовтня 2017 року, кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. На шнурці, вилученого з трупу ОСОБА_11 (об`єкт №1), встановлена наявність крові людини з домішкою пота та виявлені антигени А і Н, що не виключає змішання крові або поту від особ групи А та 0, незалежно від категорії видільництва, в тому числі за рахунок крові (або поту) самої потерпілої ОСОБА_11 з потом (або кров`ю) від гр-на ОСОБА_6 при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент злочину.
Відповідно до висновку експерта №1982 від 09 жовтня 2017 року, кров трупу ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. В її крові на марлі виявлен супутній антиген Н. Кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. На кофті чорного кольору (об`єкти №№1,2,4,5) та кофті сірого кольору (об`єкти№ №6,7), вилучених у ОСОБА_18 , встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В у об`єкті №6, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілої ОСОБА_11 . Домішка крові гр-на ОСОБА_6 не виключається, при наявності у нього на момент події тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею.В одному сліді на кофті чорного кольору (об`єкти№3) наявність крові не встановлена.
Відповіднодо до висновку експерта №550 від 09 жовтня 2017 року, рідка кров трупа ОСОБА_11 , 2014 року (а/р № 249) відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0» (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 1923 від 11 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). У зразку висушеному на марлі трупа ОСОБА_11 , виявлений супутній антиген Н (Висновок експерта № 549 від 25 жовтня 2017р. ОСОБА_51 ), рідка кров гр-на ОСОБА_6 , 1978 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 2025 від 13 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). При судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук (об`єкти № 1,2), трупа малолітньої ОСОБА_11 , 2014 року народження, знайдена кров людини (об`єкти № 1,2) статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановлені групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютинином анти-В та супутнім антигеном Н, як у трупа ОСОБА_11 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_6 не виключається тільки при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, намомент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження.
Відповідно до висновку експерта №551 від 09 жовтня 2017 року, рідка кров трупа ОСОБА_11 , 2014 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВО (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 1923 від 11 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). У зразку висушеному на марлі трупа ОСОБА_11 , виявлений супутній антиген Н (висновок експерта № 549 від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_51 ), рідка кров гр-на ОСОБА_6 , 1978 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 2025 від 13 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). При судово-цитологічному дослідженні зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук підозрюваного ОСОБА_6 , (об`єкти №1,2), знайдена кров людини (об`єкти № 1,2) статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановлені групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютинином анти-В та супутнім антигеном Н, як у трупа ОСОБА_11 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_6 не виключається тільки при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження.
Відповідно до висновку експерта №549 від 09 жовтня 2017 року, рідка кров трупа ОСОБА_11 , 2014 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0» (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога №1923 від 11 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). У зразку висушеному на марлі трупа ОСОБА_11 , виявлений супутній антиген Н. «Рідка кров гр-на ОСОБА_6 , 1978 р.н. відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО» (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 2025 від 13 жовтня 2017р. відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). При судово-цитологічному дослідженні ножа (об`єкти №1,2), знайдена кров людини (об`єкт № 2), статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановлені групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинин анти-В ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити її походження від особи(осіб) з групою А з ізогемаглютинином анти-В та супутнім антигеном Н, як у трупа ОСОБА_11 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_6 , не виключається, тільки при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дослідження.
Відповідно до висновку експерта №555 від 09 жовтня 2017 року, при судово-цитологічному дослідженні сокири (об`єкти №1-5), знайдена кров птиці в об`єкти №1, в об`єктах №2-5 крові і клітинних накладнень не знайдено.
Відповідно до висновку експерта №553 від 09 жовтня 2017 року, рідка кров трупа ОСОБА_11 , 2014 року народження (а/р №249) відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВО (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога №1923 від 11 жовтня 2017 року) відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). У зразку висушеному на марлі трупа ОСОБА_11 , виявлений супутній антиген Н (Висновок експерта № 549 від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_51 ). Рідка кров гр-на ОСОБА_6 , 1978 року народження відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО» (висновок лікаря-судово-медичного експерта імунолога № 2025 від 13 жовтня 2017 року відділення судово-медичної імунології ОСОБА_50 КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР). При судово-цитологічному дослідженні стільця (об`єкти № 1-8), знайдена кров людини (об`єкти № 1-4) статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з зідсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановлені групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинин анти-В ізосерологічної системи АВО, що дозволяє припустити її походження від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютинином анти-В та супутнім антигеном Н, як у трупа ОСОБА_11 , домішка крові підозрюваного ОСОБА_6 , не виключається, тільки при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для по дальшого ДНК дослідження.
Відповідно до висновку експерта №531 від 09 жовтня 2017 року, рана на клапті шкіри з лівої тім`яної області від трупа ОСОБА_11 утворилася від дії тупого предмета, який має в структурі травмуючої частини ребро, з довжиною слідоутворюючої частини не менше 7 мм. Морфологічні особливості ран на клапті шкіри з правої щічної області вказують на те, що вони мають ознаки утворення внаслідок дії предмета, який володіє колючими властивостями. Слідів сполук заліза на стінках та по краях досліджених ран не виявлено. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підстави вважати, що справжні ушкодження на клапті шкіри з правої щічної області могли бути заподіяні зубцями виделки, наданої на експертизу. Разом з тим можливість утворення ушкодження на клапті шкіри з лівої тім`яної області від дії наданої на експертизу виделки - виключається.
Відповідно до висновку експерта №536 від 09 жовтня 2017 року, рана на клапті шкіри з лівої тім`яної області від трупа ОСОБА_11 утворилася від дії тупого предмета, який має в структурі травмування частини ребро, з довжиною слідоутворюючої частини не менше 7 мм. (1,2,4). Морфологічні особливості ран на клапті шкіри з правої щічної області вказують на те, що вони мають ознаки утворення внаслідок дії предмета, який володіє колючими властивостями. Слідів сполук заліза на стінках та по краях досліджених ран не виявлено. Характер ушкодження на клапті шкіри з лівої тім`яної області, що відобразив лише загальногрупові ознаки травмуючого предмета, не виключає можливості його утворення від дії частини, наданого на експертизу табурета. Разом з тим, можливість утворення ушкоджень на клапті шкіри з правої щічної області від дії частини наданого на експертизу табурета - виключається.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №541 від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 , 1978 року народження виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у формі психічних і поведінкових розладів, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Підозрюваний ОСОБА_6 має наступні індивідуально-психологічні особливості: примітивний інтелектуальний рівень, підвищений рівень роздратованості, тривожності, емоційну нестійкість, збудженість, схильність до афективних реакцій, психопатизовані риси особистості за збудливим типом. Під час скоєння вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого емоційного стану, які б порушували свідомість та могли би розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання. Всі його дії були цілеспрямованими та послідовними. Ситуація розвивалась поступово, не була суб`єктивно безвихідною, ознак постафективної астенії не виявлено. На момент скоєння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_6 у будь-якому собливому емоційному стані (фізіологічний, афект або інший емоційний стан: стрес, фрустрація, образа, гнів, ревнощі тощо), який здійснював суттєвий вплив на його поведінку та мав юридичне значення, не перебував. Індивідуально-психологічні особливості особи ОСОБА_6 знайшли просте відображення в його поведінці у момент здійснення кримінального правопорушення. З урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості, ОСОБА_6 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними.

Отже, дослідивши зазначені докази та визнавши їх достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також про невстановлення судом достатніх доказів для доведеності винуватості обвинуваченого, оскільки зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Щодо доводів захисника про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого і про те, що частина 2 ст.115 КК України не передбачає таку кваліфікуючу ознаку, як умисне вбивство малолітньої дитини з особовою жорстокістю, як про це зазначив суд у вироку, колегії суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, частиною 2 ст.115 КК України передбачена відповідальність за умисне вбивство із кваліфікуючими ознаками.

Пунктом 2 ч.2 ст.115 КК України передбачено відповідальність за умисне вбивство малолітньої дитини.

Вказана кваліфікуюча ознака наявна тоді, коли обвинуваченим вчинено умисне протиправне заподіяння смерті дитині, якій на момент позбавлення її життя не виповнилось 14 років.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення злочину відносно неї, була малолітною дитиною, які ще не вповнилось трьох років, що обвинувачений не міг не усвідомлювати.

Пунктом 4 ч.2 ст.115 КК України передбачено вчинення вбивства з особливою жорстокістю, а саме: коли винний під час вчинення злочину усвідомлював, що завдає потерпілому особливих страждань, в тому числі шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, які завідомо для винного завдавали потерпілому особливих страждань.

Із обвинувачення, визнаного судом доведеним, встановлено, що потерпілій ОСОБА_11 заподіяно велику кількість тілесних ушкоджень, характер яких свідчить про те, що потерпіла поза будь-яким сумнівом зазнала особливих страждань під час їх отримання.

В свою чергу, обраний ОСОБА_6 спосіб вбивства малолітньої ОСОБА_11 свідчить про те, що обвинувачений бажав не лише вбити потерпілу, а й того, щоб вона відчула додаткові страждання, які не були необхідними для настання її смерті.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_6 кваліфікуючих ознак дві, а саме умисне вбивство малолітньої дитини та умисне вбивство з особливою жорстокістю, судом вірно надано їм відповідну самостійну оцінку та кваліфіковано дії обвинуваченого за п.2 та п.4 ч.2 ст. 115 КК України.
Те, що у вироку при кваліфікації дій обвинуваченого замість «з особливою» вказано «з особою» жорстокістю, є очевидною опискою, яка не свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, відповідно не є підставою для скасування оскаржуваного вироку, та може бути виправлена в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.
Твердження захисника про те, що вирок суду першої інстанції складений з порушенням вимог закону, є безпідставними, оскільки переглядаючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що він повністю відповідає вимогам ст.374 КК України.

Так, судом у вироку зазначено докази на підтвердження встановлених обставин, у тому числі викладено суть показань обвинуваченого, потерпілої, свідків та експерта.

Висновки суду викладені у ясній та логічній формі та є абсолютно зрозумілими.

Посилання захисника на те, що оцінюючи докази, суд першої інстанції продемонстрував обвинувальний ухил та проігнорував право обвинуваченого на захист, є безпідставними та суперечать змісту самого вироку.
На переконання колегії суддів, суд, ухвалюючи вирок, належним чином дослідив показання обвинуваченого, свідків, експерта й письмові докази, що були надані стороною обвинувачення та захисту, належним чином їх проаналізував, а саме з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, надав їм відповідну правову оцінку, передбачену ст.94 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину поністю підтверджується дослідженими доказами.
Крім того, в апеляційній скарзі захисника не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встанолено фактів ігнорування права обвинуваченого на захист. На усіх стадіях кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 користувався послугами захисника. Всі клопотання сторони захисту вирішені судом у встановленому законом порядку. Докази, надані стороною захисту, досліджені судом, та їм надана відповідна правова оцінка.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 , як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду вину визнавав та надавав пояснення, які пам`ятав, а тому судом у вироку безпідставно зазначено про невизнання вини обвинуваченим, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не погодився із пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.115 КК України та виклав свою версію подій, які відбулись 01 жовтня 2017 року, яка суперечить обставинами провадження, що не можна вважати визнанням вини.

Твердження захисника про те, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено необережне заподіяння смерті ОСОБА_11 та його дії необхідно кваліфікувати за ст.119 КК України, спростовуються дослідженими доказами, в т.ч. відомостями з протоколу огляду місця події від 02 жовтня 2017 року за адресою: АДРЕСА_4 та стенограми до цього протоколу; з протоколу огляду трупа ОСОБА_11 ; висновком експерта № 249 від 02 жовтня 2017 року; висновку експерта №130 від 02 жовтня 2017 року; відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року за участі ОСОБА_6 ; показаннями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції судового експерта ОСОБА_10 , згідно з якими отримання виявлених у малолітньої ОСОБА_11 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказав обвинувачений при судовому розгляді, (та на які вказує захисник в апеляційній скарзі), повністю виключається, з огляду на кількість, локалізацію та характер вказаних ушкоджень.
Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності з іншими доказами, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що версія обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він наніс потерпілій один удар, кидаючи табуретом, суперечить фактичним обставинам провадження.
Доводи захисника про те, що протокол слідчого експерименту від 02 жовтня 2017 року за участі ОСОБА_6 є недопустими доказом, також є безпідставними.
Так, вищевказана слідча дія проведена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ст.240 КПК України, і будь-яких порушень при її проведенні допущено не було.
Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_6 у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_8 добровільно розповів та детально пояснив про обставини вчинення ним злочину. Експерт ОСОБА_10 , який був присутній під час слідчого експерименту, зазначив, що тілесні ушкодження, які були виявлені у малолітньої ОСОБА_11 , могли утворитися при обставинах, на які вказав обвинувачений під час проведення слідчого експерименту, отримання цих ушкоджень при обставинах, на які вказав обвинувачений під час судового розгляду, виключається. Окрім того, експерт вказав на те, що під час проведення вказаної слідчої дії він не бачив тиску на обвинуваченого.
Під час проведення слідчого експерименту захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , чий підпис міститься під протоколом, складеним за наслідками проведення вказаної слідчої дії, про будь-які порушення не зазначала та зауважень до протоколу не подавала, як і сам обвинувачений.

Твердження захисника про те, що показання експерта ОСОБА_10 , надані під час судового засідання, не можуть бути прийняті судом до уваги, є непереконливими та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Доводи захисника про те, що суд безпідставно послався на висновок судово-психіатричної експертизи № 541 від 18 жовтня 2017 року, також не грунтуються на законі.

Вказаним висновком підтверджено те, що під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не виявляв будь-якого емоціального стану, який би порушував свідомість, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Викладене спростовує доводи захисника про те, що через стан сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 не міг правильно сприймати обставини.
Також є безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не встановив форму вини і мотиви кримінального правопорушення.

Так, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_19 за п.п.2,4 ч.2 ст.115 КК України.

Суб`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується виною у формі умислу.

В даному випадку суд правильно встановив та зазначив у вироку те, що ОСОБА_6 умисно позбавив життя малолітню ОСОБА_11 , якій на момент вчинення правопорушення не виповнилось навіть 3-ох років.

Як зазначено вище, обраний спосіб вбивства свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював те, що завдає потерпілій особливі фізичні страждання та бажав цього.

Згідно з дослідженими судом доказами, окрім малолітніх дітей інших очевидців вчинення вбивства не було.

Як пояснив свої дії сам ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, і це відображено у вироку, в той час він був агресивний через те, що дитина кричала, верещала та перекинула бетончик з водою.

Доводи захисника про те, що суд не взяв до уваги показання потерпілої та свідків, які зазначали про доброзичливе ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до сім`ї ОСОБА_52 , жодним чином не спростовують висновків суду щодо винуватості обвинуваченого, оскільки не зважаючи на обставини, на які вказали вказані захисником свідки, є повністю доведеним той факт, що 01 жовтня 2017 року ОСОБА_6 умисно вбив малолітню ОСОБА_11 з особливою жорстокістю.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_18 та свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_48 підтвердили те, що ОСОБА_6 вживає спиртні напої, та у стані сп`яніння поводиться дивно.

Що стосується доводів захисника про застосування до ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування працівниками поліції фізичного та психологічного тиску, то ці доводи були ретельно перевірені судом.
Так, на виконання ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року прокуратурою Запорізької області було розпочато кримінальне провадження №0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за заявою ОСОБА_6 .
За наслідками досудового розслідування постановою слідчого в ОВС СВ управління прокуратури Запорізької області кримінальне провадження №0000211 від 30 травня 2019 року закрито, у зв`язку із відсутністю в діях поліцейських Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
В матерілах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б підтверджували вищевказані доводи сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_6 недозволених методів слідства, тому вказані доводи є безпідставними.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості і характер громадської небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку в КУ «Токмацький ПТД» ЗОР не перебуває, за місцем мешкання та проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, за місцем роботи характеризується позитивно, у лікарів психіатра та наркоголога на обліку не перебуває, перебував у лікаря нарколога на диспансерному обліку з 28 червня 1996 року до 07 лютого 2008 року, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності, думку потерпілої, яка наполягала на самому суворому покаранні. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не визнано. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до особливо тяжких злочинів, фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме вчинення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння умисного вбивства з особливою жорстокістю малолітньої дитини, якій не виповнилось 3-х років, та яка в силу свого віку будь-якого ефективного опору чинити обвинуваченому не могла, що останній безумовно усвідомлював, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виправлення ОСОБА_6 при призначенні останньому покарання у виді позбавлення волі на певний строк не досягне мети, визначеної у ст.50 КК України.

На переконання колегії суддів, обвинувачений ОСОБА_6 представляє особливу загрозу для суспільства і крайню небезпеку для всіх оточуючих, оскільки будучи фізично здоровим, працездатним чоловіком, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, жорстоко та безжально вбив малілітню дитину, яка проживала разом із ним в одному будинку та не створювала для нього ніякої небезпеки. На думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції з наступним його поверненням до суспільства є неможливим.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки таке покарання є справедливим.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать змісту вироку.

Таким чином, колегія суддів не вбачє підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за п.2 п.4 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4