печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно вимог якого сторона обвинувачення просить встановити стороні захисту, а саме підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також захисникам адвокатам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , строк до 04.12.2019 включно, протягом якого вказані особи повинні ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що сторона захисту, а саме підозрювані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники зволікають при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, не дивлячись на те, що орган досудового розслідування з 15 жовтня 2019 року забезпечив належні умови для реалізації права на повний доступ до матеріалів досудового розслідування.

Слідчий просив клопотання задовольнити, оскільки наявні всі підстави для встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Захисники підозрюваного в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечували, мотивуючи його необґрунтованістю та безпідставністю.
Підозрювані та інші захисники в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином.
Частиною 10 статті 290 КПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цього клопотання в суді, ураховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність підозрюваних, враховуючи присутність одного з захисників
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження щодо клопотання, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000351 стосовно ОСОБА_8 за ч.2, ч.3 ст.358 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 №2341-ІІІ) та ОСОБА_7 за ч.2, ч.3 ст.358 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 №2341-ІІІ), ч.4 ст.190 КК України
В ході проведення досудового слідства встановлено що, у 2008 році в ОСОБА_7 виник намір стати зі своїми дітьми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на квартирний облік для одержання квартири в м. Києві.
Водночас законних підстав для взяття ОСОБА_7 та його дітей на квартирний облік не було, оскільки вони були забезпечені житлом: ОСОБА_7 фактично проживав разом із своїми дітьми ОСОБА_12 , 1996 р.н., і ОСОБА_13 , 2002 р.н., а також дружиною ОСОБА_14 у чотирихкімнатній квартирі АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 були зареєстровані в цій квартирі, а ОСОБА_7 був зареєстрований разом із своїм братом ОСОБА_15 і матір`ю ОСОБА_16 у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 .
Відповідно до пунктів 2 і 7 Порядку застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, затвердженого постановою Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 15.07.1985 № 582, громадянами, які потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які мають житлову площу до 7,5 кв. м на кожного члена сім`ї.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 навесні 2008 року, перебуваючи в м. Києві, з метою штучного створення підстав для зарахування його разом із дітьми на квартирний облік і одержання від Головного управління житлового забезпечення КМДА квартири, запропонував ОСОБА_8 вчинити підроблення документу, оскільки вона мала досвід роботи, набутий під час перебування на посаді паспортиста в Житловій ремонтно-експлуатаційній організації № 416 Дніпровського району м. Києва.
Крім того, ОСОБА_7 у травні 2008 року, діючи в м. Києві за попереднього змовою з не встановленою слідством особою, склав разом з останньою бланк довідки за формою № 3 з відтиском підробленої печатки Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 416 Дніпровського району м. Києва, після чого передав цей підроблений бланк ОСОБА_8 .
У травні 2008 року в м. Києві ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , використовуючи зазначений бланк, склала довідку за формою № 3 від 07.05.2008 № 685, до якої внесла завідомо неправдиві відомості щодо реєстрації та проживання в двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . У дійсності в цій квартирі були зареєстровані лише ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , а її житлова площа становила 31,3 кв. м.
Крім того, ОСОБА_8 , діючи за домовленістю із ОСОБА_7 , власноручно склала від його імені довідку-заяву від 19.05.2008 про взяття його із дітьми на квартирний облік для отримання житла, в яку внесла завідомо неправдиву інформацію щодо розміру житлової площі зазначеної квартири та осіб, які в ній проживають.
19.05.2008 ОСОБА_8 подала до відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (місто Київ, вулиця Червоноткацька, 43) довідку-заяву від імені ОСОБА_7 , із наданими ним копіями документів, а саме свідоцтв про народження ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , паспортів ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , а також завідомо підроблену довідку за формою № 3 Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 416 від 07.05.2008 № 685, використавши її як документ, що відповідно до ст. 34 Житлового кодексу Української РСР надає право на прийняття на квартирний облік для одержання житла.
На підставі підробленої довідки за формою № 3 Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження від 27.05.2008 № 466 про прийняття ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на квартирний облік за загальною чергою як осіб, що забезпечені житловою площею менше 7,5 кв. м на одну особу.
ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у серпні 2009 року, перебуваючи в м. Києві, з метою вчинення шахрайства, штучно створюючи підстави для переведення його разом із членами сім`ї до пільгової категорії квартирного обліку, склав із не встановленою слідством особою, за попередньою змовою з нею, завідомо неправдивий медичний висновок Київського міського центрального протитуберкульозного диспансеру від 04.06.2009 № 42 про те, що ОСОБА_16 хворіє на активний туберкульоз, у зв`язку з чим не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї і має право на першочергове одержання житла.
Далі ОСОБА_7 з метою придбання права власності на квартиру шляхом обману склав і подав до Київської міської державної адміністрації заяву від 31.08.2009 про допомогу в отриманні пільгового житла, в якій вказав завідомо неправдиву інформацію про те, що він проживає у двокімнатній квартирі із братом, двома дітьми і матір`ю, що остання хворіє на відкриту форму туберкульозу і в зв`язку з цим потребує окремої кімнати.
У подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення шахрайства власноручно склав від свого імені заяву від 14.09.2009 про включення до справи квартирного обліку матері ОСОБА_16 та зміну категорії квартирного обліку згідно з медичним висновком.
Крім того, з метою вчинення шахрайства він із не встановленою слідством особою, за попередньою змовою з нею, у вересні 2009 року склав завідомо неправдиву довідку за формою № 3 ЖРЕО № 416 від 23.09.2009 № 588 щодо проживання та реєстрації у двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .
Після цього 23.09.2009 ОСОБА_7 подав до відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації вищевказану заяву від 14.09.2009 із копією паспорта ОСОБА_16 та завідомо підробленими медичним висновком від 04.06.2009 № 42 і довідкою за формою № 3 від 23.09.2009 № 588, які використав як документи, що відповідно до ст. ст. 34, 46 Житлового кодексу Української РСР та п. 9 Порядку застосування в місті Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, надають право на прийняття на квартирний облік та позачергове одержання житла.
На підставі цих документів розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 29.09.2009 № 526 ОСОБА_16 було включено до справи квартирного обліку ОСОБА_7 зі зміною категорії обліку на першочергову.
17.11.2009 ОСОБА_7 з метою придбання права власності на квартиру шляхом обману склав і подав до Головного управління житлового забезпечення КМДА заяву про одержання квартири за програмою «50х50», у якій вказав завідомо неправдиву інформацію про те, що він проживає у двокімнатній квартирі із братом, двома дітьми і матір`ю, яка хворіє на відкриту форму туберкульозу та у зв`язку з цим потребує окремої кімнати.
Потім ОСОБА_7 03.12.2009, знаходячись в місті Києві, з метою придбання права власності на квартиру шляхом обману склав заяву на ім`я голови Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про надання йому житла за програмою «50х50». У цій заяві ОСОБА_7 , умисно застосовуючи обман, указав завідомо неправдиву інформацію про те, що він проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_4 разом з матір`ю, братом і двома неповнолітніми дітьми і що умови для проживання стали неможливими через те, що його матір хворіє на туберкульоз, у зв`язку з чим потребує окремої кімнати. Вказану заяву ОСОБА_7 03.12.2009 подав до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.
В результаті застосованого ОСОБА_7 обману Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією ОСОБА_7 , його дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і матір ОСОБА_16 як осіб, які проживають в квартирі житловою площею 25,5 кв. м та перебувають в пільговій черзі хворих на відкриту форму туберкульозу, було включено до списку для одержання від Головного управління житлового забезпечення КМДА, відповідно до Порядку, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.04.2009 № 437, трикімнатної квартири з оплатою 50 % її вартості.
Указаний список 10.12.2009 було погоджено районною громадською комісією з житлових питань, а 14.12.2009 затверджено головою Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, після чого направлено до ГУЖЗ КМДА для укладення договору купівлі-продажу квартири з оплатою 50 % від її вартості.
Відповідно до Порядку передачі квартир для багатодітних сімей та інших пільгових категорій громадян, які перебувають на квартирному обліку, з оплатою 50 % вартості квартири, затвердженого розпорядженням КМДА від 17.04.2009 № 437, громадяни оплачують 50 % вартості нормативної площі житла (виходячи з норми 21 кв. м загальної площі житла на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю). Ця вартість обчислюється від опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м загальної площі квартир, установленої Міністерством регіонального розвитку та будівництва України для м. Києва на дату перерахування коштів; площа житла, що перевищує вказану нормативну площу, оплачується за ринковою вартістю, визначеною експертним шляхом.
Також ОСОБА_7 з метою придбання права власності на квартиру шляхом обману склав і подав до Головного управління житлового забезпечення КМДА заяви від 25.01.2010 і 03.02.2010 про одержання квартири за програмою «50х50», у яких указав завідомо неправдиву інформацію про те, що він проживає у двокімнатній квартирі із братом, двома дітьми і матір`ю, яка хворіє на відкриту форму туберкульозу.
Після цього 13.05.2010 укладено договір купівлі-продажу квартири між Головним управлінням житлового забезпечення КМДА та громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (від імені останніх діяли батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_14 ).
За умовами цього договору ОСОБА_7 відповідно до названого вище Порядку придбав за 527367,4 грн. трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 . При цьому ринкова вартість цієї квартири у день укладення договору купівлі-продажу становила 1291216 гривень.
20.05.2010 ОСОБА_7 подав до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (яке розташовано в АДРЕСА_6 ) заяву про реєстрацію права власності на зазначену вище квартиру, додавши договір її купівлі-продажу.
31.05.2010 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 право власності на квартиру АДРЕСА_7 .
Таким чином, унаслідок зазначених дій ОСОБА_7 , які полягали у придбанні шляхом обману права власності на квартиру АДРЕСА_7 , державі в особі Головного управління житлового забезпечення КМДА завдано збитків в особливо великих розмірах на загальну суму 763848,6 грн., що більше ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
15.10.2019 р. прокурором групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, в порядку ст. 290 КПК України, надано доручення щодо повідомлення підозрюваних ОСОБА_8 за ч.2, ч.3 ст.358 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 №2341-ІІІ) та ОСОБА_7 за ч.2, ч.3 ст.358 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 №2341-ІІІ), ч.4 ст.190 КК України та їх захисників, а також представникам цивільного позивача та потерпілого про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування, які є у розпорядженні органу досудового розслідування, у тому числі до будь-яких доказів.
15.10.2019 р. на виконання зазначеного доручення прокурора, в частині повідомлення про завершення досудового розслідування та надання сторонам доступу до матеріалів досудового розслідування, органом досудового розслідування здійснено учасникам повідомлення, всім підозрюваним, а також їх захисникам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Нормами кримінального процесуального Закону передбачено, а саме частиною 10 статті 290 КПК України, що сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.
Конституційний Суд України вказує, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „b пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.
Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України). Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі „Гаважук проти України Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b пункту 3 статті 6 Конвенції.
Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Варто зазначити, що однією із засад кримінального провадження, яка закріплена у статті 10 КПК України, є рівність перед законом і судом, та одночасно при цьому, законодавець імперативно вказує, що необхідно приймати до уваги певну категорію осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо), які під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.
З урахуванням вказаних норм, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання приймає до уваги доводи сторони захисту, а саме: 30.01.2019 року у провадженні № 1-кп/761/151/2019 колегією суддів Шевченківського районного суду м. Києва прийнято рішення, яким повернуто обвинувальний акт з додатками прокурору у кримінальному провадженні № 0000351 від 08.09.2014.
Вказані обставини свідчать про направлення у даному провадженні обвинувального акту до суду.
Відповідно до положень ст. 283 КПК України, визначено три форми завершення досудового розслідування, однією з яких є направлення обвинувального акту до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
При цьому, питання відкриття матеріалів досудового розслідування та встановлення строків на ознайомлення з такими матеріалами регулюється ст. 290 КПК України, яка входить до розділу ІІІ КПК України досудове розслідування.
Вказане свідчить, що обставини викладені у клопотанні слідчого не знайшли свого підтвердження, враховуючи при цьому, що відповідно до положень КПК України обґрунтованість клопотання повинна доводитись в судовому засіданні ініціатором відповідного клопотання.
Слідчий суддя, враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що сторона захисту якимось чином зволікає з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, в противагу якій захисником було доведено наявність обставин, які свідчать про те, що стороною обвинувачення не було належним чином забезпечено доступ до усіх матеріалів та відповідно умови для належного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 290, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1