ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріли об`єднаних кримінальних проваджень № 201/7726/18 (провадження № 1-кп/201/758/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002550, № 0000269 і № 0002689, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 26 травня 2011 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном три роки; 15 лютого 2012 року вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 16 жовтня 2012 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі; 30 березня 2016 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільненого 10 червня 2016 року за відбуттям строку покарання; 09 жовтня 2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», який вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року було скасовано із призначенням покарання у виді одного року позбавлення волі; 20 грудня 2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 07 лютого 2019 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 18 лютого 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки; 20 серпня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 23 липня 2017 року близько 23.30 години, маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме кабельної продукції, поєднане з проникненням у сховище, використовуючи заздалегідь підготовлений невстановлений в ході досудового розслідування предмет, яким в подальшому шляхом підчіплювання металевої кришки люку колодязя, який перешкоджав доступ до приміщення для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, проник до підземної кабельної каналізації, розташованої біля корпусу № 2 Дніпропетровського Національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2, таким чином, проник до сховища, яке відведено для зберігання матеріальних цінностей, а саме кабельної продукції. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, скоюючи злочин повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, за допомогою заздалегідь підготовленої пили для металу, перерізав та викрав кабель ТПП 50x2x0,45, довжиною 50 метрів, вартістю 4150 грн., та кабель ТПП 100x2x0,45, довжиною 10 метрів, вартістю 1600 грн, яка є складовою частиною лінії кабельного зв`язку.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши майнову шкоду ДНУЗТ імені академіка ОСОБА_5 на загальну суму 5 750 грн, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 11 вересня 2018 року о 18.00 годині, перебуваючи біля парку ім. Т.Г Шевченко в м. Дніпро, зустрів потерпілого ОСОБА_6 , при якому був гаманець з грошовими коштами, які обвинувачений ОСОБА_4 визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час. реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, дочекавшись, доки потерпілий ОСОБА_6 відійде від своїх речей та залишить їх без нагляду, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв гаманець потерпілого ОСОБА_6 , дістав з нього грошові кошти у розмірі 500 гривень, 2 банкноти номіналом в 200 гривень, 1 банкнота номіналом в 100 гривень, поклав їх до себе у кишеню, після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 500,00 гривень.

3. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 26 жовтня 2018 року приблизно о 10.00 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Історичний музей», розташованій навпроти будинку № 16 по вул. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, побачив на асфальті щільно закритий поліетиленовий сліп-пакет в середині із речовиною зеленого кольору. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 підняв вказаний поліетиленовий сліп-пакет та відкривши його виявив, що його вмістом є подрібнена рослинна речовина зеленого кольору. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 чітко усвідомлюючи, що вмістом вказаного згортку є наркотичний засіб обіг якого заборонений законом, а саме рослина конопель, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою особистого вживання без мети збуту, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, незаконно придбав та почав зберігати при собі, наркотичний засіб - канабіс, для особистого вживання без мети збуту. Після чого став пересуватись вулицями м. Дніпра пішим ходом.

26 жовтня 2018 року о 15 годині 50 хвилин. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території Севастопольського парку в м. Дніпрі, на вимогу працівників поліції надати наявні при ньому заборонені в обігу речі або речовини, в присутності понятих. самостійно видав слідчому з правої зовнішньої кишені, одягнутої на ньому куртки поліетиленовий сліп-пакет, вмістом якого була подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору-канабіс, масою 10,582 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,571 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у сховище, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-у незаконному придбанні і зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворих покарань більш суворим, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх конкретним обставинам і наслідкам, характеру вчинених обвинуваченим суспільно-небезпечних дій щодо таємного викрадення чужого майна, в тому числі, шляхом проникнення до сховища, а також обставинам придбання і зберігання наркотичного засобу, сумі викраденого майна і розміру вилученого наркотичного засобу, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який незважаючи на те, що свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, однак, систематично вчинив декілька кримінальних правопорушень, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, не працевлаштований та не має постійного доходу, що вказує про небажання останнього встати на шлях виправлення і його підвищену соціальну небезпечність для суспільства, а також обставинам, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності, розумності і співрозмірності.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 20 серпня 2019 року був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому у цьому кримінальному проваджені кримінальні правопорушення до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави всі документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2019 року у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком суду у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком суду законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2019 року.

Речові докази поліетиленовий пакет білого кольору з надписом «АТБ», в якому знаходиться кабельна обмотка з свинцевим вмістом, а також наркотичний засіб канабіс, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції № 275, № 1369) знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1