Справа № 761/4261/20
Провадження № 1-кс/761/2957/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ФОП ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 по неповерненню тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000051 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С ТА Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ФОП ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 по неповерненню тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000051 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування скарги, особа, що її подала посилається на те, що слідчими в особливо важливих справах слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

19.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.12.2019 було проведено обшук в гаражному боксі № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого було вилучено майно ініціатора скарги, згідно переліку, що міститься у протоколі обшуку від 19.12.2019, дозволу на вилучення якого надано не було та арешт на тимчасово вилучене майно накладено не було, у зв`язку з чим власник майна просить повернути вилучене під час обшуку майно.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що арешту тимчасово вилученого майна не було, враховуючи ухвалу слідчого судді від 26.12.2019, якою було повернуто клопотання особі, яка його подала.

Слідчий заперечував проти скарги, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва після усунення недоліків накладено арешт на тимчасово вилучене майно.

З урахування наданої слідчим інформації адвокат ОСОБА_3 не підтримав подану скаргу та просив залишити її без розгляду.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.

Заява адвоката ОСОБА_3 про залишення скарги без розгляду унеможливлює встановлення всіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи, що представник заявника подану скаргу не підтримує, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити в задоволення скарги, оскільки прохання ініціатора скарги не входить в перелік видів рішень, які можуть бути ухвалені за результатами розгляду скарги, визначені частиною 2 статті 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 26, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ФОП ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУФР ОВПП ДФС ОСОБА_4 по неповерненню тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000051 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1