Номер провадження 1-кп/754/144/20
Справа№754/5585/18
Вирок
Іменем України

02 червня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001491 від 15.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Куранах Алданського району Республіки Саха (Якутія) Росія, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1/ 19.07.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 27 ч. 3, ст.191 ч. 5, ст. 366 ч. 2, ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна та позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків в сфері підприємницької та банківської діяльності строком на 3 роки. Звільнений 02.06.2014 року від відбування основного і додаткового покарання, крім конфіскації майна, на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;
- за ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача Торуа Венца ОСОБА_5 ,

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 15.02.2018, близько 01 години 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в місті Києві по вулиці Драйзера, в напрямку від вулиці Закревського до проспекту Маяковського, на перехресті з проспектом Маяковського, в порушення вимог п.1.3, п.2.3.6, п.12.1 Правил дорожнього руху не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен був ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, однак цього не дотримався та допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого автомобіль в`їхав у металевий відбійник та, пошкодивши торговий кіоск, впав на пішохідну зону.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритої травми тазу, у вигляді переломів бокової маси крижі справа зі зміщенням уламків, обох гілок лівої лонної кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Крім того, пасажирка автомобіля «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді перелому тіла грудини, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Під час руху водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.1.3, п.2.3.б та п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.1.3, п.2.3.б та п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.286 КК України і полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, фактичні обставини справи, порушення ПДР, наслідки порушення, кваліфікацію злочину не оспорював і показав, що 15.02.2018 року, близько 01 години 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в місті Києві по вулиці Драйзера, в напрямку від вулиці Закревського до проспекту Маяковського, на перехресті з проспектом Маяковського, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу та допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого автомобіль в`їхав у металевий відбійник та впав на пішохідну зону. В результаті цього були травмовані потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились разом з ним в автомобілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав частково, вказавши, що на даний час домовився з потерпілою ОСОБА_6 щодо добровільного відшкодування шкоди. Заявлений цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 також визнав частково, пояснивши, що при визначенні суми збитків в розмірі ринкової вартості автомобіля, цивільним позивачем не враховано, що пошкоджений автомобіль також має вартість.

Допитаний в судовому засіданні представник цивільного позивача Торуа Венца ОСОБА_5 позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення та також при цьому пояснив, що договір укладений між фактичним володільцем автомобіля «Volkswagen Passat СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відсутній та йому не відомо, чи укладався договір добровільного страхування, володільцем транспортного засобу Торуа Венца.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, суд, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи з огляду на наступне: ці обставини ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють ці обставини,суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд, оцінюючи показання обвинуваченого поряд із вищенаведеним як належний та допустимий доказ, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер й мотиви допущених особою порушень правил дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень, та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим, звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, характеризується посередньо, вчинив злочин з необережності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_7 , яка претензій матеріального та морального характеру не має, і призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних зобів. При цьому з урахуванням обставин справи, щирого каяття обвинуваченого, думки потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн. за понесені витрати на лікування та вартість пошкодженого одягу, та моральної шкоди в сумі 30 000 грн., підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 10 000 грн., не підтверджується документально понесеними затратами, відтак в цій часитині задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, із врахуванням обставини справи, вчинення ОСОБА_3 злочину з необережності, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних) яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 у зв`язку із спричиненням їй тілесного ушкодження, приходить до висновку про стягнення на користь потерпілої ОСОБА_6 із обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., що буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , на підставі поданої письмової заяви про залишення цивільного позову без розгляду слід залишити без розгляду.

Заявлений цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 443 697 грн. 23 коп. задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Так, відповідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків, щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, цивільний позивач не наводить у позовній заяві та не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог.

Згідно з вимогами ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 5-7 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки, представником цивільного позивача ОСОБА_8 не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування між цивільним позивачем та обвинуваченим ОСОБА_3 будь-яких правових відносин, як і не було надано договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, що позбавляє суд можливості визначити суму завданих збитків, а відтак позов цивільного позивача ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Підлягають стягненню з обвинуваченого судові витрати на залучення експертів.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: медичні карти стаціонарних хворих на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , передані на відповідальне зберігання до КМКЛШМД, залишити за належністю КМКЛШМД (м. Київ, вул.. Братиславська, 3); паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 виданий Нижньо-Куранахським ОМ ОВД Алданского улуса Республіки Саха (Якутія) 01.08.2001 року, код підрозділу 143-011, на ім`я ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: п. Нижний Куранах Алданского района Республіки Саха (Якутія), зареєстрований: АДРЕСА_2 »; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »; договір прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно надання останньому у строкове платне користування з подальшим правом викупу автомобіля марки «Volkswagen Passat СС», р.н. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 ; акт прийому передачі до договору прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року; додаток до договору прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року, графік розрахунку за автомобіль «Volkswagen Passat СС» р.н. НОМЕР_1 ; картку прописки на ім`я ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_12 ; пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_8 ); пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ; пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_10 ); пластикову карту «Aroma Kava»; пластикову картку «Квітоцентр»; пластикову картку «Genteimens club Barbershop»; договір оренди автомобіля від 23.08.2017 року укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 стосовно отримання останнім в оренду автомобіля «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_11 ; Додаток №1 до договору оренди автомобіля «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_11 ; акт виконаних робіт №Н4328247; заява до договору №3261/980/Р від 05.09.2017 року; Квитанція №63578959 від 05.09.2017 року; квитанцію №63577478 від 05.09.2017 року; товарний чек №863-0001703 від 22.10.2017 року; Чек №1723; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №7; копію свідоцтва про народження; копію паспорту на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; договір про оренду транспортного засобу від 24.03.2017рок; розписку ОСОБА_15 ; довіреність від 24.11.2016 року; заяву про приєднання до вимог та правил надання фінансового лізингу; Додаток №1 до договору фінансового лізингу від 15.01.2014 року; копію паспорту ОСОБА_15 ; квитанцію; молитву для захисту від нечистої сили; копію клопотання: договір про розірвання Договору поруки від 11.04.2014 року; копію свідоцтва про таїнство вінчання; копію паспорта громадянина України НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; чорну сумку; печатку ПАТ «Дельта Банк»; карту проїзду № НОМЕР_13 ; копію ухвали по справі №757/29661/17к, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити за належністю ОСОБА_3 ; автомобіль марки «Volkswagen Passat СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю власнику ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 /двох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 000 грн. (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

В задоволенні цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_8 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5595 грн. 80 коп. витрати на залучення експерта.

Речові докази медичні карти стаціонарних хворих на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - залишити за належністю КМКЛШМД (м. Київ, вул.. Братиславська, 3); паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 виданий Нижньо-Куранахським ОМ ОВД Алданского улуса Республіки Саха (Якутія) 01.08.2001 року, код підрозділу 143-011, на ім`я ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: п. Нижний Куранах Алданского района Республіки Саха (Якутія),зареєстрований: АДРЕСА_2 »; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »; договір прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно надання останньому у строкове платне користування з подальшим правом викупу автомобіля марки «Volkswagen Passat СС», р.н. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 ; акт прийому передачі до договору прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року; додаток до договору прокату транспортного засобу з правом викупу №379 від 05.01.2018 року, графік розрахунку за автомобіль «Volkswagen Passat СС» р.н. НОМЕР_1 ; картку прописки на ім`я ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк»№ НОМЕР_5 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 ; банківську картку ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_12 ; пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_8 ); пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ; пластикову картка від сім картки мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_10 ); пластикову карту «Aroma Kava»; пластикову картку «Квітоцентр»; пластикову картку«Genteimens club Barbershop»; договір оренди автомобіля від 23.08.2017 року укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 стосовно отриманняостаннім в оренду автомобіля «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_11 ; Додаток №1 до договоруоренди автомобіля «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_11 ; акт виконаних робіт №Н4328247;заява до договору №3261/980/Р від 05.09.2017 року; Квитанція №63578959 від 05.09.2017 року;квитанцію №63577478 від 05.09.2017 року; товарний чек №863-0001703 від 22.10.2017 року; Чек№1723; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб№7; копію свідоцтва про народження; копію паспорту на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; договір про оренду транспортного засобу від 24.03.2017рок; розписку ОСОБА_15 ; довіреність від 24.11.2016 року; заяву про приєднання до вимог та правил наданняфінансового лізингу; Додаток №1 до договору фінансового лізингу від 15.01.2014 року; копіюпаспорту ОСОБА_15 ; квитанцію; молитву для захисту від нечистої сили; копіюклопотання: договір про розірвання Договору поруки від 11.04.2014 року; копію свідоцтва протаїнство вінчання; копію паспорта громадянина України НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; чорну сумку; печатку ПАТ «Дельта Банк»; карту проїзду№ НОМЕР_13 ; копію ухвали по справі №757/29661/17к залишити за належністю ОСОБА_3 ; автомобіль марки «Volkswagen Passat СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю власнику ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: