гСправа № 187/1452/19 Провадження №1-кп/0187/39/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000410 від 14.08.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українець, освіта вища, не одруженого, працює на посаді механіка ТМ «Ласунка», який зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В
09.08.2019 близько 20 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Продукти», розташованого за адресом вул. Центральна площа, 9 в, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, маючи умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар кулаком лівої руки обличчю з лівої сторони.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 179-Е від 21.08.2019 ОСОБА_6 від удару по обличчю з лівої сторони утворилось тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого ока з крововиливами в склеру. З своїм характером виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодженні відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В умисних діях ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнає повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини і їх не оспорював, пояснивши, що він наніс 1 удар кулаком потерпілому в обличчя. В скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, шкодує в тім, що так вчинив.
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про слухання справи у його відсутність, цивільний позов заявляти не буде.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого, а також дослідив письмові матеріали щодо визнаного документу.
Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 за ст.125 ч.1 КК України скоїв злочин невеликої тяжкості, вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів: психіатра та нарколога не перебуває, потерпілий не має до нього претензій морального та майнового характеру.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у вигляді штрафу в доход держави, у розмірі, передбаченому санкцією ст.125 ч.1 КК України. Зазначене покарання буде відповідати меті покарання і буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.125 ч.1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) грн.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Петриківський райсуд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1