Справа № 404/9273/19
Номер провадження 1-кс/404/537/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0009573, за ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року прокурор звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, перелік якого міститься в протоколі огляду місця події від 25 грудня 2019 року, на підставі якого з торгівельного павільйону № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 була вилучена рідина. За версією прокурора, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 шахрайським шляхом реалізовувала з торгівельного павільйону № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 фальсифіковану лікеро-горілчану продукцію. З метою збереження у незмінному стані вилученої рідини, слідчий оглянув її та визнав речовим доказом. Провів три експертизи. Прокурор подав заяву про необхідність задоволення арешту. Просить вирішити заявлені ним вимоги без його участі.

Представник володільця подав письмові заперечення проти застосування арешту, оскільки: розфасована у пляшки рідина не товар і ніколи не продавалася, відсутня подія самого шахрайства. Прокурор пропустив строк звернення з арештом. Слідчий порушив порядок вилучення майна. Просить вирішити клопотання без його участі.

За результатами проведеного огляду місця події від 25 грудня 2019 року, з торгівельного павільйону АДРЕСА_3 та № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 була вилучена рідина розфасована по пляшкам, а саме: 16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «персик» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 3 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «журавлина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 11 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «слива» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «малина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 1 упаковка з 20 скляними пляшками та 16 скляних об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «горобина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 46 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками червоного кольору; 29 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками чорного кольору; 14 пластикових пляшок об`ємом кожна 2 л., з кришками зеленого кольору з яких з маркуванням на 6 кришках «В», та з маркуванням на 8 кришках «А»; 19 пластикових пляшок об`ємом кожна 5 л, з кришками синього кольору з яких маркуванням на 9 кришках «К», з маркуванням на 10 кришках «Ш»; 132 пластикові пляшки об`ємом кожна 5 л., з кришками синього кольору; 123 скляних пляшок об`ємом 0,5 кожна горілки «Пшенична Олександрія» (а.к.12).

Відповідно до висновків судових експертиз № 295 від 17.03.2020 року; № 291 від 16.03.2020 року та №293 від 13.03.2020 року, вилучена рідина є спиртовмісними сумішами, водно-спиртовою сумішшю

(а.к. 32-43).

За правилами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на рідину з тих підстав, що вона є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вилучена рідина може бути прихована, передана, знищена, змінена за складом. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження цими сумішами, з метою запобігання їх зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на захист суспільних відносин пов`язаних з забезпеченням безпеки товарів, а також гарантує проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння тимчасово вилученим майном.

Слідчий надав достатні дані: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події; заяві викривача, хімічним складом вилучених сумішей, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення самої події, яка має ознаки кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно та заборона розпорядження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст. 170 КПК України).

Заявлені до арешту суміші треба зберігати у незмінному стані як речовий доказ у кримінальному провадженні, а згодом, необхідно буде відкрити матеріали, у тому числі й речові докази для сторін кримінального провадження в порядку виконання вимог ст. 290 КПК України, - забезпечивши безперешкодний доступ сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного речового доказу.

Дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику умисного знищення чи зміни органолептичних чи хімічних показників вилучених сумішей, що призведе до втрати значення речового доказу. Для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога слідчого про необхідність застосування заборони в розпорядженні арештованим майном. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Разом з цим, варто зауважити, що прокурор з неповажних причин пропустив строк звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Такий висновок підтверджується наступним:

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт через три місяці після відшукання та вилучення майна (25.03.2020 року - 25.12.2019 року = три місяці).

Внаслідок недотримання зазначеної процесуальної вимоги, тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проведення експертиз не виправдовує пропуск строку звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт, заборонивши користуватись та розпоряджатись рідиною розфасованою по пляшкам, власником та фактичним володільцем якого є фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , а саме: 16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «персик» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 3 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «журавлина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 11 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «слива» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «малина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 1 упаковка з 20 скляними пляшками та 16 скляних об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «горобина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 46 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками червоного кольору; 29 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками чорного кольору; 14 пластикових пляшок об`ємом кожна 2 л., з кришками зеленого кольору з яких з маркуванням на 6 кришках «В», та з маркуванням на 8 кришках «А»; 19 пластикових пляшок об`ємом кожна 5 л, з кришками синього кольору з яких маркуванням на 9 кришках «К», з маркуванням на 10 кришках «Ш»; 132 пластикові пляшки об`ємом кожна 5 л., з кришками синього кольору; 123 скляних пляшок об`ємом 0,5 кожна горілки «Пшенична Олександрія».

Негайно повернути ФОП ОСОБА_3 рідину розфасовану по пляшкам, а саме: 16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «персик» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 3 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «журавлина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»;11 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «слива» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»;16 скляних пляшок об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «малина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»;1 упаковка з 20 скляними пляшками та 16 скляних об`ємом 0,5 л кожна, вермуту «горобина» ТМ «Любий край» «ПрАТ Люботинський завод»; 46 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками червоного кольору; 29 пластмасових пляшок об`ємом 0,5 л кожна з кришками чорного кольору; 14 пластикових пляшок об`ємом кожна 2 л., з кришками зеленого кольору з яких з маркуванням на 6 кришках «В», та з маркуванням на 8 кришках «А»; 19 пластикових пляшок об`ємом кожна 5 л, з кришками синього кольору з яких маркуванням на 9 кришках «К», з маркуванням на 10 кришках «Ш»; 132 пластикові пляшки об`ємом кожна 5 л., з кришками синього кольору; 123 скляних пляшок об`ємом 0,5 кожна горілки «Пшенична Олександрія».

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області, з вчиненням ним у визначеному законом порядку дій по реєстрації арешту майна та забезпеченню умов його зберігання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1