Провадження №1-в/367/46/2020
УХВАЛА
Іменем України
05 березня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «БВК № 85» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.
В судовому засіданні представник виправної установи заперечував щодо задоволення клопотання засудженого та застосування до нього ст. 82 КК України, оскільки вважав, що засуджений не став на шлях виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Крім того, зазначив, що засуджений під час відбування покарання не був працевлаштованим заохочень та стягнень не отримував та не має позитивної характеристики, що не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно із характеристикою на засудженого ОСОБА_5 , останній прибув до ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» для відбування покарання 08.12.2017 року.
Станом на 05.03.2020 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі засудженим становить 1 рік 3 місяці 27 дні.
Також, відповідно до характеристики на засудженого за період перебування в установі останній характеризується посередньо. В установі працевлаштованим не був, заохочень не отримував. За період відбування покарання в установі не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, стягнень не має. У стосунках із засудженими безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. По відношенню до працівників адміністрації поводить себе стримано. Заходи виховного характеру відвідує, належні висновки для себе робить.
Згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як передбачено ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на даний час засуджений вироком Яготинського районного суду Київської області від 03.08.2017 року за ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Даний злочин, вчинений ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинених умисно.
З матеріалів провадження вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок невідбутої частини покарання засудженим складає 1 рік 7 місяців 27 дні позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 82 КК України строк, 1/2 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 82 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 82 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений за час відбування призначеного судом покарання не був працевлаштований заохочень не отримував, при цьому й не порушував порядку та умов відбування покарання стягнень не отримував.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.
Також, за даних обставин, суд приходить до висновку, що заміна невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на обмеження волі, є не співрозмірним покаранням вчиненому засудженим злочину і суспільно небезпечним наслідкам його вчинення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України буде передчасним, тому клопотання засудженого залишає без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 10.03.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1