Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/254/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відео конференції апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2020 року, в кримінальному провадженні, внесеного 21 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Тагіл, Свердловська область, Російська Федерація, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 12 червня 2020 року, погодженого із прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2020 року підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 18 год. 30 хв. 18 червня 2020 року до 18 год. 30 хв. 16 серпня 2020 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_9 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову про відмову слідчому у задоволенні клопотання про продовження строку тримання його підзахисного під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник вказує про те, що при продовженні строку тримання під вартою, слідчим суддею, в порушення вимог статей 177 та 178 КПК України не враховано, що в матеріалах провадження відсутні докази причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України.

З посиланням на конкретні рішення Європейського суду з прав людини (Попков проти Росії, Алєксандер Макаров проти Росії, Бойченко проти Молдови, Мамедов проти Росії) захисник стверджує про надуманість та необґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні розбійного нападу та викрадення потерпілого ОСОБА_11 , а також відсутність законних підстав для подальшого тримання його під вартою.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки слідчого судді про неможливість застосування ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими, що прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 не мала право погоджувати клопотання слідчого та здійснювати повноваження прокурора, оскільки група прокурорів у даному кримінальному провадженні створена керівником Кіровоградської регіональної прокуратури, в порушення вимог ст.ст. 36, 37 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить змінити обраний ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, вказуючи на те, що при вирішенні питання про продовженні терміну тримання ййого підзахисного під вартою, слідчим суддею, в порушення вимог статей 177 та 178 КПК України, не враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на утриманні має 5 дітей та декілька жінок, одружений, страждає від тяжких хронічних захворювань.

Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_9 дійсно декілька раз змінював прізвища, прізвище ОСОБА_12 змушений був присвоїти для того щоб врятуватися від бойових дій на території Донбасу, що одразу ж після затримання до ОСОБА_9 , для того щоб він зізнався у вчиненні злочину, працівниками Кіровоградського СІЗО застосувались фізичне та психологічне насильство, вимагалась кошти, у зв`язку з чим слідчими ДБР порушена та успішно розслідується кримінальна справа.

На думку захисника, показання свідка ОСОБА_13 про передачу ОСОБА_11 на зберігання 25 000 дол. США із зазначенням серії та номеру купюр не відповідають дійсності, оскільки вказаний свідок є співзасновником спільного з ОСОБА_11 підприємства, тобто є заінтересованою особою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволенню не підлягають за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 21 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, слідством встановлено, що 20.02.2020 близько 19. 55 год. ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) та невстановленими слідством особами, прибули на автомобілі марки «Mercedes Vito», білого кольору, на той час з конспіративним державним номерним знаком НОМЕР_1 до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за адресою фактичного проживання потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стали очікувати останнього. Перебуваючи за вищевказаною адресою та відповідно до заздалегідь розподілених між собою ролей, двоє із них пройшли до під`їзду потерпілого та стали його очікувати. Помітивши автомобіль марки «Volkswagen Touareg» д.н.з НОМЕР_2 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та маючи заздалегідь спланований план дій, невстановлені слідством особи, будучи заздалегідь підготовленими до скоєння нападу, маючи з собою зброю та будучи одягнутими для конспірації в балаклави, дочекавшись поки ОСОБА_11 вийде із автомобіля та направиться до будинку, вимкнули прилади освітлення подвір`я вказаного вищевказаного будинку, та вибігши з під`їзду до ОСОБА_11 , стали наносити численні удари по обличчю потерпілого, внаслідок чого завдали тілесних ушкоджень у вигляді: синців навколо правого ока з переходом в лицеву ділянку, з крововиливом в кон`юнктиву обох очей, на червоній каймі верхньої губи, в ділянці лоба, на правій та лівій вушних раковинах; садна на лівій брові. Згідно висновку судової медичної експертизи № 180 від 27.02.2020 тілесні ушкодження утворились від не менше 7-ми травматичних впливів, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи діяти з єдиним умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) та невстановленими слідством особами, обмеживши волю потерпілого ОСОБА_11 помістили його до салону автомобіля марки «Mercedes Vito», білого кольору, на той час з конспіративним державним номерним знаком НОМЕР_1 та з метою примушування потерпілого ОСОБА_11 виконати їхні вимоги щодо передачі їм грошових коштів від бізнесу по продажу кондиціонерної техніки та обміну валютних коштів, подавляючи волю останнього, використовуючи свою чисельну перевагу, з погрозою насильства над потерпілим, а також погрожуючи, неправдивою інформацією, щодо фізичної розправи над його донькою ОСОБА_18 у разі не виконання їх вказівок, яка, нібито, знаходиться в них, демонструючи предмети схожі на зброю, невстановлені слідством особи, викрали потерпілого ОСОБА_11 та примусили останнього поїхати за місцем здійснення його підприємницької діяльності, а саме до приміщення магазину «Айсберг».
Реалізовуючи свої дії за єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, маючи чіткий план дій, та розподіл ролей, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) та невстановленими слідством особами, разом із викраденим потерпілим ОСОБА_11 , якого позбавили зв`язку з оточуючим середовищем, не даючи змоги діяти за власною волею або викликати допомогу, тим самим обмежуючи його у свободі пересування, стали рухатись на автомобілі марки «Mercedes Vito», білого кольору, з конспіративним державним номерним знаком НОМЕР_1 . Прибувши до раніше обумовленого місця м. Кропивницького, в супереч волі потерпілого ОСОБА_11 , перемістили останнього до салону автомобіля марки «Skoda Octavia» на той час з конспіративним державним номерним знаком НОМЕР_3 , сірого кольору та разом направились до приміщення магазину «Айсберг», що по АДРЕСА_4 .
Таким чином, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) та невстановленими слідством особами, незаконно утримували ОСОБА_11 приблизно до 21 год. 50 хв. 20.02.2020, позбавивши його права за власним бажанням залишити місце утримання, в якому він не бажав перебувати, тим самим позбавивши його волі.
Після чого, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) і невстановленими слідством особами, пригнічуючи волю ОСОБА_11 , та перебуваючи біля магазину за вищевказаною адресою, змусили відкрити приміщення вказаного магазину «Айсберг», при цьому вимкнувши систему тривожної сигналізації, що розташована в приміщенні магазину. Проникнувши до вказаного магазину та погрожуючи потерпілому предметом ззовні схожим на зброю заволоділи грошовими коштами в сумі близько 6 мільйонів гривень, 550 000 доларів США, 100 000 Євро та 1 мільйон російських рублів та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
При таких обставинах, дії ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, а також за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї.
22 квітня 2020 року ОСОБА_9 на підставі ст.208 КПК України затримано та повідомлено про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України.

24 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

04 травня 2020 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2020 року залишена без змін.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2020 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 22.08.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2020 року, підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 18.30 год. 16.08.2020 року.

Як зазначено в ухвалі, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не представляється можливим, оскільки для об`єктивності та повноти необхідно провести цілий ряд невідкладних, у тому числі слідчих (розшукових) дій, відібрати біологічні зразки (методом ДНК) призначити та провести ряд експертиз.
Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України, а тому з урахуванням фактичних обставин цієї справи та серйозності висунутої проти ОСОБА_9 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду незаконно впливати на свідків та потерпілого, інших фігурантів цієї справи та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, вчинений із погрозою застосування насильства та посягає на найвищі соціальні цінності, як-то: життя і здоров`я, а також майно потерпілого, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що у даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: дотримання розумних строків для завершення досудового розслідування та захисту прав потерпілого (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Крім того, колегія суддів враховує, що уродженець РФ - ОСОБА_9 , він же ОСОБА_17 , ОСОБА_15 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч.2, 186 ч.4., 187 ч.4 КК України ( а.п. 94-96) утримувався під вартою у Донецькому СІЗО ( № 5) з 30.10.2009 року по 23.06.2014 року, після звільнення з-під варти, скориставшись підробленими документами під прізвищем ОСОБА_16 виїхав за межі Донецької області, як пояснив ОСОБА_9 , під час перегляду справи, побоюючись за своє життя та здоров`я, проживає та зареєстрований у м. Одеса.

Згідно показань свідка ОСОБА_19 - ОСОБА_9 , нібито придбавши гараж в кооперативі «Авіатор» представився як ОСОБА_20 , будучи одружений з ОСОБА_21 , тривалий час проживав в м. Кропивницький з ОСОБА_22 однією сім`єю представившись ОСОБА_23 , тобто використовуючи різні документи та автомобілі діяв конспіративно і має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, з урахуванням наведених положень кримінального процесуального закону, ряду об`єктивних причин, викладених слідчим у клопотанні, які не дають можливість завершити слідство у найкоротший термін, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та продовжив строк тримання підозрюваному ОСОБА_9 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Таким чином, доводи апеляційних скарг захисників та самого підозрюваного ОСОБА_9 про необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та незаконність його подальшого утримання під вартою, спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.
При цьому, слід відмітити, що колегія суддів, на даному етапі досудового розслідування не входить в обговорення деталей наявності або відсутності у діях ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України, належності, допустимості та достатності зібраних у справі доказів, а тому доводи апеляційних скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними.
Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_9 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також враховує можливість підозрюваного ОСОБА_9 виїхати за межі України або переховуватись на непідконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей, конспіративно підтримувати зв`язок та спілкуватись з іншими невстановленими слідством фігурантами розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 і, в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Підстав для заміни підозрюваному ОСОБА_9 , як просить адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі, запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, колегія суддів не вбачає.

Що стосується клопотання прокурора ОСОБА_24 про залишення підозрюваного ОСОБА_9 для проведення невідкладних слідчий дій у ДУ « Кропивницький слідчий ізолятор» то колегія суддів апеляційного суду відмічає.

За інформацією прокурора і це вбачається з резолютивної частини ухвали, слідчий ДБР у м. Миколаїв ОСОБА_25 у кримінальному провадженні № 0000421 від 04.05.2020 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про переведення ОСОБА_9 з ДУ«Кропивницький слідчий ізолятор» до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для забезпечення його безпеки.

Розглянувши дане клопотання за відсутністю прокурора, слідчий суддя, з посиланням на ст. 376 КПК України, у своїй ухвалі від 17 червня 2020 року зазначив про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000421 від 04.05.2020 заходи безпеки у вигляді переведення його з ДУ«Кропивницький слідчий ізолятор» до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»

Як пояснила прокурор ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, дане рішення слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 року про переведення ОСОБА_9 , до прокуратури області не надходило, про його існування процесуальному прокурору стало відомо лише з реєстру судових рішень, в якому розміщено лише резолютивна частина ухвали.

При вирішенні клопотання прокурора ОСОБА_24 , колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що воно заявлено в рамках клопотання слідчого ОСОБА_10 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою та у межах поданих апеляційних скарг в яких ставиться питання про відмову слідчому у його задоволенні.

Даних про те, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 року про вжиття заходів безпеки, шляхом переведення підозрюваного ОСОБА_9 до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» набрала законної сили, матеріали судового провадження не містять, не представлено таких даних й адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час перегляду справи.

Оскільки вказана ухвала не набрала законної сили та стосується іншого кримінального провадження № 0000421, то апеляційний суд при вирішенні клопотання прокурора ОСОБА_24 у даному кримінальному провадженні № 0001272 від 20.02.2020 року її дією не обмежений і вважає, що як в інтересах слідства, так в інтересах самих підозрюваних, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, підозрюваний ОСОБА_9 для проведення невідкладних слідчих дій, у тому числі відібрання експериментальних зразків ДНК, з урахуванням відсторонення службових осіб СІЗО від посади, може утримуватись в ДУ«Кропивницький слідчий ізолятор»

Питання щодо переведення підозрюваного ОСОБА_9 до іншого СІЗО повинно відповідати інтересам слідства у всіх кримінальних провадження та бути узгодженим з різними службами, незлагодженість у роботі між правоохоронними органами може привести до неякісного та неефективного розслідування, порушення строків досудового розслідування з відповідними наслідками.

А тому для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розслідування цієї справи, а також для з метою здійснення дієвого судового контролю за дотриманням органом досудового розслідування процесуальних строків, недопущення порушення прав та законних інтересів підозрюваного ОСОБА_9 , колегія суддів вважає можливим та необхідним залишити підозрюваного ОСОБА_9 в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для проведення всіх необхідних слідчих дій.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що апеляційний суд, при розгляді клопотання вийшов за межі своїх процесуальних повноважень і скасував заходи безпеки є безпідставними, оскільки як пояснив сам підозрюваний, після порушення кримінальної справи по факту застосування працівниками СІЗО фізичного та психічного насильства, він утримується у медичній частині.

Крім того, при необхідності слідчі ДБР не позбавлені права та можливості відсторони всіх причетних до даного випадку осіб та після узгодження з процесуальним керівництвом у даному кримінальному провадженні строків проведення слідчий дій, а також при наявності рішення слідчого судді, яке набрало законної сили, вирішити питання про переведення ОСОБА_9 до іншого СІЗО.

Керуючись ст.ст.183, 194, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2020 року, в кримінальному провадженні, внесеного 21 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою - без змін.

Клопотання прокурора ОСОБА_24 - задовольнити.

Підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 до завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні утримувати в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ( Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Куропятникова, 50-б) .

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4