Справа № 299/3300/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника осіб, які подали апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/34/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2019.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та накладено арешт на речові докази: автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та автомобіль марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 , для подальшого проведення судово-транспортно-трасологічних, судово-автотехнічних експертиз для з`ясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися, користуватись даним майном.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що в провадженні СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000964 від 11. 10. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В рамках розслідування цього кримінального провадження встановлено, що 09. 10. 2019, близько 22 год. ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Соборна в м. Виноградів, виїхав на перехрестя вказаної вулиці та вул. І. Франка, де не надав перевагу у русі проїжджаючому транспортному засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) під керуванням ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 та пасажири автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження. 09.10.2019 слідчим Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ ПН в Закарпатській області в присутності понятих, було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди - відрізку автодороги по вул. Івана Франка в м. Виноградів, під час якого було виявлено та вилучено, автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та автомобіль марки «Audi А4», реєстраційний номер Чехії НОМЕР_2 , які поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_4 , являється ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ).

-2-

У зв`язку з наведеним, на думку слідчого, накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю подальшого проведення судово-транспортно-трасологічних, судово-автотехнічних експертиз для з`ясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а також з метою забезпечення цивільного позову, який у майбутньому може бути поданий сторонами кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України у кримінальному провадженні за №0000964 від 11.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з урахуванням необхідності подальшого проведення судово-транспортно-трасологічних, судово-автотехнічних експертиз для з`ясування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а також з метою забезпечення цивільного позову, який у майбутньому може бути поданий сторонами кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатність підстав для накладення арешту на це майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_16 просять ухвалу слідчого судді від 18.11.2019, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобілі марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 скасувати. Вважають, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, оскільки слідчим суддею залишено поза увагою та не згадано в ухвалі про те, що 04.11.2019 вже проведено автотехнічну експертизу, а 10.11.2019 проведена експертна оцінка пошкодженого автомобіля марки «Nissan Qashqai», власником якого є громадянин РФ - ОСОБА_14 .. Також вказують, що слідчим суддею проігноровано, що окрім ОСОБА_17 , власником автомобіля марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 являється і ОСОБА_16 , який неодноразово звертався до відділення поліції із заявами та скаргами, в тому числі і слідчому судді, який задовольнив клопотання, про порушення своїх прав, оскільки ОСОБА_16 не є стороною кримінального провадження і не несе відповідальність за шкоду завдану діяннями іншої особи. Вважають, що слідчий суддя постановив рішення без дотримання вимог ст. ст. 84, 91, 170, КПК України, що свідчить про незаконність судового рішення та наявність підстав для його скасування.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника осіб, які подали апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 18.11.2019 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000964 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

15.11.2019 слідчий СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000964 від 11.10.2019, а саме: автомобіль марки «Nissan Qashqai»,

-3-

реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та автомобіль марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст.170 -173 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

-4-

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні прокурора доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Із наданих прокурором апеляційному суду копій документів вбачається, що постановою слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 11.10.2019 автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та автомобіль марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000964 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому доводи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті рішення апеляційний суд також враховує, що 27.12.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК Укр аїни .

-5-

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Всі інші доводи апеляційної скарги про скасування ухвалу слідчого судді, в тому числі і щодо подальшої відповідальності за шкоду, завдану діянням підозрюваного, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, в тому числі і вдаватися до оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, а також доведеності чи недоведеності вини, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя вирішуючи питання про арешт транспортних засобів, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. ст. 170-173 КПК України, з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Невідповідність висновку слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 18.11.2019 та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_18 , ОСОБА_7

-6-

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2019 про накладення арешту на автомобіль марки «NissanQashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (RUS) та автомобіль марки «Audi А4», реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_2 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: