Справа № 372/2540/16-к
Провадження 1-кс-1/20
ухвала
Іменем України

16 січня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання ОСОБА_3 про арешт майна
В С Т А Н О В И В:
18.12.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001242 від 06.09.2016 року, яке обґрунтовує тим, що він є потерпілим в даному кримінальному провадженні. Голова правління ЖБК «Енергетик» ОСОБА_4 , має можливість офіційно передавши спірну квартиру юридичній особі ОСББ «Оберіг 19», може провести її продаж.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що учасники в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вирішуючи вимоги заяви слід прийняти до уваги наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів 06.09.2016 року Обухівським відділом поліції Національної поліції в Київській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001242, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Паралельно ОСОБА_3 як представник ОСОБА_5 звернувся до Обухівського суду з цивільним позовом про скасування незаконного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належала, на праві володіння і користування, члену ЖБК ОСОБА_5 .

Для запобігання продажу квартири АДРЕСА_1 після розірвання договору купівлі продажу цієї квартири, Обухівським районним судом, ухвалою № 1-кс-89/18 виданою 25.01.2018 на цю квартиру був накладеній арешт постановою ВП 55688961 від 01.02.2018 року, що гарантувало захист від будь яких операцій з квартирою.

Для відновлення своїх прав на оформлення права власності на цю квартиру, згідно постанови Касаційного суду, потерпілий 09.10.2019 року звернувся у Центр надання адміністративних послуг м. Українки, де отримав інформаційну довідку № 184131255 від 09.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що 23.07.2019 року обтяження було припинене у зв`язку із закриттям кримінальної справи без повідомлення слідчого і потерпілого на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження, серія та номер: 55688961, виданий 19.07.2019, видавник: Обухівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області.

Рішенням слідчого судді по справі № 372/2540/16-к, провадження 1-кс-981/19 від 27 червня 2019 року закриття кримінальної справи було скасовано і матеріали були направлені для подальшого проведення досудового розслідування.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В ході проведення досудового розслідування також встановлено, що на даний час здійснюється реорганізація ЖСК «Енергетик» в ОСББ «Оберіг-19», тобто може бути здійснено незаконне відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка і є предметом спору в даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 вважає, що квартира АДРЕСА_2 відповідає наведеним ознакам у цьому переліку, а безпосередня причетність ОСОБА_4 до попередньо інкримінованих їй дій, згідно внесених до ЄРДР тяжких статей КК України, повністю з`ясована у ході проведення досудового провадження.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1