Справа №484/5762/19
Провадження №1-кс/484/33/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
30.06.2020р м.Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0002360 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, який має середньотехнічну освіту, двох малолітніх дітей, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, та у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві) вчинене повторно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості та існують ризики, передбачені ст.. 177 КПК, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки оголошений у розшук у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у Первомайському міськрайнному суд Миколаївської області за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України, за місцем реєстрації не проживає, розлучений; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не працює та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України, засобів до існування не має; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою зміни свідчень. Крім того, в провадженні Первомайського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням, у якому його оголошено у розшук.

На судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити. Прокурор уточнив строк застосування запобіжного заходу та просив застосувати вказаний запобіжний захід в межах строку досудового розслідування до 20.07.2020р.

Підозрюваний та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи, що вважають за доцільне обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20:00год ночі до 06:00год ранку. Пояснюючи, що за вказаною адресою проживає його співмешканка ОСОБА_8 , яка бажає, щоб підозрюваний проживав разом з нею, оскільки вони мають намір зареєструвати шлюб. При цьому, захисник вказав, що ОСОБА_8 не змогла прибути до суду через зайнятість на роботі. Також підозрюваний пояснив, що обізнаний про розгляд кримінального провадження відносно нього, однак прибути до суду, слідчого та прокурора він не міг, так як перебував на заробітках у м. Києві та деякий час проживав у батьків, а також проходив лікування.

Вислухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст.. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що до ЄРДР внесена інформація (кримінальне провадження № 10002360) щодо вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2019 року, точний час та дата слідством не встановлена, з метою вчинення шахрайських дій шляхом обману в м. Первомайську Миколаївської області ОСОБА_5 на дверях під`їздів різних будинків розмістив оголошення із зазначенням своїх абонентських номерів мобільних телефонів ПрАУ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , зі змістом проведення ремонтних робіт у квартирах, перетяжки і ремонту м`яких меблів. Наприкінці вересня 2019 року, (точний час та дата слідством не встановлені) вищевказане оголошення побачила ОСОБА_9 , яка проявила зацікавленість умовами проведення ремонтних робіт в квартирі, де вона проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Зателефонувавши за номером, вказаним в оголошенні, домовилась з ОСОБА_5 про проведення ремонтних робіт в квартирі. Того ж дня, не маючи дійсного наміру на виконання ремонтних робіт в повному обсязі чи повернення грошових коштів, ОСОБА_10 , приїхав за місцем проживання ОСОБА_9 , де вводячи в оману останню, переконавши її в добросовісності своїх намірів за її проханням, виконав заміри об`єму ремонтних робіт, по заміні кахлю у ванній кімнаті, демонтуванню унітазу та шпатлюванні у жилій кімнаті квартири. Після чого, уклав усну угоду з ОСОБА_9 , на виконання ремонтних робіт в квартирі, де вона проживає і відразу зажадав від останньої грошові кошти, для придбання будівельних матеріалів в сумі 2000 гривень та 1000 гривень за виконання обумовлених робіт. Після отримання вказаних коштів, відповідно до усної домовленості між ними, почав виконувати ремонтні роботи. Наступного дня, під приводом виконання усної домовленості з ОСОБА_9 , демонтував у квартирі унітаз та залив бетоном підлогу в ванній кімнаті. Після чого, продовжуючи вводити в оману ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, не маючи наміру на подальше виконання обумовлених робіт в повному обсязі та повернення грошових коштів, зажадав від ОСОБА_9 , для подальшого придбання будівельних матеріалів, а саме шпатліки та сітки для утеплення стін, грошові кошти в сумі 4000 гривень. Будуча введеною в оману і впевненою в добропорядності ОСОБА_5 , який переконав її у своїх намірах як найшвидше виконати ремонтні роботи, ОСОБА_9 , погодились на вимоги ОСОБА_5 , і добровільно передала останньому для придбання будівельних матеріалів грошові кошти в загальній сумі 4000 гривень. Після отримання вказаних коштів ОСОБА_10 , до квартири більше не з`являвся і не виконав покладених на себе зобов`язань в повному обсязі, відповідно до усної домовленості між ними, і тим самим, шляхом обману, заволодів грошима ОСОБА_9 , в загальній сумі 4000 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, під час спільного проживання з ОСОБА_8 , в квартирі останньої, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 у ОСОБА_11 , який у серпні місяці 2019 року (точний час та дата слідством не встановлена) отримав від співмешканки у тимчасове користування пенсійну картку її матері ОСОБА_12 , для придбання продуктів харчування та канцелярських товарів, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, а саме: грошовими коштами ОСОБА_12 , які знаходились на розрахунковому рахунку її пенсійної картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк». Виконуючи задумане, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливу мету - заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер, вчинюваних ним дій, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння пенсійними коштами ОСОБА_12 , маючи у користуванні її пенсійну картку, яку йому надала співмешканка ОСОБА_8 , та знаючи пін-код, шляхом вільного доступу, в період часу з 01.09.2019 по 27.11.2019 року в різних банкоматах в м. Первомайськ та м. Ірпінь Київської області, шляхом переведення в готівку з пенсійного розрахункового рахунку ОСОБА_12 , НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк» не маючи дозволу співмешканки ОСОБА_8 , на зняття готівки, таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 8702 гривні. Тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 , на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, у жовтні місяці 2019 року, точний час та дата слідством не встановлені, під час спільного проживання з ОСОБА_8 , в квартирі останньої, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошима ОСОБА_8 , які перебували на її розрахунковому рахунку кредитної картки НОМЕР_5 АТ КБ «ПриватБанк», якою він іноді, з дозволу співмешканки користувався. Виконуючи задумане, діючи умисно та повторно, переслідуючи корисливу мету заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер, вчинюваних ним дій, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння кредитними коштами ОСОБА_8 , 15 жовтня 2019 року, точний час слідством не встановлено, знаходячись в квартирі останньої, під приводом отримання грошових коштів, які йому повинні нібито перерахувати на вказаний ним розрахунковий рахунок, отримав від співмешканки ОСОБА_8 , її кредитну картку НОМЕР_5 АТ КБ «ПриватБанк» та попрохав мобільний телелефон з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 , який прив`язаний до її рахунку. В цей же день, незаконно використовуючи її ідентифікаційні данні, які йому були заздалегідь відомі, абонентський номер НОМЕР_6 та розрахунковий рахунок кредитної картки, оформив на ім`я ОСОБА_8 , кредит на інтернет-сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», внаслідок чого на розрахунковий рахунок її кредитної картки НОМЕР_5 АТ КБ «ПриватБанк» було зараховано кредитні кошти в сумі 3800 гривень, з яких 3500 гривень, цього ж дня 15.10.2019 року,заздалегідь значи пін-код кредитної картки, ОСОБА_5 , перевів у готівку, через банкомат, який розташований за адресою: м. Первомайськ, по вул. Грушевського 26. У подальшому отриманими грошима розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 , на загальну суму 3500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, 20 жовтня 2019 року у денний час, з метою вчинення шахрайських дій шляхом обману, в м. Первомайськ, Миколаївської області ОСОБА_5 , в телефонному режимі домовився з ОСОБА_13 , про проведення ремонтних робіт в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . В цей же день, не маючи наміру на виконання ремонтних робіт в повному обсязі, чи повернення грошових коштів, ОСОБА_10 , приїхав за місцем проживання ОСОБА_13 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 , де вводячи в оману останню, переконав її у добросовісності своїх намірів направлених на проведення ремонтних робіт в її квартирі. Після чого, виконав заміри об`єму робіт, по штукартурці, шпатлюванні, демонтуванні стін, сантехніки, електрики, виконання декору, вивозу сміття та інших робіт і уклав усну угоду з ОСОБА_13 , про проведення ремонтних робіт в її квартирі. Наступного дня, 21.10.2019 року, разом з невстановленою слідством особою, з якої ОСОБА_5 , в злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману не вступав, під приводом виконання укладеної усної угоди з ОСОБА_13 , маскуючи свої дії під цивільно-правові відносини, приступив до проведення ремонтних робіт у вказаній квартирі. Під час проведення ремонтних робіт, в період часу з 22.10.2019 по 25.11.2019 року ОСОБА_14 , отримував грошові кошти від ОСОБА_13 , за виконану роботу та на придбання будівельних матеріалів, але, 26.10.2019 року, втілюючи в реальність свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вводячи в оману ОСОБА_13 , під час проведення демонтувальних робіт електричної проводки, діючи умисно та повторно, ОСОБА_5 , зажадав від ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 6500 гривень, нібито на проведення робіт по монтуванню теплої підлоги, проекту газової служби та демонтування газової труби на кухні в її квартирі. Будучи введеною в оману і нічого не підозрюючи про його дійсні наміри, ОСОБА_13 , добровільно передала ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 6500 гривень. Після отримання вищевказаних грошових коштів ОСОБА_5 , разом з невстановленою слідством особою, не виконав покладених на себе зобов`язань, відповідно до усної домовленості між ними і до квартири більше не з`явився. Тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_13 , на загальну суму 6500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, шляхом обману, 09.11.2019 року, точний час слідством не встановлено, з метою вчинення шахрайських дій, ОСОБА_5 під час розклеювання своїх оголошень на під`їздах, з приводу проведення ремонтних робіт, зустрівся з ОСОБА_15 , яка проявила зацікавленість щодо ремонту двох крісел, які перебували в квартирі, в якій вона проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_6 . В цей же день. ОСОБА_5 , не маючи наміру на виконання робіт по ремонту крісел, вводячи в оману ОСОБА_15 , запропонував останній придбати тканину, щоб ще перетягнути крісла, які необхідно відремонтувати. Будучи введеною в оману ОСОБА_15 , на запропоновану пропозицію ОСОБА_5 , погодилась і вони вдвох пішли до спеціалізованого магазину, де придбали 6 метрів тканини, за які ОСОБА_15 , розрахувалась коштами у сумі 689 гривень. Продовжучи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами ОСОБА_15 , і не маючи наміру на виконання усної домовленості між ними щодо ремонту крісел в її квартирі, ОСОБА_5 , під приводом придбання фурнітури та паралону зажадав від останньої грошові кошти в сумі 850 гривень. На що ОСОБА_16 , погодилась і будучи введеною в оману, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_5 добровільно передала останньому гроші в сумі 870 гривень із розрахунком на транспортні розходи. Того ж та наступного дня ОСОБА_5 , приніс в квартиру ОСОБА_15 , два куска паралона практично ідентичних по розміру загальною вартістю 377 гривень і більше до квартири не з являвся. У подальшому не виконав покладених на себе зобов`язань у частині придбання фурнітури за гроші, які залишились у сумі (850-377 гривень) 473 гривень, тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_15 , на вказану суму.

З копії витягу з ЄРДР та копій протоколів прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень від потерпілих вбачається, що на підставі заяв потерпілих до ЄРДР за вказаними фактами внесені дані.

Під час допиту потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 повідомили про обставини вчинення відносно них кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_12 під час допиту також повідомила, що з ОСОБА_5 вона деякий час проживала разом, однак 20.11.2019р. ОСОБА_5 забрав свої речі та залишив її квартиру.

Згідно протоколу огляду відеозаписів з банкоматів АТ КБ «Приватбанк» було з`ясовано, що особа, схожа на ОСОБА_5 у банкомату зняла грошові кошти, при цьому транзакції співпадають з часом знаття грошових коштів з рахунку потерпілої ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 вказала на фото підозрюваного, пояснюючи, що на ньому зображений її колишній співмешканець , який заволодів її грошовими коштами.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.11.2019р. була оглянута квартира потерпілої ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_5 , та встановлено, що у квартирі проводились ремонтні роботи.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вказали на фото підозрюваного, пояснюючи, що на ньому зображена особа, яка заволоділа їх грошовими коштами.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, наявні докази, які містяться в матеріалах провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Також матеріали провадження вказують на наявність ризиків, зазначених прокурором. При цьому, слід зазначити, що ризик це не визначена подія, та по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства, суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості. У даному кримінальному провадженні слідчим суддею була винесена ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки встановити його місце знаходження не можливо. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 розлучений, має двох дітей, які проживають з матір`ю, підозрюваний з ними не проживає. Судимостей не має, однак обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, та кримінальне провадження перебуває у провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, у якому ОСОБА_5 оголошений у розшук через ухилення від явки до суду. Постійної роботи він не має, отже у нього відсутні стабільні засоби до існування. Інвалідність та хронічні захворювання, які б перешкодили утриманню його під вартою, відсутні.

Крім того, підозрюваний просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 . З матеріалів справи вбачається, що за вказаною адресою проживає потерпіла ОСОБА_8 , у якої до 20.11.2019р. проживав підозрюваний. Докази того, що ОСОБА_8 бажає, щоб підозрюваний проживав разом з нею суду не надані.

Отже, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

З урахуванням наведеного, зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до підозрюваного будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, яка може бути внесена ним протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У зазначених межах застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 19.07.2020р. включно.

Визначити розмір застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 21020 (двадцяти однієї тисячі двадцяти)грн. У разі внесення застави протягом усього часу тримання під вартою звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання таких обов`язків, якщо вони будуть на нього покладені.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1