Справа № 629/1990/20
Провадження № 1-кс/629/466/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу адвоката потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, -
в с т а н о в и в :

Адвокат потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 посилаючись на те, що останнім прийнята постанова про закриття кримінального провадження № 0000279. Вважає, що слідчий необґрунтовано, без дослідження всіх обставин справи, закрив кримінальне провадження, а тому просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 27.10.2015 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу адвоката та просив її задовольнити в повному обсязі. Крім цього надав суду клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 27.10.2015 року. В обґрунтування клопотання зазначив ряд обставин, а саме: він є особою, яка не має вищою освіти, все життя працював на посаді токаря та тому є необізнаним з основами права та Законами України; при отриманні постанови про закриття кримінального провадження від 27.10.2015 року з ним була присутня адвокат ОСОБА_6 , яка після її отримання забрала постанову і не повернула йому та не повідомила про те, що її необхідно оскаржити; на час отримання оскаржуваної постанови він знаходився в стані порушення душевного благополуччя, оскільки перебував в пригніченому стані внаслідок несправедливого звільнення з роботи; в оскаржуваній постанові в порушення вимог закону не зазначено порядок оскарження та виготовлено на не офіційному бланку; його рідною мовою є російська, а тому він не був в змозі прочитати оскаржувану постанову перед тим, як її забрала адвокат ОСОБА_6 .. В зв`язку з чим просив задовольнити його клопотання, поновити строк на оскарження постанова про закриття кримінального провадження від 27.10.2015 року та задовольнити в повному обсязі скаргу, скасував постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження № 0000279, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2013 року, постановлену 27 жовтня 2015 року.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Також підтримав в повному обсязі клопотання ОСОБА_3 щодо поновлення строку на оскарження, зазначив, що ніяким Законом України не може бути встановлений та обмежений строк громадянину для ознайомлення з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною таємницею та оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги у їх відсутності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його адвоката, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000279 від 19.09.2013 року, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку скаржником зазначено, що оспорювану постанову від 27.10.2020 року він отримав в той же день, але оскільки він є особою, яка не має вищої освіти та не обізнаний з основами права та Законами України отримував її разом зі своїм адвокатом ОСОБА_6 , з якою на той час був укладений договір на представлення його інтересів у цивільних справах. Вказав, що оскільки він не володіє українською мовою, відразу після отримання постанови він віддав її своєму адвокату ОСОБА_6 , яка не роз`яснила та в подальшому не повідомила про те, що постанову необхідно оскаржити. Крім цього, зазначив, що на час отримання оскаржуваної постанови він знаходився в стані порушення душевного благополуччя, оскільки перебував в пригніченому стані внаслідок несправедливого звільнення його з роботи. Тому, коли 22 квітня 2020 року він отримав оскаржувану постанову та звернувся з нею до адвоката ОСОБА_4 йому стало відомо про те, що кримінальне провадження було закрито. В зв`язку з чим вважає, що строк на оскарження пропущено з поважної причини і не з його вини. Просив поновити строк для звернення з даною скаргою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При вирішенні питання про поновлення строку суд враховує завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 та поновити строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого, оскільки заявником строк на оскарження пропущений з поважних причин.
Статтею 13 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).
У судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2013 за №0000279, що підтверджується витягом з кримінального провадження. Згідно з фабулою відомості до ЄРДР внесені на підставі матеріалів правоохоронний та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень в яких вказано, що 18.09.2013 року до ЛВ на ст. Лозова поштою надійшов матеріал з Харківської міжрайонної прокуратури про звернення громадянина ОСОБА_3 на дії керівництва ДП «Укрспецвагон» стосовно його звільнення з роботи, яке він вважає незаконним.
За результатами досудового розслідування заступником начальника СВ ЛВ на ст. Лозова УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_7 08.06.2015 року винесено постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
30 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області постанова заступника начальника СВ ЛВ на ст. Лозова УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_7 від 08.06.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000279 від 19.09.2013 року була скасована та матеріали кримінального провадження були повернуті для продовження досудового розслідування.
Після повернення матеріалів кримінального провадження слідчим не були виконані всі вказівки слідчого судді, лише був проведений допит потерпілого ОСОБА_3 .
Постановою слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області від 27.10.2015 року вказане кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб ЛП «Укрспецвагон» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.
Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування в ухвалі суду було вказано на недоліки проведеного досудового розслідування, однак, неповнота досудового розслідування слідчим не була усунута, не в повному обсязі було проведено слідчі дії та слідчим було знову прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Вищезазначене свідчить про формальне відношення слідчого до перевірки доводів, зазначених в заяві ОСОБА_3 , що потягло порушення проведення усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov ОСОБА_5 Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»
Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.
Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0000279 від 19.09.2013 цього зроблено не було.
Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві заявника про вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.
Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що скарга адвоката потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.10.2015 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.10.2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000279, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування 19.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Скаргу адвоката потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження за № 0000279, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування 19.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України задовольнити.
Постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 27.10.2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000279, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування 19.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000279 від 19.09.2013 року повернути до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 05.06.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1