Провадження № 1-кс/761/8058/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000009 від 19.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

05.05.2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000009 від 19.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Стандарт чек сіті» (код за ЄДРПОУ 41985532) НОМЕР_1 (валюта рахунку українська гривня) відкритий в АТ «Полтава-банк» (МФО 331489), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цьому рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання, а також надати довідку щодо кількості грошових коштів на розрахунковому рахунку на час накладення арешту.

Встановлено, що Управлінням розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 19.02.2018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами умисного ухилення від сплати податків службовими особами ряду суб`єктів господарської діяльності при проведенні митного оформлення в режимі імпорту кавової продукції службовому підробленні та зловживанні службовим становищем службовими особами Державної фіскальної служби України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щовпродовж 2016 2020 років, на території України діє група осіб, учасники якої, використовуючи реквізити підконтрольних їм суб`єктів господарювання імпортерів серед яких ТОВ «Стандарт чек сіті» (код за ), із використанням підроблених документів, здійснюють незаконну діяльність, пов`язану із ввезенням за заниженою митною вартістю на територію України та подальшою реалізацію за готівковий розрахунок «кави натуральної розчинної, сублімованої», що призвело до ненадходження до бюджету України податків та обов`язкових платежів в особливо великих розмірах.

Грошові кошти у безготівкову вигляді на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк» (МФО 331489) відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, тобто як такі, що використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України на них може бути накладений арешт, з метою позбавлення, в майбутньому, підозрюваного володіти, користуватися та розпоряджатися ними.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити. Вказав, що на вказаних банківських рахунках, відсутні грошові кошти, проте можуть надійти в майбутньому.
Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Підставою для накладення арешту зазначають, що вказані грошові кошти являються речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що в матеріалах клопотання відсутні дані про розмір грошових коштів на рахунках, при цьому слідчий зазначив, що на вказаних рахунках відсутні грошові кошти на момент звернення із клопотанням, суд позбавлений можливості пересвідчитися в співмірності арешту розміру шкоди, яка достовірно не визначена.

При цьому суду не наведено даних на підтвердження того, що наявний предмет кримінально протиправних дій, який був одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно слідчий зазначає, що грошові кошти на рахунках відповідають критеріям ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Однак такі доводи клопотання є необґрунтованими при тому, що предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об`єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання. Таким чином, вважати, що невизначена сума грошових коштів на рахунку підприємства, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження за фактом ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави.
До того ж слідчий не надав даних про розмір грошових коштів, припускає, що гроші на даний час відсутні, тобто майно, на яке може бути накладений арешт згідно ст. 170 КПК України фактично не існує об`єктивно.

Лише межами досудового розслідування обмежений слідчий суддя при вирішення клопотання про арешт. Оскільки доказове значення грошових коштів для даного кримінального провадження, в якому ставиться питання про захід забезпечення, слідчим в суді не доведено, підстави для накладення арешту відсутні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000009 від 19.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Стандарт чек сіті» (код за ЄДРПОУ 41985532) НОМЕР_1 (валюта рахунку українська гривня) відкритий в АТ «Полтава-банк» (МФО 331489), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цьому рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання, а також надати довідку щодо кількості грошових коштів на розрахунковому рахунку на час накладення арешту.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1