Справа № 214/8955/19
1-кп/214/538/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001915 від 25 жовтня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Березовський, Панкрушихінського району, Алтайського краю, Росія, українки, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, раніше не судимої,

яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 24 жовтня 2019 року, близько 15.00 год., знаходилась біля будинку № 36 на мкрн. Сонячному, біля дитячого садка, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, разом з потерпілою ОСОБА_6 . Скориставшись тим, що остання була в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрала з карману ОСОБА_6 мобільний телефон марки Nomi I187, який належить останній, вартість якого становить 386, 68 грн.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальні збитки на суму 386, 68 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала в повному обсязі та пояснила наступне. 24.10.2019 року, близько 15.00 год. вона вживала спиртні напої разом з потерпілою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , біля буд.№36 на мкрн. Сонячному, поряд з дитячим садочком. Коли вони проводили потерпілу ОСОБА_6 додому, то вона помітила, що у останньої з правої кишені куртки виглядав мобільний телефон Номі. Вона непомітно для потерпілої витягнула з кишені останньої зазначений мобільний телефон та поклала його до своєї кишені. Потім вони з ОСОБА_9 і Юлією сіли в маршрутне таксі та поїхали в напрямку ринку Ювілейний щоб продати викрадений мобільний телефон. На зупинці «Ювілейна» їх затримали працівники поліції. В скоєному розкаюється та просить суворо її не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 51).

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 ,суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с. 53), раніше не судима (Т.2 а.с. 54), на обліку в КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря-нарколога не перебувала і не перебуває (т.2 а.с. 52), зверталась за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 1990 року по 2005 рік з приводу легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності (Т. 2, а.с. 51).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про обвинувачену ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останньою повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, досягнути належної поведінки без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства можливо за умови працевлаштування обвинуваченої, проходження заходів пробаційної програми, вид якої буде визначений органом пробації, а також здійснення нагляду за її поведінкою (а.с. 38-39).

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченій ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останню обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
-мобільний телефон Nomi I187 IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути власнику, дозволивши розпоряджатись ним на власний розсуд (т.2 а.с. 22, 23).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1