Справа №463/2364/20
Провадження №1-кс/463/1436/20
У Х В А Л А

08 квітня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000144 від 25.10.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 16.03.2020 року звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000144 від 25.10.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 27.02.2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000144 від 25.10.2016 року, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Управління СБУ в Тернопільській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України. Дану постанову ним отримано 06.03.2020 року. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчим не було проведено усіх необхідних слідчих дій для встановлення істини у справі. Виносячи оскаржувану постанову, слідчий взяв до уваги лише покази працівників Управління СБУ в Тернопільській області. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували обставини затримання ОСОБА_3 ; відсутні документи щодо проведення негласних слідчих дій щодо останнього; слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у прокуратурі Тернопільської області; слідчим не взято до уваги показів ОСОБА_3 , його дружини, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , показів судово-медичного експерта ОСОБА_7 , який підтвердив наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень; слідчим не було відібрано у потерпілого зразків крові та не призначено експертизу; не надано оцінку тому, що під час проведення слідчої дії освідування відеозапис не зберігся, а під час огляду місця події зберігся, при цьому, відеозаписи проводилися однією камерою і на одні носії інформації. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
Скаржник в судове засідання не з`явився у зв`язку із запровадженням на території України карантину, разом з тим, 17.03.2020 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує та просить таку задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, разом з тим, 17.03.2020 року подав заяву про розгляд скарги без його участі та заперечення на скаргу. Слідчий у поданих запереченнях зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ним було проведено усі необхідні слідчі дії, які він вважав необхідними для встановлення істини у справі, допитано свідків, витребувано необхідні документи, перевірено чи діяли працівники Управління СБУ України в Тернопільській області згідно вимог чинного законодавства. За наслідками проведеного досудового розслідування не встановлено фактів вчинення працівниками Управління СБУ в Тернопільській області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України та винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000144 від 25.10.2016 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за заявами ОСОБА_3 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України, які постановами військового прокурора ОСОБА_8 від 14.11.2016 року, 01.12.2016 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 27.02.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 25.10.2016 року, закрито у зв`язку із відсутністю у діях працівників Управління СБУ в Тернопільській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність у діях працівників Управління СБУ в Тернопільській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України.
До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 з приводу вчинення на його думку відносно нього кримінальних правопорушень; призначено судово-медичну експертизу та отримано висновок експерта № 1813 від 25.11.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження, які могли виникнути 18.10.2016 року; оглянуто матеріали кримінального провадження за № 0000132 (протокол огляду місця події з додатком, протокол освідування ОСОБА_3 та протокол затримання ОСОБА_3 ), що підтверджується протоколом огляду від 08.12.2016 року; допитано в якості свідків працівників Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , слідчого прокуратури Тернопільської області ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , додатково допитано ОСОБА_3 ; допитано експерта ОСОБА_7 ; отримано протокол про результати негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у кримінальному провадженні за № 0000132 від 13.10.2016 року; додатково допитано експерта ОСОБА_7 ; на виконання доручення слідчого отримано рапорт оперативного працівника, що адвокат ОСОБА_21 відмовився від дачі показів, покликаючись на вимоги ст.ст.46, 47, 65 КПК України та ст.ст.22, 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не допитано в якості свідка ОСОБА_22 ; не отримано інформацію про те, чи проводилась у кримінальному провадженні за № 0000132 криміналістична експертиза на предмет відповідності оригіналу відеозаписів проведення освідування та огляду місця події від 18.10.2016 року; не отримано документи, на підставі яких 19.10.2016 року було затримано ОСОБА_3 , а також не отримано висновок службового розслідування щодо можливих неправомірних дій працівників Управління СБУ в Тернопільській області. Крім цього, виносячи оскаржувану постанову, слідчим не спростовано розбіжностей в показах свідків та висновку експерта, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження.
Таким чином, органом досудового розслідування не проаналізовано у відповідності до законодавства наведені потерпілим обставини щодо вчинених кримінальних правопорушень, а винесено постанову про закриття кримінального провадження без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

За таких обставин, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження.

В ході проведення досудового розслідування слід допитати усіх свідків (осіб), яким відомі обставини справи, дати їм належну правову оцінку, дослідити інші докази у справі, а також провести інші дії, в яких виникне необхідність у ході проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 107, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000144 від 25.10.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України скасувати.

Слідчий суддя ОСОБА_1