ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/281/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1732/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

УхвалоюКуп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 січня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 березня 2020 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого, у разі визнання винуватим, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які на даний час не допитані, повторно вчинити кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та з урахуванням того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор існують, вони не змінилися.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 січня 2020 року, та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .
В обґрунтування своєї вимог апелянт посилається на наявність у нього тяжкої хвороби епілепсії, що потребує вживання ліків та нагляду спеціалізованих лікарів, які в умовах СІЗО відсутні. Крім того вказує на відсутність умислу вчинення інкримінованого йому злочину та на те, що вчинив вказаний злочин у зв`язку з погрозами його брата. Зазначає і те, що не має наміру переховуватись від суду та впливати будь-яким чином на свідків та потерпілих. Вказує і на те, що при отриманні копії судового рішення, яким йому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, рішення було підписано секретарем судового засідання, а не суддею, що є неправомірним.
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ці ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливого злочину проти власності (крадіжка). Такі дані про особу обвинуваченого беззаперечно свідчать, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_8 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював; не одружений, а отже не має стійких соціальних зав`язків. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_8 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того розглядаючи апеляційні доводи обвинуваченого щодо неправомірності підписання копії рішення секретарем судового засідання, а не суддею, колегія суддів зазначає, що відповідно до «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати, отже апеляційні доводи обвинуваченого щодо неправомірного засвідчення копії судового рішення секретарем судового засідання є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 січня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді