Справа № 639/1418/20
Провадження № 1-кс/639/1293/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000228 від 09.08.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Новобаварським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000228 від 09.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
15.05.2020 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про арешт майна, в якому прокурор Новобаварського відідлу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 просила накласти арешт на автомобіль IVECO 35S11, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2002 року, що належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження, заборонивши його перереєстрацію та/або зняття з реєстрації.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вимоги клопотання та просила його задовольнити, також повідомила що слідчим суддею ОСОБА_6 вже було накладено арешт на даний ТЗ, проте з метою встановлення місця його зберігання прокуратура звернулась з клопотанням повторно. В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що на даний час перевіряється факт підробки договору купівлі-продажу зазначеного вище автомобіля, оскільки сума за який було придбано ТЗ явно занижена. Крім того в ході допиту ОСОБА_5 зазначив, що автомобіль йому продала третя особа, особу якої він не перевірив, та не знав чи дійсно ця особа є власником даного ТЗ. Під час допиту потерпілий ОСОБА_7 , якому в дійсності належить автомобіль повідомив, що жодних дозволів на продаж ТЗ він не надавав, ніяких документів з цього приводу не підписував, автомобіль було продано без його відома, покази останнього було перевірено під час досудового розслідування, та даний факт підтверджено документально. Крім того прокурор повідомила, що на даний час в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.358 КК України, на даний час проводяться відповідні слідчі дії, в тому числі перевіряється факт підробки підписів та документів, проте розголошувати подробиці проведення досудового розслідування прокурор вважає не можливим.
Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання частково, передати вказаний вище ТЗ на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_5 , оскільки останній є інвалідом дитинства, даний автомобіль є його джерелом доходу. Також адвокат зазначив, що в листопаді 2018 року між підозрюваним у даному кримінальному провадженні та потерпілим ОСОБА_7 було укладено договір купівліпродажу з розстрочкою платежу, який не був завірений нотаріально та взагалі докази укладення правовідносин не зрозумілі. При цьому ОСОБА_5 не мав жодного відношення до підозрюваного або потерпілого. В серпні 2019 року порушують кримінальну справу за ч.2 ст.289 КК України, тобто через 9 місяців після укладання начебто договору. У липні 2019 року ОСОБА_5 купує автомобіль за законним діючим дорученням, він звертається до нотаріуса і нотаріус не знаходить будь-яких ознак підробки, викрадення чи не дійсності даного доручення, на підставі цього доручення роблять передоручення на знайомого ОСОБА_5 , з цим дорученням останній їде у м. Мерефа, де укладає договір купівлі-продажу, при цьому домовляючись з продавцем про заниження ціни на ТЗ оскільки він є інвалідом та після чого отримує технічний паспорт, як власник цього ТЗ, з липня 2019 року ОСОБА_5 починає ним користуватися. Всі документи, які є у ОСОБА_5 є дійсними тому адвокат ОСОБА_4 не вбачає підстав для обмеження його клієнта у праві користування даним ТЗ. Крім того ОСОБА_5 всіляко сприяє органу досудового розслідування надає пояснення, а посилання прокурора на наявність кримінального провадження та проведення по ньому слідчих дій, це тільки слова, які не підтверджено жодними доказами та документами.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, власника майна та його представників, вивчивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої йог обуло вилучено, випливає зі змісту ст. 171 КПК України.
Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів не зрозуміло на підставі чого проводилось перевезення лісу або його вивіз, чи укладались між власником майна ОСОБА_8 та комунальними підприємствами будь-які угоди про це.
До клопотання надано витяг з ЄРДР від 09.08.2019 року за №000000228 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.2 ст.289 КК України, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , висновок експертизи №5764 від 19.03.2020 року, протокол огляду місця події від 14.05.2020 року з додатком, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , протокол огляду інтернет порталу, акт огляду та тимчасового затримання ТЗ, постанова про визнання речовим доказом від 18.05.2020 року, проте у судовому засіданні прокурор посилалась на той факт, що на даний час в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.358 КК України, по якому проводяться відповідні слідчі дії, в тому числі перевіряється факт підробки підписів та документів, а також факт законності продажу вказаного вище автомобіля, проте ніяких документів, які б підтверджували доводи прокурора слідчому судді не надано.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів. Частина 2 ст.173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього кодексу).
Слідчий суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до вимог ст. 171 КПК України до клопотання прокурора про арешт майна обов`язково повинно бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000228 від 09.08.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.05.2020 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1