Справа № 182/2908/18
Провадження № 1-кп/0182/114/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2018 за № 0000608 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Сєров, Свердловської області, РФ, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньо-спеціальною освітою, розлучений, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 26.02.2018 приблизно о 18.00 год. разом з ОСОБА_6 , знаходився за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході з`ясування стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який заступився за ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у зазначеній квартирі, приблизно о 18-00 год. кулаками рук наніс два удари в область голови потерпілого, тобто життєво важливий орган, від якого ОСОБА_7 впав на підлогу. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 ногами наніс близько 5-8 ударів в область тулубу потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 118 від 28.03.2018 тілесні ушкодження у вигляді: синця в правій і лівій параорбітальній областях з переходом на перенісся, синець на верхній губі зліва з переходом на ліву щоку, синець на правій щоці, синець в області лівого плечового суглобу з переходом на верхню поверхню лівого плеча у верхній-середній третинах, синець по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець на тильній поверхні лівої кисті з переходом на 2-5-й її пальці, синець в нижній третині правого плеча по зовнішній поверхні, синець по ліктьовому краю правого зап`ястного суглобу, синець у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4-ї п`ясних кісток, закритий перелом основної фаланги 2-го пальця лівої кисті; крововилив у лівому скроневому м`язі, крововилив під м`якими мозковими оболонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, крововилив у шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких тканинах передньої поверхні грудей зліва на рівні 1-5-го ребер між серединною і лівою передньо-пахвинною лініями, зливного характеру крововилив у м`яких тканинах в підлопаткових областях спини справа і зліва, в поперековій області спини, в правій і лівій лопатковій областях спини, крововилив у м`яких тканинах лівого плеча, перелом лівої лопатки, перелом остистих відростків 7-8-го грудних хребців, вивих 1-го ребра зліва в реберно-грудинному суглобі, прямий перелом 7-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії з розривом пристінкової плеври, прямі переломи 4-5-го ребер справа по білягрудинній лінії, непрямі переломи 9-12-го ребер зліва, розташовані на умовній лінії від задньо-пахвинної до лопаткової лінії, непрямі переломи 3-6-го ребер справа по середньо ключичній лінії, лівобічний гемопневматоракс (кров і повітря в лівій плевральній порожнині), забій лівої легені з розривом, забій селезінки з розривом, забій печінки з розривом, забій лівої нирки, крововилив у черевну порожнину. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються у своїй сукупності як єдина травма. Поєднана травма голови, грудей живота, хребта і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава - пп. 2.1.3. г, л, о Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав. Суду показав, що померлий ОСОБА_7 співмешканець його матері, яка з ним проживала останні 20 років. Коли мати почала жити з ОСОБА_7 , йому було приблизно 30-31 рік. У нього відносини з ОСОБА_7 були дуже хороші. В останній час вони з ОСОБА_7 стали зловживати спиртними напоями. Його співмешканка ОСОБА_6 теж вживала спиртні напої, але небагато. Він особисто після роботи практично кожний день пив алкоголь, щоб зняти втомленість. Він зареєстрований і жив зі співмешканкою у гуртожитку, періодично вони жили у матері по АДРЕСА_2 . Взимку 2018 р. мати поїхала до Москви, а вони зі співмешканкою залишилися жити в її квартирі, так як дід ОСОБА_7 залишався сам. 26 лютого 2018 року ранком він прокинувся і пішов на роботу, тоді він різав свиней на свинарнику. Дорогою зустрів ОСОБА_8 сина співмешканки, який попросив зателефонувати до його мами ОСОБА_6 , бо він хоче до неї зайти. Він зателефонував до співмешканки, сказав, щоб вона відкрила двері сину, після чого пішов на роботу. В районі 15-17 год. він повернувся додому. Дома були його співмешканка ОСОБА_6 , її син ОСОБА_9 та дід ОСОБА_7 . Всі вони були у стані алкогольного сп`яніння. Він попрощався з ОСОБА_9 і пішов у ванну. Коли вийшов з ванної, то побачив, що дід ніби як упав, він так зрозумів, що діда відштовхнула його співмешканка - ОСОБА_6 , а сама забігла до кімнати. Він теж зайшов за нею до кімнати. Запитав, що сталося, чи дід до неї приставав. ОСОБА_6 на нервах сказала, що так, вони займалися оральним сексом з дідом. Після цього він пішов до діда на кухню і запитав, що сталося без нього, коли він був на роботі. Дід відповів йому нецензурною лайкою, потім накинувся на нього з кулаками, хотів вдарити, але промахнувся. Він у відповідь ударив діда. Діду він наніс 2 удари. Один у підбородок знизу, потім по голові в області вуха, а коли дід вже сидів на колінах, то він його коліном штовхнув у груди. Коли він його вдарив 1-й раз, він і дід стояли обличчям до обличчя. Після удару у підбородок дід упав на коліна, після цього він коліном ударив його в область грудної клітини. Від цього дід впав. В цей момент підбігла ОСОБА_6 і сказала, що вона пожартувала, що окрім них з дідом на протязі всього дня у квартирі був її син і нічого такого не було. Він побив ОСОБА_6 за те, що вона посварила його з дідом, наніс їй кілька ударів. Потім вони помирилися з ОСОБА_7 . Той дав йому гроші і він пішов купувати горілку. Коли повернувся, то вони разом з дідом та ОСОБА_6 випили. Ранком наступного дня він побачив, що дід лежить на підлозі під туалетом, вони його підняли з ОСОБА_6 та поклали на його топчан в кухні. Дід часто засинав під туалетом після п`янки. Наступного дня ранком діда вдома не було, потім він прийшов, з собою приніс горілку. Вони з дідом випили і він пішов на роботу. У ці дні він діда кілька разів піднімав з підлоги, так як дід спав біля туалету. 01.03.2019 він знову побачив, що дід лежить біля туалету, він його переступив і пішов до туалету. А потім ОСОБА_6 сказала, що дід мертвий. Вони викликали поліцію. Не згодний з тим, що саме від його ударів помер ОСОБА_7 . Дід ще до того, як він його вдарив, крехтів. Він не скаржився, але було видно, що йому боляче. Також дід казав, що він впав на вулиці. Вони викликали швидку медичну допомогу. Лікар приїхав, запропонував забрати діда до лікарні, однак дід відмовився їхати. Ще цей лікар, що приїздив, подивився на нього і запитав у діда, чи це він діда побив. Дід відповів, що ні, це на неділі його побили. Він особисто не бачив у діда тілесних ушкоджень. Він особисто всі ці дні пив горілку, на роботу він не ходив. Вранці він пив, потім лягав спати. Дід сидів у себе на кухні і не виходив.
Він побив ОСОБА_6 за те, що вона наговорила на діда і він з ним посварився. Приходили її сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони його побили за те, що він побив їх матір. ОСОБА_6 їх зупинила та відправила додому, а вони потім з ОСОБА_6 знову пили. Він вважає себе невинним, бо від його ударів ОСОБА_7 померти не міг.
Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов заявляти не буде. Міру покарання просить призначити на розсуд суду.
На думку суду, вина ОСОБА_3 повністю доведена наступними доказами:
Свідок ОСОБА_6 показала, що 26 лютого 2018 року ОСОБА_3 пішов на роботу. Пішов приблизно о 07.00 07.05 год., йому на роботу на 8 годину. Після того як ОСОБА_3 пішов, хвилин через 5-ть він зателефонував до неї і сказав, що зустрів її старшого сина ОСОБА_8 , сказав, що той прийде до неї. У той час вони проживали з вітчимом ОСОБА_3 ОСОБА_7 у однокімнатній квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_2 . Там вони проживали з 19.02.2018, бо у гуртожитку не було світла. Тоді вони жили там втрьох, бо мати ОСОБА_3 поїхала до Москви. Оскільки син попросив прийти попрати одяг, вона запитала згоди на це у ОСОБА_7 , той погодився. Коли прийшов її син, ОСОБА_7 запропонував тому випити, бо у нього була трохи надпита пляшка горілки. Поки ОСОБА_7 з її сином ОСОБА_9 пили, вона прала одяг. Потім ОСОБА_7 відправив її сина ОСОБА_9 ще за пляшкою горілки. В процесі вживання алкоголю, ОСОБА_7 почав скаржитися на те, що його сини не привітали його з днем народження, скаржився на дружину, на долю. Також почав говорити, що він любить її. ОСОБА_7 і раніше залицявся до неї, навіть в присутності матері ОСОБА_3 , своєї дружини, але вона ніколи ОСОБА_3 про це не говорила. Коли її син ОСОБА_9 запитав, чи не є вони коханцями з ОСОБА_7 , вона обурилася і відповіла йому «ти що, подивись скільки йому років». Потім ОСОБА_7 знову відправив її сина за 3-ою пляшкою горілки. Вони пили, залишилось трохи більше половини пляшки, у цей час, в період часу з 17.50 год. до 18.00 год., прийшов з роботи ОСОБА_3 . Вони утрьох допили те, що залишилось. Вона особисто за ввесь день випила приблизно 50 гр. горілки. Потім ОСОБА_3 пішов приймати душ, а її син пішов додому. Вона мила посуд, ОСОБА_7 сидів на кухні, він зазвичай там спав. Коли вона виходила з кухні, ОСОБА_7 вщипнув її, вона його штовхнула. ОСОБА_7 упав на свій топчан, на якому він зазвичай спав. Якраз в цей час з ванної вийшов ОСОБА_3 . Запитав, «що у Вас з дідом?». Вона сказала на нервах нехороші слова, а саме сказала, що вона займається з дідом оральним сексом. Після цього відштовхнула ОСОБА_3 і пішла до кімнати, де сіла в крісло. ОСОБА_3 також зайшов у кімнату, сів на диван, запитав ще два рази, що вона робить з дідом. Вона свою попередню відповідь повторила. ОСОБА_3 встав і ударив її 2-3 рази по обличчю долонею. Вона почала плакати, а ОСОБА_3 розвернувся і пішов на кухню. Вона пішла за ним. Побачила, що ОСОБА_3 почав бити ОСОБА_7 . ОСОБА_7 сидів на топчані, а ОСОБА_3 вдарив його 2 рази по обличчю. ОСОБА_7 нецензурно висловився на адресу ОСОБА_3 та замахнувся на нього. Після чого ОСОБА_3 чи вдарив, чи штовхнув ОСОБА_7 , який упав на коліна. ОСОБА_3 його взяв за одяг, підняв і посадив на топчан. Вона почала плакати, говорила, що сказане нею неправда, що це вона просто так ляпнула. Тоді ОСОБА_3 почав сварити її, що саме із-за неї почалася сварка, сказав, щоб просила вибачення у діда. Вона сказала, що вони самі винуваті. Потім ОСОБА_3 сказав ОСОБА_7 , щоб той не приставав до його жінки і знову штовхнув діда коліном. Потім вони попросили у ОСОБА_7 вибачення, той простив, дав гроші «на ліки - горілку». ОСОБА_3 сходив за горілкою, вони з ОСОБА_7 випили, а потім полягали спати. На наступний день - 27.02.2018 вранці вони з ОСОБА_3 ходили до ломбарду, заклали мобільний телефон, так як потрібні були гроші на придбання продуктів харчування, спиртного. Коли прийшли додому, то випили, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 лягли спати. Вона була ображена на ОСОБА_3 за те, що він її побив, хотіла піти від нього, зателефонувала до директора школи, у якій працювала, розповіла про те, що сталося. Вона приїхала, викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Лікарі швидкої заставили її поїхати до лікарні, однак вона там не залишилася. Подивилися також і ОСОБА_7 , але сказали, що у нього нічого немає. ОСОБА_7 написав відмову їхати до лікарні. Вона повернулася з лікарні, ввечері, приблизно о 22-23 год. приїхали її сини ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вони розбудили ОСОБА_3 і його побили. Хотіли її забрати, але вона не погодилася, так як сама була винна. ОСОБА_3 28.02.2018 зранку хотів йти на роботу, але не пішов із-за горілки. 28 лютого 2018 р. вона ще діда покупала, ніяких тілесних ушкоджень у нього на тілі не було, були лише синці на обличчі. Вночі вона почула, як ОСОБА_3 сказав, що дід знову лежить на підлозі. Вона встала, щоб підняти діда, але він вже був мертвим. Вони викликали швидку.
З нею проводився слідчий експеримент, на якому вона давала такі ж покази.
23 лютого 2018 р. ОСОБА_7 пішов кудись вночі, а ранком 24 лютого він сказав, що чи то що він впав, чи його побили і у нього болять ребра. ОСОБА_7 пив часто, в цей період, коли вони з ним жили, він взагалі запив. Він міг пити не лише дома, але і в забігайлівках. До 27.02.2018 лікаря не викликали до ОСОБА_7 . Вона 27.02.2018, після того, як викликали лікаря до неї, ще раз викликала до ОСОБА_7 швидку медичну допомогу, так як ОСОБА_7 тримався за ребра. Швидка не приїхала, сказали, що він уже відмовився їхати до лікарні, а за обманний виклик буде штраф. Після того, як 27.02.2018 приходили її сини, до них ніхто не приходив, ОСОБА_7 нікуди не ходив, її сини побили лише ОСОБА_3 , ОСОБА_7 вони не чіпали. 01.03.2018 вночі приблизно о 01.30 год. вона побачила, що ОСОБА_7 мертвий.
Свідок ОСОБА_9 показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає, відносини хороші. ОСОБА_3 співмешканець його мами ОСОБА_6 . ОСОБА_3 з його матір`ю - ОСОБА_6 жили у АДРЕСА_3 . Бійок між ними не було, ОСОБА_3 працював, алкоголем не зловживав. Коли у них у гуртожитку не було світла, вони жили у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 у мами ОСОБА_3 . У лютому 2018 р. вони жили у цій квартирі з ОСОБА_7 - співмешканцем матері ОСОБА_3 . Її тоді не було, вона поїхала в Москву. 26 лютого 2018 року він зустрів ранком ОСОБА_3 , який йшов на роботу, попросив дозволу у них у квартирі попрати одяг. ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 , вона погодилася. Коли він прийшов на квартиру, вони з ОСОБА_7 за його пропозицією вживали спиртне. Одну пляшку дав ОСОБА_7 , потім він ходив і приніс ще одну. ОСОБА_7 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Почав скаржитися, що його з днем народження не привітали, що його побили у якійсь забігайлівці, забрали у нього гроші і картку банківську. Побили його за 3-4 дні до того, тобто 20-23 лютого. Тілесних ушкоджень він у ОСОБА_7 не бачив, той лише тримався за лівий бік, сказав, що з заявою до поліції не звертався, за медичною допомогою також. Коли прийшов ОСОБА_3 , горілки залишалося ще з півпляшки чи трохи менше. Вони вже втрьох її допили. Потім він пішов додому. Це було приблизно о 18.00 год. Що було після того, як він пішов, не знає. І ОСОБА_7 , і ОСОБА_3 може охарактеризувати лише з позитивної сторони.
Свідок ОСОБА_15 показав, що він працює фельдшером на швидкій медичній допомозі з 1973 року. Був виклик на адресу: АДРЕСА_2 . Виклики у них передають на смартфон. На вказану адресу уже був виклик раніше до жінки. На цей виклик виїжджала інша бригада. Вони не бачили потерпілого ОСОБА_7 , так як він був на кухні і не виходив. Жінка, до якої був виклик, відмовилася від госпіталізації. Потім був інший виклик до ОСОБА_7 , туди виїжджав він. У квартирі його зустріла жінка, якій раніше викликали швидкуЩоб його оглянути, він попросив і жінка допомогла йому підняли чоловіка та посадити його на топчан, який стояв у кухні. Чоловік стогнав, реагував на біль в області грудей. На обличчі у нього були синці, але на питання хто його бив, чоловік мовчав. Синці були півтора двох денної давнини. В області 9, 10, 8 ребра чоловік реагував на больові відчуття, і це при тому, що був у стані сильного сп`яніння. У чоловіка був високий тиск і прискорене серцебиття. Він зробив йому укол. Чоловіку стало легше, він самостійно ліг. Він запропонував госпіталізацію, так як була підозра на переломи ребер, однак чоловік відмовився від госпіталізації, поставив свій підпис про відмову у картці і після цього вони поїхали. Коли він оглядав чоловіка, то вони розстебнули сорочку, на тілі синців не було, але синці не відразу з`являються на місці ударів. Чоловік перебував у сильному стані алкогольного сп`яніння, самостійно не пересувався. Була підозра на переломи ребер, але, щоб поставити діагноз, потрібно було зробити рентген, але чоловік відмовився. У кімнаті був ще чоловік, але він до них не виходив, він лише чув, як той говорив «не кричи», «мовчи». У жінки теж були синці на обличчі, але вона трималася і допомагала підняти чоловіка.
Крім обвинуваченого та свідків, у судовому засіданні було допитано судово-медичного експерта.
Судово-медичний експерт ОСОБА_16 пояснив, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні пошкодження були спричинені за кілька десятків годин до настання смерті до 3-х діб. Така кількість тілесних пошкоджень та вік потерпілого свідчать про те, що йому було важко навіть дихати. Всі виявлені тілесні пошкодження в результаті дослідження дали картину, що вони спричинені приблизно в один проміжок часу. Можливість самостійних дій вкрай обмежена тілесними ушкодженнями та больовим синдромом. Однак, алкогольне сп`яніння може сильно знижувати больовий поріг, але все це індивідуально щодо кожного потерпілого, залежить від особливості організму потерпілого. Те, що у потерпілого немає синців на тілі при таких тілесних ушкодженнях це нормально і відбувається в дуже багатьох випадках.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , крім показів свідків підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000608 та були досліджені судом у судовому засіданні, які судом визнані допустимими, а саме:
- витягом з ЄРДР від 01.03.2018 № 0000608 з якого вбачається, що 01.03.2018 о 13:18:18 було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України з приводу того, що 01.03.2018 о 2:12 год. до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями. (а.п. 1);
- електронним рапортом від 01.03.2018 згідно якого 01.03.2018 о 2.10 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2018 о 2.10 за адресою: АДРЕСА_2 , заявниця повідомила адресу та те, що в них помер дідусь, після чого зв`язок перервався. (а.п. 10-11);
- протоколом огляду трупу від 01.03.2018, згідно якого в проміжок часу між 02.40 та 03.15 год. в квартирі АДРЕСА_4 було проведено огляд. На момент огляду квартира відчинена. Вхід здійснюється через металеві двері, які на момент огляду відчинені. Квартира складається з 1 кімнати, кухні та санвузла. При вході до квартири з правої сторони розташована вішалка з верхнім одягом. Далі по коридору з лівої сторони розташований санвузол. На підлозі, біля дверей санвузла лежить труп чоловіка. Труп чоловіка лежить на лівому боці. Голова трупу чоловіка лежить на лівій щоці, рот відкритий, очі закриті, виділень немає. Ліва рука трупу чоловіка лежить на підлозі. Права рука трупу чоловіка зігнута у ліктьовому суглобі, кисть лежить на животі. Ліва нога зігнута у колінному суглобі, лежить на підлозі. Права нога трупа чоловіка лежить поверх лівої, виправлена. На трупі одяг: сорочка у темно-світлу смужку, спортивні штани темного кольору, шкарпетки темного кольору. Труп ОСОБА_7 направлено до моргу м. Нікополь. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 12-18);
- протоколом огляду трупу від 01.03.2018, згідно якого в проміжок часу між 09.50 та 11.44 год. було оглянуто труп ОСОБА_7 , який на момент огляду знаходиться у приміщенні моргу в м. Нікополі. Під час проведення огляду трупа зафіксовано тілесні пошкодження, їх розташування. Огляд проводився при денному освітленні. (а.п. 20-22);
- висновком судово-медичної експертизи № 118 від 28.03.2018, відповідно до якого
1. При дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження:
- При зовнішньому дослідженні: синець в правій і лівій параорбітальних областях з переходом на перенісся, синець на верхній губі зліва з переходом на ліву щоку, синець на правій щоці, синець в області лівого плечового суглобу з переходом на верхню поверхню лівого плеча у верхній-середній третинах, синець по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець на тильній поверхні лівої кисті з переходом на 2-5-й її пальці, синець в нижній третині правого плеча по зовнішній поверхні, синець по ліктьовому краю правого зап`ястного суглобу, синець у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4-ї п`ясних кісток, закритий перелом основної фаланги 2-го пальця лівої кисті;
- При внутрішньому дослідженні: крововилив у лівому скроневому м`язі, крововилив під м`якими мозковими оболонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, крововилив у шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких тканинах передньої поверхні грудей зліва на рівні 1-5-го ребер між серединною і лівою передньо-пахвиною лініями, зливного характеру крововилив у м`яких тканинах в підлопаткових областях спини справа і зліва, в поперековій області спини, в правій і лівій лопатковій областях спини, крововилив у м`яких тканинах лівого плеча, перелом лівої лопатки, перелом остистих відростків 7-8-го грудних хребців, вивих 1-го ребра зліва в реберно-грудинному суглобі, прямий перелом 7-го ребра зліва по середньо-пахвиній лінії з розривом пристінкової плеври, прямі переломи 4-5-го ребер справа по білягрудинній лінії, непрямі переломи 9-12-го ребер зліва, розташовані на умовній лінії від задньо-пахвиної до лопаткової лінії, непрямі переломи 3-6-го ребер справа по середньоключичній лінії, лівобічний гемопневмоторакс (кров і повітря в лівій плевральній порожнині), забій лівої легені з розривом, забій селезінки з розривом, забій печінки з розривом, забій лівої нирки, крововилив у черевну порожнину.
2. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, про що свідчить наявність крововиливів та ознак запальної реакції в ушкоджених тканинах. З урахуванням результатів судово-гістологічного дослідження вважаю, що виявлені тілесні ушкодження були спричинені за кілька десятків годин до настання смерті потерпілого.
3. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від множинних ударів зі значною силою в різні частини тіла потерпілого тупими предметами чи їх частинами з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударах об такі предмети.
4. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються у своїй сукупності як єдина травма. Поєднана травма голови, грудей, живота, хребта, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, стосовно живих осіб, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (підстава - пп. 2.1.3. г, л, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .
Смерть ОСОБА_7 наступила від поєднаної травми голови, грудей, живота, хребта, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, що слід вважати безпосередньою причиною смерті.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь не виявлений. (а.п. 25-28);
- висновком судово-медичної експертизи № 210 від 19.04.2018, відповідно до якого по даним медичних документів у ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців навколо очей. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.п. 42-43);
- заявою ОСОБА_17 , в якій остання просить не проводити будь-якого розбирання по факту спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , так як те, що сталося, вважає особистою справою. (а.п. 44);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2018, в ході якого свідок ОСОБА_6 розповіла та показала як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_3 ОСОБА_7 . Показала механізм нанесення ударів, а саме: кулаками обох рук в обличчя; кулаком правої руки знизу один удар по рукам; коліном правої ноги один удар в область тулубу спереду (а.п. 45-46);
-висновком судово-медичної експертизи № 118 (додатковий 2) від 18.04.2018, відповідно до якого:
1. Під час слідчого експерименту 18.04.2018 свідок ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 два удари кулаком в обличчя, удар коліном ноги в передню поверхню тулубу і один удар кулаком по рукам.
2. Виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися від спричинення потерпілому множинних ударів зі значною силою кулаками рук чи ногами нападника, як на це вказує свідок ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту 18.04.2018.
3. У той же час кількість спричинених ударів потерпілому, вказана свідком ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту 18.04.2018, недостатня для утворення всього комплексу тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 (а.п. 49-51);
- висновком судово-медичної експертизи № 128 від 05.03.2018, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - синців та саден обличчя, субкон`юктивального крововиливу лівого ока - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку 4-6 діб до моменту обстеження. (а.п. 62-63);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2018, в ході якого ОСОБА_3 за участі захисника розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_7 з ДВД-диском до нього. (а.п. 78-80). Судом в судовому засідання було переглянуто вказаний відеозапис;
-висновком судово-медичної експертизи № 118 (додатковий 1) від 18.04.2018, відповідно до якого:
1. Під час слідчого експерименту 03.03.2018 року підозрюваний ОСОБА_3 вказав, що він спричинив ОСОБА_7 неуточнену кількість ударів кулаком в обличчя та неуточнену кількість ударів коліном ноги в грудну клітину.
2. Виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися від спричинення потерпілому множинних ударів зі значною силою кулаками рук чи ногами нападника, як на це вказує підозрюваний ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту 03.03.2018.
3. У той же час кількість спричинених ударів потерпілому, вказана підозрюваним ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту 03.03.2018, недостатня для утворення всього комплексу тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 .
На підставі стану розвитку трупних явищ та з урахуванням безпосередньої причини смерті вважаю, що смерть ОСОБА_7 настала за 8-12 годин до часу дослідження трупа в морзі, що може відповідати проміжку часу 22.00 год. 28.02.2018 - 02.00 год. 01.03.2018. (а.п. 83-85);
- письмовим повідомленням з комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» № 09/1918 від 30.10.2018, відповідно до якого 27.02.2018 за період з 10:00 до 13:00 год. до оперативної диспетчерської служби «103» викликів на адресу: АДРЕСА_2 , не надходило. 27.02.2018 о 09:12 до оперативної диспетчерської служби «103» надійшов виклик до ОСОБА_6 , 48 років, за адресою: АДРЕСА_2 , куди здійснено виїзд бригадою ЕМД підстанції м. Нікополь Нікопольської станції ЕМД на чолі з фельдшером ОСОБА_18 , яким після надання медичної допомоги, ОСОБА_6 доставлено для госпіталізації до приймального відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР», звідки о 09:48 хвора втекла в невідомому напрямку. У той же день, о 13:43 диспетчерською службою «103» зареєстровано звернення про надання медичної допомоги ОСОБА_7 , 80 років, на адресу: АДРЕСА_2 і на цей виклик виїжджав фельдшер з МНС виїзної бригади екстреної медичної допомоги підстанції м. Нікополь Нікопольської станції ЕМД - відокремленого підрозділу КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР» ОСОБА_15 . У вказаний день, викликів для надання медичної допомоги ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - не зареєстровано. 01.03.2018 о 12:25 до диспетчерської служби «103» надійшло звернення про необхідність надання медичної допомоги ОСОБА_6 , 48 років за адресою: АДРЕСА_2 , куди виїзд здійснено бригадою ЕМД на чолі з фельдшером з медицини невідкладних станів виїзної бригади ЕМД підстанції м. Нікополь Нікопольської станції ЕМД ОСОБА_19 , якою хворій надано медичну допомогу та госпіталізовано в стані середньої тяжкості до травматологічного відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1». (а.п. судовий том).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення - злочину.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).
Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального-правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, т.я. вони спростовуються поясненнями свідків і письмовими доказами.
Як встановлено судом, 26 лютого 2018 року в вечірній час між обвинуваченим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_6 виник конфлікт. Обвинувачений ОСОБА_3 , після того, як ОСОБА_6 сказала йому, що до неї приставав ОСОБА_7 і, що вона займалася з останнім оральним сексом, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, яка виявила у ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження (а.п. 42-43), а потім пішов до ОСОБА_7 , який в той час знаходився на кухні та почав наносити удари останньому в область обличчя та тулубу. Факт нанесення двох ударів руками в обличчя та один удар коліном в груди ОСОБА_7 не заперечував і сам обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні. Також, вказане підтверджує у судовому засіданні і свідок ОСОБА_6 .
Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 вказувала про спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_7 кулаками обох рук двох ударів в область обличчя. Спричинення кулаком правої руки знизу вверх одного удару, який прийшовся ОСОБА_20 по руках, куди саме вона не бачила. Через деякий час коліном правої ноги ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 один удар в область тулубу спереду, куди саме вона не бачила. Від вказаного удару ОСОБА_20 впав на підлогу. (а.п. 45-46).
Обвинувачений ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту з відеофіксацією 03.03.2018 з його участю у присутності захисника, двох понятих, не заперечував, що 26.02.2018 в вечірній час виник конфлікт з ОСОБА_6 , в результаті якого він наніс останній кулаком правої руки один удар в область обличчя, після чого пішов на кухню до ОСОБА_7 та кулаками обох рук наніс два удари в область обличчя ОСОБА_7 . Від ударів ОСОБА_7 схопився обома руками за обличчя і в цей час він наніс йому коліном декілька ударів в область ребер, але в ліву чи праву частину, точно не пам`ятає. Після того як ОСОБА_7 підскочив та застрибнув на стілець, він правою рукою наніс йому удар в область підборіддя. Від удару ОСОБА_7 присів на стілець. На цьому все скінчилося, оскільки до кухні зайшла ОСОБА_6 , та сказала, що вона так пожартувала. (а.п.78-79).
Суд звертає увагу на розбіжність у поясненнях обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 щодо кількості спричинених ударів ОСОБА_7 ОСОБА_3 . Також, свідок ОСОБА_6 , згідно як пояснень у судовому засідання, так і під час проведення слідчого експерименту, вказувала, що чітко вона не бачила куди саме ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_7 , так як стояла за ОСОБА_3 . Крім того, суд вважає, що, як обвинувачений ОСОБА_3 , так і свідок ОСОБА_6 не вказують усю кількість ударів, нанесених потерпілому ОСОБА_3 . ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_6 з метою допомогти ОСОБА_3 уникнути відповідальності, так як він є її співмешканцем.
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 показали, що, зі слів потерпілого, він чи впав, чи його побили 20-23 лютого 2018 р., а обвинувачений показав, що у ОСОБА_7 взагалі не було таких тілесних ушкоджень, які були у нього виявлені, так як він до останнього дня самостійно пересувався, вживав алкогольні напої, при цьому ОСОБА_3 висловив припущення, що судово-медичний експерт вказав тілесні ушкодження, яких у потерпілого не було, за змовою зі слідчим.
Однак, згідно з висновком судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_7 наступила від поєднаної травми голови, грудей, живота, хребта, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності (а.п. 25-28). Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, про що свідчить його підпис. У судовому засіданні судово-медичний експерт пояснив, що згідно результатів судово-гістологічного дослідження всі тілесні пошкодження спричинені потерпілому ОСОБА_7 приблизно в один проміжок часу та були могли бути спричинені за десятки годин до настання смерті, але не більше 3-ох діб. Тому можливість спричинення тілесних ушкоджень іншими особами та в інший час, у тому числі в період з 20.02.2018 до 23.02.2018 виключена. Як пояснила свідок ОСОБА_6 після 26.02.2018 до настання смерті потерпілого, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 в квартирі були 2 рази лікарі швидкої, а також ввечері її сини ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які побили ОСОБА_3 (ці покази також підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, яка виявила у ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження (а. п. 62-63), ОСОБА_7 її сини не бачили, бо він з кухні не виходив, тобто інших сторонніх осіб, які могли спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у квартирі не було. ОСОБА_6 також пояснила, що ОСОБА_7 з квартири не виходив, чим спростовуються покази обвинуваченого про те, що ОСОБА_7 ходив купувати горілку. Також про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були спричинені саме 26.02.2018, свідчать і довідка з комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» № 09/1918 від 30.10.2018, відповідно до якої 27.02.2018 о 13:43 диспетчерською службою «103» зареєстровано звернення про надання медичної допомоги ОСОБА_7 , 80 років, на адресу: АДРЕСА_2 , а також покази свідка - фельдшера з МНС виїзної бригади екстреної медичної допомоги підстанції м. Нікополь ОСОБА_15 , який пояснив, що оглядав ОСОБА_7 , який скаржився на болі в області грудної клітини, мав синці на обличчі. Від госпіталізації чоловік відмовився, хоча була підозра на переломи ребер. Чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Покази ОСОБА_3 в тій частині, що ОСОБА_7 увесь цей період після нанесення йому ударів до настання смерті, вів активний спосіб життя ходив за горілкою, пив разом з ним і т. п., спростовуються, як вищезазначеними показами ОСОБА_6 , так і свідченнями судово-медичного експерта, який пояснив, що можливість активних самостійних дій у потерпілого була обмежена, хоча не виключена, враховуючи те, що вживання алкогольних напоїв суттєво може знижувати больовий поріг. Також суд враховує, що, згідно як показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 , так і свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_3 всі ці дні зловживав алкогольними напоями, не ходив на роботу, лише пив та спав, тому не міг постійно слідкувати за потерпілим. Крім того, суд вважає можливим вживання ОСОБА_7 алкогольних напоїв 27.02.2018, але, оскільки при судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь не виявлений, тому 28.02.2018, скоріш за все, потерпілий алкоголь не вживав.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки судово-медичного експерта, суду не надано, припущення ОСОБА_3 про змову експерта зі слідчим є лише його домислами.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, невиправним наслідком якого стала смерть потерпілого, те, що потерпілий також знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд ураховує обставини справи, особу винного. Так, обвинувачений ОСОБА_3 вважається раніше не судимим (а.п. 100), тривалий час офіційно ніде не працює, не одружений, хоча має фактичну сім`ю, проживає зі співмешканкою, на утриманні нікого не має, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 101). Не перебуває на психіатричному обліку (а.п. 99).
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку (п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України), особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає, оскільки невиправним наслідком вчиненого злочину є смерть особи та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно залишити тримання під вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 міс.
Строк покарання рахувати з моменту винесення вироку.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 01.03.2018 до дня винесення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1