Справа № 464/1957/15-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/439/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 464/1957/15-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 368 ККУкраїни,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст. 368 ККУкраїни,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Підмонастир Перемишлянського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Підмонастир Перемишлянського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 368 ККУкраїни,

з участю секретарів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

прокурора ОСОБА_20 ,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_18 , прокурора на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року засуджені:
ОСОБА_12 за ч.3 ст. 368 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 54 КК України ОСОБА_12 позбавлено 4-ої категорії 7-го рангу посадової особи місцевого самоврядування;

ОСОБА_13 за ч.3 ст. 368 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 54 КК України ОСОБА_13 позбавлено 7-ої категорії 13-го рангу посадової особи місцевого самоврядування;

ОСОБА_14 за ч.3 ст. 368 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України;

ОСОБА_15 за ч.3 ст. 368 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено заставу.
Постановлено після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 24360 грн., внесену на рахунок ТУ ДСА у Львівській області, повернути ОСОБА_21 .
Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено заставу.
Обвинувачені визнані винними в тому, що ОСОБА_12 , будучи обраним 23.11.2010 на посаду сільського голови Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, виконуючи свої повноваження на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», будучи посадовою особою, якій присвоєно 7 ранг 4 категорії, керівником органу місцевого самоврядування, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, яка згідно з п.2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, основними обов`язками якої згідно зі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», посадової інструкції сільського голови є організація роботи сільської ради та її виконавчого комітету, скликання сесії ради, внесення пропозицій та формування порядку денного сесій ради і головування на пленарних засіданнях ради, підписання рішення ради та її виконавчого комітету; ОСОБА_13 , обіймаючи посаду спеціаліста-землевпорядника Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, якій присвоєно 13 ранг 7 категорії, а також зобов`язаною згідно зі ст. 8 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування на додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; убезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, а також наділеним згідно Посадової інструкції спеціаліста-землевпорядника, затвердженої розпорядження сільського голови від 16.01.2007, обов`язками брати участь у встановленні та погодженні меж земельних ділянок в натурі при оформленні документів, що посвідчують право власності або користування ними, брати участь у реалізації державних програм, національного використання та охорони земель, відновлення родючості ґрунтів, поліпшення навколишнього природного середовища, реалізації на території сільської ради державної політики у використанні та охороні земель, проведенні земельної реформи, підготовці і поданні районному відділу земельних ресурсів пропозицій щодо удосконалення з питань регулювання земельних відносин, готувати та вносити на розгляд сільської ради пропозиції щодо передачі земельних ділянок з комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл; здійснювати контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства, встановленого режиму використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення та умов надання; здійснювати на землях комунальної власності відповідної території моніторинг земель; брати участь у підготовці матеріалів для оформлення договорів оренди та здійснювати їх реєстрацію в сільській раді; надавати інформації щодо земельних ділянок на території сільської ради для ведення державного земельного кадастру; за дорученням сільського голови здійснювати облік та звітність у сфері регулювання земельних відносин; вносити пропозиції сільраді та готувати проекти звернення до районної ради, щодо встановлення і зміни меж сіл; здійснювати на території сільради нагляд над освоєнням проекту землеустрою; брати участь у вирішенні земельних спорів та вносити пропозиції сільраді щодо їх вирішення та виконання; розглядати звернення фізичних та юридичних осіб із земельних питань і готувати проекти висновків; вносити сільському голові пропозиції щодо покращення організації робіт, пов`язаних з регулюванням земельних відносин; брати участь у роботі постійної комісії з питань регулювання у сфері земельних відносин; вести облік, реєструвати та контролювати вирішення заяв на приватизацію та виділення земельних ділянок; готувати проекти рішень сільської ради, які стосуються питань земельних відносин; ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , будучи 31.10.2010 обраними депутатами Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, будучи відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус місцевих рад» представниками інтересів територіальної громади села, виборців свого виборчого округу, тобто особами, які здійснюють функцію представників місцевого самоврядування, а відтак, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), будучи службовими особами місцевого самоврядування, в обов`язки яких, згідно ст. 8, ст. 18 Закону України «Про статус місцевих рад», входить додержання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів; додержання правил депутатської етики, зокрема, керування загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу; не використання депутатського мандата в особистих інтересах чи в корисливих цілях; не прийняття будь-яких гонорарів, подарунків, не отримання винагород безпосередньо чи опосередковано пов`язані зі здійсненням ним депутатських повноважень; в повноваження якого входить пропонування питань до розгляду їх радою та її органами; внесення пропозиції до порядку денного засідань ради та її органів, з використанням наданої влади та службового становища, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою вимагали у ОСОБА_22 неправомірну вигоду в розмірі 21 тис. доларів США та в період з 21 серпня по 25 грудня 2014 року одержали раніше обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 121 617,055 грн. за сприяння у вирішенні питання передачі ОСОБА_22 в оренду земельної ділянки розміром 2,3 га для ведення садівництва в межах с. Підмонастир Перемишлянського району Львівської області.
Даний злочин обвинувачені вчинили за таких обставин: на початку червня 2014 року ОСОБА_22 звернувся до ОСОБА_15 щодо можливості надання йому в оренду земельної ділянки для ведення садівництва, з подальшою зміною її цільового призначення, в межах Великоглібовицької сільської ради.
В свою чергу ОСОБА_15 , усвідомлюючи можливість законного надання земельної ділянки ОСОБА_22 та отримання при цьому неправомірної вигоди, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 розробили злочинний план з метою особистого незаконного збагачення.
16 липня 2014 року в ході спільної зустрічі між ОСОБА_22 та ОСОБА_13 з ОСОБА_15 , яка відбулася по вул. Довженка в м. Львові, останні повідомили, що зможуть вирішити питання про надання в оренду ОСОБА_22 земельної ділянки площею 3 га терміном на 49 років та посприяють у вирішенні питання щодо зниження вартості орендної плати за неї, за що йому необхідно надати неправомірну вигоду в розмірі 24 000 доларів США в розрахунку по 8 000 доларів США за 1 га та за підготовку, лобіювання, прийняття та підписання відповідних рішень Великоглібовицької сільської ради, виготовлення та погодження технічної і дозвільної документації, прийняття рішення про передачу ОСОБА_22 земельної ділянки в оренду, при цьому зазначили, що для початку необхідно надати завдаток в розмірі 50 відсотків та пояснили, що у вирішенні даного питання також буде брати участь ОСОБА_12 та ОСОБА_14
19 серпня 2014 року в ході зустрічі, яка відбулася між ОСОБА_22 та ОСОБА_15 з ОСОБА_13 , останні повідомили, що узгодили з ОСОБА_12 питання надання земельної ділянки та зазначили, що оскільки на наступний рік відбудуться вибори сільського голови, всю необхідну документацію з даного приводу потрібно виготовити та винести на розгляд сесії до цього часу. При цьому вони висловили вимогу ОСОБА_22 передати частину неправомірної вигоди в розмірі 3000 доларів США за підготовку, лобіювання, прийняття та підписання відповідних рішень Великоглібовицької сільської ради, виготовлення та погодження технічної і дозвільної документації, прийняття рішення про передачу ОСОБА_22 земельної ділянки в оренду.
ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що створення перешкод у прийнятті та підписанні відповідних рішень Великоглібовицької сільської ради, виготовлення та погодження технічної і дозвільної документації, прийняття рішення про передачу йому земельної ділянки в оренду прямо залежить від дій ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі їм неправомірної вигоди може потягнути порушення його законних прав та інтересів, оскільки згідно зі ст. 13, ст. 14 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону; право власності на землю гарантується; це право набувається і реалізується громадянами… виключно відповідно до Закону, ст.ст. 33, 81 ч.1 п.б, 121 ч.1 п.п.б, г Земельного Кодексу України, відповідно до яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі їм земель державної і комунальної власності, можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого господарства в розмірі не більше 2,0 га, а також те, що останні, користуючись своїм службовим становищем умисно створюють умови, за яких питання надання йому в оренду земельної ділянки не виноситься на розгляд сесії Великоглібовицької сільської ради, останній погодився з їх вимогою та повідомив, що згідний надати частину неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США. Крім того, в ході даної розмови вони узгодили, що загальний розмір неправомірної вигоди буде становити менше ніж 24 000 доларів США, оскільки площа земельної ділянки, яка буде надана в оренду, зменшена із 3 га до 2,5 га.
21 серпня 2014 року ОСОБА_22 , знаходячись у власному автомобілі, припаркованому неподалік будинку №20 на вул. Довженка в м. Львові, передав ОСОБА_13 , який діяв з відома інших учасників групи, 500 доларів США (що згідно з курсом НБУ становило 6556,39 грн.), при цьому зазначивши, що наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США він надасть пізніше, на що ОСОБА_13 погодився.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, 03 вересня 2014 року ОСОБА_15 , знаходячись в приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_22 іншу частину неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США (що згідно з курсом НБУ становило 6265,51 грн.).
09 жовтня 2014 року в ході зустрічі, яка відбулася між ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , останні повідомили ОСОБА_22 про те, що у ході сесії депутати Великоглібовицької сільської ради заявили, що для надання йому в оренду земельної ділянки необхідно здійснити інвестиційний внесок на потреби школи в розмірі 20 000 грн. При цьому ОСОБА_12 зазначив, що необхідно написати заяву про згоду надати такий інвестиційний внесок, після чого питання про надання йому в оренду земельної ділянки повторно буде винесено на розгляд сесії. На вказану пропозицію ОСОБА_22 погодився.
16 жовтня 2014 року в ході зустрічі, яка відбувалася між ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 у приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 , останній на їх вимогу передав ОСОБА_13 наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США (що згідно з курсом НБУ становило 1295,14 грн.). Крім того, в ході даної розмови на запитання ОСОБА_22 , скільки і кому потрібно дати грошових коштів, ОСОБА_13 повідомив про те, що частина з вказаної раніше грошової суми в розмірі 21 000 доларів США буде використана на наступні цілі, а саме: підтримка депутатами вказаного рішення буде становити 12000 грн., 6000 доларів США необхідно надати голові сільської ради та 20000 грн. на інвестиційний розвиток села.
17 грудня 2014 року в приміщенні кафе, що в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, відбулася розмова між ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , в ході якої останній, діючи за попередньою змовою з іншими учасниками групи, спрямованою на реалізацію спільного злочинного наміру, висловив вимогу ОСОБА_22 про передачу наступної частини неправомірної вигоди в розмірі 6000 доларів США. Крім того, в ході даної розмови ОСОБА_12 повідомив про необхідність в подальшому передати ще частину неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США депутату на ім`я ОСОБА_23 , щоб останній позитивно проголосував на сесії за вказане рішення.
23 грудня 2014 року в ході зустрічі, яка відбувалася між ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 останні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повторно поставили вимогу ОСОБА_22 передати наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 4600 доларів США для подальшого розподілу між усіма учасниками групи.
24 грудня 2014 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з іншими учасниками групи, спрямованою на реалізацію спільного злочинного наміру, перебуваючи в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, обумовив з ОСОБА_22 передачу частини неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США в якості завдатку від озвученої ним 17.12.2014 суми неправомірної вигоди в розмірі 6000 доларів США, яку останній мав передати через ОСОБА_13 .
На виконання раніше поставлених вимог та реалізацію загального злочинного плану по отриманню неправомірної вигоди 25 грудня 2014 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з іншими учасниками злочинної групи, перебуваючи в кафе «Ярмарх», що на вул. Довженка, 4 у м. Львові разом з ОСОБА_14 , одержав від ОСОБА_22 для подальшого розподілу між усіма учасниками групи раніше обумовлену частину неправомірної вигоди в розмірі 107500 грн. за підготовку, лобіювання, прийняття та підписання відповідних рішень Великоглібовицької сільської ради, виготовлення та погодження технічної і дозвільної документації, прийняття рішення про передачу ОСОБА_22 земельної ділянки в оренду, після чого був затриманий працівниками УДСБЕЗ ГУ МВС України у Львівській області, а предмет неправомірної вигоди в сумі 107 500 грн. вилучено.
Загалом в період з 21.08.2014 по 25.12.2014 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою в групі осіб, одержали від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 121 617,05 грн. в якості неправомірної вигоди.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_18 просить скасувати вирок суду в частині визнання ОСОБА_14 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, і призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років та звільнення його від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки, а також покладенням відповідних обов`язків; закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 . В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок суду є необґрунтованим, прийнятим з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В ході судового розслідування не здобуто достовірних даних про те, що ОСОБА_14 отримував чи вимагав будь-які кошти як неправомірну вигоду. Усі наявні в матеріалах кримінального провадження докази про вчинення ним кримінального правопорушення базуються на словах свідка ОСОБА_22 , які спростовуються протоколами про результати аудіо-контролю та протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Дані свідчення є завідомо неправдивими і не можуть розцінюватися в якості достовірних доказів вини ОСОБА_14 . При встановленні вини ОСОБА_14 суд, відхиливши його заперечення, посилався виключно на показання свідка ОСОБА_22 та протоколи аудіо-, відеоконтролю особи та протоколи про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Даючи оцінку цим доказам, суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_22 про те, що ще в червні 2014 року він звернувся в управління міліції для надання йому правової консультації з приводу вимагання у нього неправомірної вигоди обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , а 02.09.2014 звернувся до ГУ МВСУ у Львівській області з відповідною заявою, в якій дав згоду на конфіденційне співробітництво з органами правопорядку, що і підтвердив під час його допиту в якості свідка як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні. Дані ОСОБА_22 свідчення вказують на його упередженість, а прийняття їх судом без належної оцінки суперечить принципу змагальності сторін кримінального провадження. Досліджені у судовому засіданні клопотання та дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій свідчать про їх застосування у передбаченому законом порядку лише щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_24 та ОСОБА_12 . Серед об`єктів НРСД обвинувачений ОСОБА_14 не фігурує, оскільки згідно зі ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, таким чином працівниками правоохоронних органів відбулось незаконне втручання в приватне життя ОСОБА_14 , що є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, а отримані внаслідок таких дій докази щодо ОСОБА_14 суд зобов`язаний визнати недопустимими.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_20 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким визнати винними: ОСОБА_12 за ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки, з конфіскацією майна; відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_12 . 4-ої категорії 7-го рангу посадової особи місцевого самоврядування; ОСОБА_13 - за ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки, з конфіскацією майна; відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_13 . 7-ої категорії 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування; ОСОБА_14 - за ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки, з конфіскацією майна; ОСОБА_15 - за ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, в державних і комунальних підприємствах, установах та організаціях, строком на три роки, з конфіскацією майна. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок суду є незаконним з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Суд першої інстанції, призначаючи засудженим покарання, в порушення ст. 65 КК України повною мірою не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані, що характеризують осіб, та інші обставини кримінального провадження. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 свою вину не визнали, не розкаялись у вчиненому злочині як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду. Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді справи прийшов до переконання, що наявні пом`якшуючі обставини суттєво зменшують покарання обвинуваченим. Наведені судом пом`якшуючі обставини (відсутність судимостей, вперше особи притягуються до кримінальної відповідальності, їх позитивні характеристики за місцем проживання, учасник АТО, наявність на утриманні батьків похилого віку, стан здоров`я) не можуть зменшити ступінь підвищеної суспільної небезпеки тяжкого злочину з ознаками корупції, вчинений ними як посадовцями органу місцевого самоврядування безпосередньо під час виконання службових обов`язків, у сфері земельних правовідносин. Крім того, при ухваленні рішення судом не враховано безпосередній спосіб вчинення злочину та механізм, його конспіративний характер, розподіл ролей обвинувачених, факт вимагання та отримання неправомірної вигоди у великому розмірі 121 617,05 грн., що свідчить про підвищену суспільну небезпеку осіб обвинувачених. Також є безпідставним застосування судом до обвинувачених положень ст. 75 КК України, що свідчить про порушення вимог ч.1 п.2 ст. 413 КПК України, тобто неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
При апеляційному розгляді прокурор апеляційн ускаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_18 заперечив.
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їхні захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 апеляційну скаргу прокурора заперечили, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_18 підтримали.
Заслухавши доповідь судді, сторону обвинувачення, сторону захисту, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_18 та прокурора підлягають частковому задоволенню.
Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з таких підстав.
При прийнятті рішення суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення й відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.
Статтею 370 КПК України встановлені вимоги до судового рішення, а саме: судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Так, в обвинувальному акті у вину ОСОБА_14 , зокрема, поставлено те, що 23 грудня 2014 року в ході зустрічі, яка відбувалася між ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 , останні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повторно поставили вимогу ОСОБА_22 передати наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 4600 доларів США для подальшого розподілу між усіма учасниками групи (т.1 а.с.13).
Однак у вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено, що 23 грудня 2014 року в ході зустрічі, яка відбувалася між ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 у приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 останні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повторно поставили вимогу ОСОБА_22 передати наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 4600 доларів США для подальшого розподілу між усіма учасниками групи (т.4 а.с.106).
У той же час як на доказ вини обвинувачених, в тому числі й ОСОБА_14 , в мотивувальній частині вироку суд покликається на протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи № 5/26 від 12.01.15, з якого вбачається, що 23.12.2014 в ході зустрічі, яка відбувалася між ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 з ОСОБА_15 у приміщенні перукарні на АДРЕСА_3 , останні повторно поставили вимогу ОСОБА_22 передати наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 4600 доларів США для подальшого розподілу між усіма учасниками групи (т.4 а.с.112).
У протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи № 5/26т від 12.01.15 вказано, що в ході процесуальної дії 23.12.2014 встановлено, що співрозмовниками є ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 (т.3 а.с.118).
Отже мотивувальна частина вироку містить істотні суперечності щодо фактичних обставин в частині участі ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок чого судове рішення не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_14 винуватим себе в інкримінованому йому злочині не визнав та надав суду показання про те, що з ОСОБА_22 він познайомився лише 25 грудня 2014 року, коли приїхав в кафе «Ярмарх», що на вул. Довженка, 4 в м. Львові. Він був в якості таксиста. На інших зустрічах, які вказані в обвинуваченні, не був присутній. Він лише чув, що з`явився інвестор в селі. В подробиці надання ОСОБА_22 в оренду землі не вникав. На сесії сільської ради ходив рідко, так як часто хворів. Жодних грошей ні від кого не отримував і ні з ким ні про що не домовлявся. 25 грудня 2014 року до нього подзвонив ОСОБА_13 та попросив його під`їхати в кафе «Ярмарх», що на вул. Довженка, 4 у м. Львові, щоб його забрати. Він зайшов в середину кафе, так як ОСОБА_13 та ОСОБА_22 наполягали. Він зайшов, привітався з ними та підсів до них. Розмов про гроші він не чув. Через деякий час в кафе зайшли працівники УДСБЕЗ та затримали їх.
Суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_14 й при ухваленні обвинувального вироку не дав їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.
Оскільки судове рішення не відповідає вимогам закону й допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Щодо доводів прокурора про неправильне застосування кримінального закону (ст. 75 КК України) при призначенні покарання обвинуваченим колегія суддів вважає, що за умови підтвердження обсягу обвинувачення, за тих самих даних про особи обвинувачених та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 слід вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів звертає увагу на те, що законом України про кримінальну відповідальність передбачено одне з таких додаткових покарань як позбавлення рангу, а не позбавлення категорії як це зазначено у вироку суду.
З огляду на викладене апеляційні скарги захисника, прокурора слід задоволити частково, вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При новому розгляді суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_18 , прокурора задоволити частково.
Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 скасувати.
Призначити в Сихівському районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за ч.3 ст. 368 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4