Справа № 127/5747/18
Провадження №11-кп/801/533/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000383 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Тюменської області, м. Новий Уренгой, громадянина Росії, до затримання непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.02.2011 року вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 01.06.2012 року вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за ч. 2 ст.185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 25.01.2018 р. по день набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обрахувати з 14.02.2020 року.
Вирішено питання з речовими доказами, накладеним арештом та процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 25.01.2018 року близько 14.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Залізничного вокзалу, що розташований за адресою м. Вінниця, пл. Привокзальна, 1, спільно зі своїм знайомим ОСОБА_10 , який по даному факту засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2018 року, що набув законної сили, узгодили злочинний план спрямований на заволодіння чужим майном. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_10 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, узгоджено, з корисливих мотивів почали вимагати в ОСОБА_11 , з яким познайомилися в кафе «Їжа в дорогу», грошові кошти.
Після відмови ОСОБА_11 надати грошові кошти, ОСОБА_7 діючи умисно, відкрито, шляхом ривка дістав з кишені куртки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ХL Dual SIM RM -1030», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №852/18-21 від 01.03.2018 р. становила 1193,93 грн., та дотримуючись узгодженого плану одразу передав його ОСОБА_10 , який в свою чергу заховав мобільний телефон до власної кишені.
В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, відкрито, з корисливих спонукань шляхом ривка дістав з задньої кишені штанів ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 110 грн. та помістив їх до своєї кишені.
Протиправні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , були викриті потерпілим ОСОБА_11 , який почав вимагати повернення належного йому майна. З метою збереження викраденого майна та продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 умисно застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс декілька ударів в область обличчя та тулуба потерпілого, тим самим спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці перенісся, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 113 від 26.01.2018 належать до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з місця злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну сум 1303,93 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок та визнати невинним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, які не підтвердженні показами свідків.
Зокрема ОСОБА_7 не чіпав потерпілого, який був п`яний, лише витягнув його гаманець, показав його ОСОБА_11 і віддав назад, а його побив і забрав телефон ОСОБА_12 , що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а покази потерпілого суперечать поясненням іншим учасникам.
Разом з тим, захисник вважає, що відеозапис із камер спостереження кафе слід визнати не допустимим доказом, так як ОСОБА_7 не був з ним ознайомленим, а також порушено його право на захист, оскільки залучений перекладач ОСОБА_14 не мала повноважень на переклад з української на російську мову та могли бути не точності в перекладі.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просить про скасування вироку і закриття провадження із-за недоведеності вини ОСОБА_7 та пояснила, що ОСОБА_7 не забрав телефон, а тілесні ушкодження спричинив ОСОБА_10 , який про це пояснював в суді першої інстанції, необхідно врахувати, що потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не пам`ятав всіх обставин, а також просить визнати недопустимим доказом відеозапис із камер спостереження, який при відкритті матеріалів не демонструвався обвинуваченому, а також вказує на можливий неточний переклад з української на російську в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 просив врахувати доводи захисника та його пояснення, що він лише взяв гаманець, показав потерпілому і повернув назад, що ОСОБА_10 конфліктував з потерпілим і наніс йому тілесні ушкодження, не домовляючись з ним, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв в якості доказу покази потерпілого, вина ОСОБА_7 підтверджується слідчим експериментом, ОСОБА_7 не обвинувачувався в тому, що наносив тілесні ушкодження, але всі дії ОСОБА_7 вчиняв з ОСОБА_10 узгоджено, а тому і дії кваліфіковані за попередньою змовою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість вироку апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції перевірив в повному обсязі доводи захисту щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення грабежу та навів переконливі докази винуватості ОСОБА_7 . Це покази потерпілого ОСОБА_11 , який чітко пояснював, що саме ОСОБА_7 вийняв у нього з кишені телефон і грошові кошти, і в подальшому ОСОБА_7 передав телефон ОСОБА_10 , на вимогу потерпілого ОСОБА_7 відмовився повернути викрадене, після чого ОСОБА_10 наніс декілька ударів потерпілому, після чого обвинувачений і ОСОБА_10 покинули місце злочину.

Апеляційний суд бере до уваги, що незважаючи на те, що потерпілий вжив спиртне, його покази були послідовними, а звернення до органу поліції зразу ж після вчинення злочину сприяло оперативному затриманню обвинуваченого, вилученню телефону, підстав у потерпілого обмовити обвинуваченого не встановлено.

Судом першої інстанції дано вірну оцінку показам ОСОБА_10 , який вже на час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 засуджений, а будучи обвинуваченим в суді давав покази, що саме ОСОБА_7 забрав у потерпілого телефон та грошові кошти, а також не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_15 , яка перебуває в товариських стосунках з ОСОБА_7 , покази якої суперечать зібраним доказам.

Також судом апеляційної інстанції перевірено доводи захисту щодо недопустимості доказу відеозапису з камер спостереження та погоджується з висновком суду, що даний доказ був відкритим обвинуваченому та захисту, якщо обвинувачений бажав переглянути його, і в разі відмови у цьому, мав можливість звернутися з клопотанням або ж зазначити у протоколі, що йому не надано для ознайомлення даний доказ.

За відсутності такої інформації та дослідження даного відеозапису в суді першої інстанції, де учасники висловили свої міркування і щодо даного доказу, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання даного доказу недопустимим, а дані, зафіксовані з місця злочину суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги в якості доказу, та спростовують у сукупності з іншими доказами доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 .

Також не знайшли підтвердження доводи захисника про порушення права на захист обвинуваченого, через можливо неточний переклад в суді першої інстанції, оскільки в ході судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_7 не поступило заяв, що обвинувачений ОСОБА_7 не розуміє пояснень, які надавались чи змісту оголошених документів, також в апеляційному суді не зазначав про порушення його прав в частині перекладу, також апеляційний суд бере до уваги, що в апеляційному суді також знаходився перекладач, проте обвинувачений ОСОБА_7 без його допомоги приймав участь і додаткового перекладу з української на російську не потребував.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його відношення до вчиненого, а тому підстав для пом`якшення покарання апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020р. щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4