Провадження № 1-кп/185/262/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 року . м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровська, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна, без позбавлення права керувати транспортним засобом,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , 02 жовтня 2019 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, перебував на вулиці Космонавтів, м. Павлограда, Дніпропетровської області, де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , о 14 годині 00 хвилин, прийшов за адресою мешкання сусіда своєї рідної сестри - ОСОБА_7 , з яким він був раніше знайомий, а саме: АДРЕСА_3 .
В той же день, у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення шахрайських дій, скориставшись тим, що ОСОБА_7 його знає, як брата своєї сусідки, шляхом зловживання довірою останнього, під приводом поїздки до магазину «АТБ маркет», попросив у ОСОБА_7 надати йому у тимчасове користування на одну годину велосипед марки «Аіст», чорно-білого кольору, при цьому достовірно усвідомлюючи, що повертати його не буде, а в подальшому розпорядиться ним на власний розсуд.
ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, довірившись ОСОБА_4 , передав останньому вищевказаний велосипед марки «Аіст», чорно-білого кольору.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 з вказаним майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , шляхом вчинення шахрайських дій, заволодів велосипедом марки «Аіст», чорно-білого кольору, вартістю 2678,17 гривень, спричинивши ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 04 жовтня 2019 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, рухався по вул. Озерна, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Проходячи з торцевої сторони повз будинок АДРЕСА_4 , що розташований по зазначеній вулиці, він побачив відкриті вхідні двері до підвального приміщення вказаного будинку, за яким перебувала закрита металева дверна решітка. Останній припустив, що в підвальному приміщенні можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення. Після чого, в той же день, приблизно о 13 годині 32 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до входу в підвальне приміщення, відкрив металеву решітку вхідних дверей, що була зачинена на дерев`яний колишок та проник в підвальне приміщення.
Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи в середині підвального приміщення, реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, з корисливих мотивів, таємно, повторно з підвального приміщення будинку АДРЕСА_4 викрав косу бензинову марки «Протон», моделі БТ- 2703С, зеленого кольору, що перебуває на балансі правління ОСББ «Озерна, ПО», чим спричинив вказаній організації матеріального збитку на суму 1586,58 грн.
ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України,заявив про щире каяття та дав покази із зазначенням правильності обсягу встановленого та пред`явленого обвинувачення, підтверджуючи встановлені обставини вчинення злочинів, які стосуються часу, місця, способу вчинення злочинів, та інших обставин учинення злочинів.
Зазначив, що він повністю згоден з висновками судово-товарознавчих експертиз. Велосипед, яким він заволодів та бензинова коса повернуті власникам.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілих та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, в присутності його захисника, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України - доведена повністю.
Під час судового розгляду встановлено, що 18 грудня 2019 року ОСОБА_4 за злочинні дії, вчинені в 2018 році, був засудженим, вироком Дніпровського апеляційного суду за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна, без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Відтак, є очевидним, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 , якому інкримінується вчинення корисливого злочину, присутня одна з кваліфікуючих ознак ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно.
Разом з тим, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд провадиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинуваченого акта.
В зв`язку з тим, що прокурор не змінив обвинувачення в суді з цього приводу, а суд, у відповідності до вимог КПК України, позбавлений права вийти за межі пред`явленого обвинувачення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати:
- за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
- за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та тяжкого кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, викрадене повернуто власникам.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , 2013 року народження.
Обтяжливих обставин судом не встановлено.
Характер, обставини та ступінь негативних наслідків учинених обвинуваченим злочинів, їх кількість, ставлення обвинуваченого до вчиненого, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та стійку злочинну направленість його поведінки, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкціями вказаних статей.
Також, обвинуваченому ОСОБА_4 , повинно бути призначено покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
18 грудня 2019 року ОСОБА_4 було засуджено Дніпровським апеляційним судом за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, без конфіскації належного йому майна, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покарання, що призначено ОСОБА_4 за останнім вироком суду від 18 грудня 2019 року, покаранням, що призначається ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2184 грн. 12
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України - у вигляді обмеження волі строком один рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки три місяці.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком три роки три місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді позбавлення волі строком три роки, без конфіскації майна, без позбавлення права керувати транспортними засобами, що було призначено ОСОБА_4 вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, покаранням, що призначається за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком три роки три місяці, без конфіскації майна, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 07 листопада 2019 року.
В строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17 квітня 2018 року по 01 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 12 коп. на користь держави.
- велосипед марки «Аіст», чорно-білого кольору, яким 02.10.2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою заволодів ОСОБА_8 , переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити останньому за належності;
- косу бензинову марки «Протон», моделі БТ- 2703С, зеленого кольору, що перебуває на балансі правління ОСББ «Озерна, ПО», передану на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_9 залишити за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_10 .