Справа № 493/2049/19
Провадження № 1-кп/493/198/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження за № 0000681 від 26.12.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані неповнолітню доньку, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.11.2019 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку листопада 2018 року, більш точної дати досудовим та судом слідством не встановлено, у нічний час добі, близько 4-ї години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці 30 Років Перемоги в м. Балта Одеської області, з корисливих мотивів, вступивши між собою у злочинну змову, прийшли до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 .

Впевнившись, що їх дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, згідно раніше досягнутої злочинної домовленості, шляхом вільного доступу, з подвір`я домогосподарства ОСОБА_6 таємно викрали металеві двох секційні ворота, розміром 1х2,05 м, вартістю 2302,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з викраденим майном покинули місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що на початку листопада 2018 року близько 04-ї години до нього зателефонував ОСОБА_5 і попросив прийти на АДРЕСА_2 . Прийшовши за казаною адресою зустрів ОСОБА_5 , який запропонував зняти металеві ворота для продажу, на що він погодився. Разом вони зняли металеві ворота за вищевказаною адресою, які перенесли до недобудови по вул.. Любомирська в м. Балта Одеської області, а згодом їх продали.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в листопаді 2018 року йому зателефонувала дочка і повідомила, що викрали ворота з території домоволодіння, яке йому належить на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_2 . Згодом його покликав дільничний інспектор поліції для впізнання воріт, які він упізнав у особи, яка купила ворота у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Балтським РВ філії державної установи «Центр пробації`в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення мають та небезпеки для суспільства мають середній рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію теперішнього правопорушення, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження можливе за умови додаткових обов`язків та застосування додаткових заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, відшкодування завданих збитків.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію його правопорушень, способу життя, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги думку прокурора про застосування стосовно обвинуваченого умовного терміну покарання, обвинуваченого, який просить не позбавляти його волі та дати можливість змінити йому життя, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, в силу ст. 76 КК України, обов`язки. При цьому,суд приходить до висновку, що умовний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки обвинувачений визнає свою вину, щиро розкаюється, відшкодував завдані збитки.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Балтського районного суду Одеської області від 21.11.2019 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 21.11.2019 року шляхом складання призначених покарань.
Потерпілим цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, враховуючи вирок Балтського районного суду Одеської області від 21.11.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
На підставі п. п.1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
Ухвалу слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 10.12.2018 року про накладення арешту на майно скасувати.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався

Речові докази по справі, які перебувають на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_6 повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

СУДДЯ