Дата документу 23.12.2019 Справа № 311/4387/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1235/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 311/4387/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Василівським районним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який є приватним підприємцем, неодружений, має на утриманні малолітню доньку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання на строк до 26 січня 2020 року включно, із застосуванням електронного засобу контролю, та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3 та 9 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення та невстановленням слідчим суддею, всупереч вимогам ст. 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 345 КК України, існування жодного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не ухиляється від слідства, вину свою у вчиненні злочинів не визнає, оскільки він їх не вчиняв, в силу ст. 89 КК України є несудимою особою, був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тому був під постійним конвоюванням і не міг погрожувати свідкам, а також впливати на експерта, оскільки судово-медична експертиза вже проведена.

Також просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є приватним підприємцем, має стабільний дохід, протягом останніх 6 років перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні дитину-інваліда, єдиним годувальником яких він є, матеріальної шкоди не завдано, потерпілим не заявлено жодних вимог, нових злочинів не вчиняв.

Крім того звертає увагу на те, що слідчим суддею не було враховано, що протоколи допитів від 24.11.2019 потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімку потерпілому ОСОБА_10 , не містять усіх підписів та необхідних даних, протокол огляду місця події від 24.11.2019 не повинен братися до уваги, так як було оглянуто не те місце події, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не відповідають дійсності, а показання свідка ОСОБА_14 містять протиріччя, тому до показань усіх свідків слід поставитися критично.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: протокол огляду місця події від 24 листопада 2019 року; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_10 від 24 листопада 2019 року та від 27 листопада 2019 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до нього від 24 листопада 2019 року; показання свідка ОСОБА_12 від 27 листопада 2019 року; показання свідка ОСОБА_15 від 25 листопада 2019 року та від 28 листопада 2019 року.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, з чим погоджується й колегія суддів.

Також слідчим суддею було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені слідчим у клопотанні, а саме, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, існування яких підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Разом з цим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів тих обставин, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з чим погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

Отже, з урахуванням того, що стороною обвинувачення були доведені лише обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий застосував щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Однак, незважаючи на те, що в ході розгляду провадження, всупереч доводам захисника, встановлені наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також існування вказаних слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які при цьому, на думку колегії суддів, мають мінімальний ступінь їх здійснення, оцінуючи конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді про заборону підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло цілодобово, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є фізичною особою-підприємцем, отже, маж стабільний дохід та джерело прибутку, має постійне місце реєстрації, по якому позитивно характеризується, та постійне місце проживання, по якому мешкає з цивільною дружиною та малолітньою донькою, які перебувають на його утриманні.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, на думку колегії суддів, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є невиправдано обтяжливим для ОСОБА_7 , значно обмежуватиме права підозрюваного на утримання сім`ї та позбавить права забезпечення побутових потреб, оскільки ОСОБА_7 є єдиною працездатною особою в родині, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, з метою чого, колегія суддів вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи захисника про те, що протоколи допитів від 24.11.2019 потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімку потерпілому ОСОБА_10 , не містять усіх підписів та необхідних даних, протокол огляду місця події від 24.11.2019 не повинен братися до уваги, так як було оглянуто не те місце події, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не відповідають дійсності, а показання свідка ОСОБА_14 містять протиріччя, тому до показань усіх свідків слід поставитися критично не є предметом розгляду на даному етапі досудового розслідування під час вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого і застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання на строк до 26 січня 2020 року включно, із застосуванням електронного засобу контролю, та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3 та 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арештуна строк до 26 січня 2020 року включно, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обовязки, передбаченіч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений день та час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків встановити до 26 січня 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваномуОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, де він проживає, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: