Справа № 727/4963/14-к
Провадження № 1-кп/727/27/20
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
30 січня 2020 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_9 , 28 лютого 2013 року близько 10:00 год., який на той час виконував обов`язки директора ТОВ «Телерадіокомпанія ТВА», перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Червоноармійська, 13, знаходячись при проведенні загальних зборів ТОВ «Медіа Група СІТІ», за участі її учасників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх юристів та у присутності народних депутатів України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували в приміщенні, у зв`язку з реалізацією своїх прав у взаємовідносинах із засобами масової інформації, передбачених Законом України «Про статус народного депутата України» із наміром замовити ефір для висвітлення своєї депутатської і громадської діяльності; після винесення на голосування порядку денного питання про усунення від виконання обов`язків директора ТОВ «Медіа Група «СІТІ» ОСОБА_9 , останній, усвідомлюючи, що рішення зборів з вказаного питання буде прийнято не на його користь, з метою, щоб збори не відбулися, незважаючи на присутність народних депутатів України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , створив конфліктну ситуацію із ОСОБА_10 , під час якої погрожував їй фізичною розправою та діставши з своєї сумки пістолет, пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями, марки «Форт-12Р» (№2404), дозвіл на право зберігання та носіння якого за № НОМЕР_1 було йому надано; утримуючи означену зброю в руці, демонстративно став розмахувати нею в напрямку зазначених вище осіб, з метою протиправного впливу на їх психіку, шляхом вигуків про погрози заподіяння шкоди здоров`ю, при цьому, здійснив приведення пістолету у бойову готовність, шляхом перезарядження, а саме введення патрона в патронник. Під час вказаних дій, народні депутати України ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи своє право, передбачене ст. 17 ч. 5 Закону України «Про статус народного депутата», у словесній формі почали вимагати від ОСОБА_9 негайного припинення дій щодо порушення прав, свобод і інтересів людини та громадянина, що охороняються законом, а ОСОБА_13 , при цьому пред`явив обвинуваченому посвідчення народного депутата України на своє ім`я, однак, незважаючи на це, ОСОБА_9 , вже будучи обізнаним про те, що ОСОБА_13 є народним депутатом України, у словесній формі виразив байдужість до цього факту та статусу особи народного депутата України і висловив погрозу ОСОБА_13 народному депутату України завданню шкоди його здоров`ю в спосіб здійснення пострілів, які останній сприйняв як реальну загрозу, враховуючи емоційно збуджений і агресивний стан ОСОБА_9 та наявність в його руці зброї, приведеної у готовність до пострілів.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у пред`явленому звинуваченні за ч. 1 ст. 346 КК України не визнав. Суду, в порядку вимог ст.351 КПК України, надав показання про те, що 28.02.2013 року, він був заблокований групою осіб на чолі з ОСОБА_14 та її людьми, а саме - матір`ю ОСОБА_15 , юристами, охоронцями, в тому числі і народними депутатами України ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , з метою проведення загальних зборів засновників «Медіа група Сіті»; він розумів, що проведення, за наявності кворуму таких зборів призведе до втрати ним контролю над головним товариством, так як його частка в статутному фонді вказаного товариства складала 49%, а ОСОБА_10 - 51%, що в подальшому і відбулося внаслідок перерозподілу часток, за підроблених документів. Пояснив, що саме з цим пов`язує і присутність народних депутатів України ОСОБА_12 і ОСОБА_13 і вказав, що по факту подій, які мали місце 28.02.2013р. було внесено до ЄРДР декілька кримінальних проваджень, потерпілими спочатку були: ОСОБА_17 , потім народні депутати України ОСОБА_12 і ОСОБА_13 і остаточним потерпілим залишився ОСОБА_13 та за заявою останнього, йому було пред`явлено підозру за погрозу заподіянням шкоди здоров`ю, як народному депутату України, вчинену у зв`язку з його громадською діяльністю.
В показах зазначив, що ніяких дій і погроз народному депутату України ОСОБА_13 він не вчиняв, оскільки не знав на той час, що потерпілий є народним депутатом України та вказав, що якби знав, то обов`язково, не тільки погрожував, але і стріляв би в нього показово, так як, на його думку мало місце вторгнення до його власності приміщення по АДРЕСА_2 і це було б виправданим, оскільки, коли він намагався вийти з кабінету, а біля виходу стояли охоронці ОСОБА_18 , двері були зачинені її юристом ОСОБА_19 . Пояснив, що саме в бік охоронців був направлений його пістолет, коли він його дістав з сумки з словами: «хто ви такі, в сторону». Вказав, у показаннях на те, що як тоді, так і по даний час, не розуміє причину з`явлення народного депутата України в його власному приміщенні, фактично на чужому виборчому окрузі і саме чому ОСОБА_13 , а не ОСОБА_12 став між ним і ОСОБА_14 під час їх розмови, фактично, перегородив йому шлях до виходу з кабінету та чому його, як народного депутата України не показали в телевізійному ефірі, пов`язаному із висвітленням громадської діяльності. Вважає, що присутність народних депутатів України в його кабінеті була заздалегідь спланованою акцією з боку ОСОБА_18 , так як саме ОСОБА_13 , ОСОБА_12 були, на той час однопартійцями у Верховній Раді з чоловіком ОСОБА_20 народним депутатом України ОСОБА_21 і, повністю заперечив той факт, що ОСОБА_13 йому двічі представлявся, як народний депутат України і показував посвідчення, що у свою чергу, виключає правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 346 КК України. При цьому, також пояснив, що коли він пішов до дверей з пістолетом в руці, потерпілий, біля якого стояла ОСОБА_22 фактично йому перегородили шлях виходу з кабінету; після чого, ОСОБА_17 стала його заспокоювати, конфліктна ситуація була вичерпана; ці події було випадково записано на включену відеокамеру. Вважає в показах, що записи, які на той час були розміщені в соціальних мережах на каналі ОСОБА_23 відформатовані і саме на них, на його думку, базується звинувачення у вчиненні злочину, якого він не вчиняв.
При цьому, також вказав у показах, що інкримінуєме йому діяння є політичним, проти нього замовленням, із фальсифікованою справою та мотивує це тим, що уже в ході судового розгляду справи в попередньому складі суддів, мало місце звернення письмове до судді про визнання свідком по справі, голови фракції «Народний фронт» у Верховній Раді ОСОБА_24 , що мало місце детальної перевірки прокуратурою, та хоча прокурор і не визнав останнього до допиту в якості свідка, народні депутати України - ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були (в 2013р.) однопартійцями ОСОБА_24 , як і ОСОБА_25 , чоловік ОСОБА_18 , із якими він фактично знайомий з 1996 року, коли, після виборів йому було запропоновано втілення в життя ідеї створення в м. Чернівцях ТВА, його це зацікавило, так як на майбутні перспективи передбачалось утворення і ОСОБА_26 холдингу з частками 50/50; саме тоді він і познайомився з ОСОБА_27 та його дружиною, які згодом з ним стали кумами та він з останніми був у нормальних відносинах; разом з ОСОБА_28 придбали телекомпанію ТВА, відкрили газету; він залишився працювати в Чернівцях, а ОСОБА_29 переїхав до Києва; вони були партнерами, він мав перед ОСОБА_28 борги та згодом, у 2008 році розпочалися між ними суперечки і вже у 2010 році дружина ОСОБА_30 - ОСОБА_31 набула 51% статутного капіталу компанії, без будь якого рішення, в нього залишилася менша частка 49%. Пояснив, що на той час, він розрахувався з боргами перед ОСОБА_21 та в подальшому, коли вийшли на вибори у 2012 році, він поза спиною останнього став домовлятися з командою ОСОБА_32 , тим самим порушив домовленості з ОСОБА_28 щодо подальшої співпраці та в кінцевому результаті, відбулися події 28.02.2013 року, коли його заблокували в кабінеті. Пояснив, що згодом він усе переосмислив та 14 січня 2014 року написав заяву про вихід з усіх підприємств. В показах зазначив, що всі свідки по справі, мають упереджене ставлення до нього, так як одного з свідків він звільнив з роботи ( ОСОБА_33 ), в ОСОБА_20 , ОСОБА_34 та їх юристів ( ОСОБА_19 і ОСОБА_35 ) були до нього неприязні відносини; вважає, що в суді вони надавали неправдиві свідчення; при цьому вказав, що ОСОБА_36 був і юристом не тільки сім`ї ОСОБА_37 , а і сім`ї ОСОБА_38 , один з членів якої був понятим при проведенні слідчих експериментів, що відбувалися в АДРЕСА_3 . Пояснив, що саме за його дзвінком до правоохоронних органів, було відкрито кримінальне провадження, однак, вже в ході розслідування справи, кваліфікація його дій змінювалася і слідство уникало доказів його непричетності до подій 28.02.2013 року. Просив, його по суду виправдати.
Не дивлячись на те, що обвинувачений винним себе не визнав, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.346 КК України в судовому засіданні підтверджується та доводиться наступним.
Допитаний в судовому засіданні, під присягою, в порядку вимог ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_13 надав покази про те, що 28.02.2013р., години не пам`ятав, він прийшов із ОСОБА_12 до ОСОБА_9 , як до керівника телеканалу ТВА, з метою замовлення ефіру, йому, як народному депутату України, для висвітлення своєї депутатської і громадської діяльності у зв`язку із хвилею акцій боротьби з режимом ОСОБА_39 « ОСОБА_40 ». Через 15 хвилин після того, як вони зайшли до кабінету ОСОБА_9 , перед цим він представився останньому, як народний депутат України, назвав своє прізвище та з останнім став розмовляти ОСОБА_12 про надання йому часу в ефірі для висвітлення депутатської і громадської діяльності, до кабінету увійшли дві жінки, за ними два чи три чоловіка, як він пізніше дізнався, що це були - ОСОБА_10 , її мама, оператор та ще якихось двоє людей і одразу ж почали проводити якісь збори; він з ОСОБА_12 залишалися сидіти на своїх місцях; в суть він не вникав, і думав про те, як продовжити розпочату розмову з ОСОБА_9 щодо надання йому часу в ефірі; в той момент, його увагу відволікла сварка, що супроводжувалася лайкою і погрозами, він побачив, як ОСОБА_9 встав зі свого столу та витягнувши із сумки пістолет, перезарядив його, тримаючи зброю в руці, нею почав розмахувати та погрожувати жінкам, направляючи в їх сторону пістолет. Біля його стільця стояла жінка молодша за іншу по віку, - це була ОСОБА_10 ; відстань між ним і останньою було менше метра; він піднявся і встав між ОСОБА_14 , яка усе знімала на камеру телефону та ОСОБА_9 , пред`явивши останньому своє посвідчення народного депутата України, висловив йому вимогу заспокоїтись та опустити зброю; пояснив, що незважаючи на це, ОСОБА_9 , в словесній формі виразившись нецензурно, висловив погрозу, що буде в нього стріляти. Погрози ОСОБА_9 із направленим пістолетом в бік його скроні, він сприйняв реально, оскільки останній був дуже в збудженому стані, його охопив страх, так як в руці обвинувачений тримав пістолет, перед цим, він бачив, як ОСОБА_9 звів курок з запобіжника, а оскільки йому було притаманно відчуття самозбереження, він відчував себе в небезпеці, при цьому ще й ОСОБА_9 вигукнув фразу: «вас народних депутатів треба стріляти…»; в той час вмішався народний депутат України ОСОБА_12 , словами заспокоював і просив ОСОБА_9 опустити пістолет; після проголошення протоколу старшою жінкою ОСОБА_15 та вимог ОСОБА_12 опустити пістолет, обвинувачений сів за свій стіл, сховав зброю, однак продовжував кричати; після чого, хтось вийшов із кабінету; він також покинув кабінет; в коридорі бачив журналістів з камерами, ніяких інтерв`ю не надавав. Вважав, що обвинувачений має відповідати по закону. Просив, справу в подальшому завершити у його відсутність.
Будучи допитаною в залі суду, під присягою, свідок ОСОБА_11 надала покази про те, що 28.02.2013 року вона, разом з ОСОБА_14 , юристами і оператором з камерою прийшли в приміщенні телекомпанії ТВА по вул. Червоноармійській м. Чернівці; коли вони зайшли в кабінет ОСОБА_9 , там вже сиділи народний депутат України ОСОБА_12 і ще один невідомий їм чоловік, вони розмовляли. Побачивши їх, ОСОБА_9 наказав вийти з кабінету, однак, йому було оголошено повідомлення про проведення загальних зборів. ОСОБА_12 і інший чоловік залишилися в кабінеті. Пояснила, що в момент коли ОСОБА_22 стала проголошувати порядок денний зборів, та оголосила питання про відсторонення від посади ОСОБА_9 , він встав, витяг з сумки пістолет, вийшов і став кричати до присутніх покинути кабінет, підійшов до її доньки ОСОБА_18 і направив на неї пістолет, який тримав в одній руці; побачивши це, чоловік, який знаходився із ОСОБА_12 , як пізніше їй стало відомо це був народний депутат України - ОСОБА_13 встав між ОСОБА_9 і ОСОБА_41 , показав йому посвідчення і сказав, що він народний депутат, на що обвинувачений став агресивним і відповів, що йому все рівно хто він, буде стріляти; пістолет був направлений в бік депутата; але до скроні ОСОБА_13 , ОСОБА_9 зброю не приставляв. Увесь процес проведення зборів і дій, що вчиняв ОСОБА_9 було знято оператором, з якої він організації, їй відомо не було. На запитання прокурора, пояснила, що самим же ОСОБА_9 було викликано поліцію; вона на зборах була в якості секретаря, хоча на той час виконувала обов`язки директора Групи Медіа Сіті. Зазначила в показах, що ОСОБА_9 знала багато років, спочатку відносини з останнім були дружні, а згодом не приязні, оскільки її донька мала більшу частку в компанії, а обвинувачений меншу. Також пояснила, що коли вона проголошувала рішення, ОСОБА_9 вже сидів за столом і пістолету в його руці вона не бачила та після підписання рішення, вони пішли та що відбувалося надалі, їй відомо не було.
Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні, під присягою, надала показання про те, що 28.02.2013р. в приміщенні ТВА по вул.Червоноармійській м. Чернівці, зайшли вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , оператор ОСОБА_44 . Вона оголосила про збори і почала зачитувати порядок денний та коли дійшла до питання відсторонення ОСОБА_9 від посади, побачила, що останній встав з-за столу і почав кричати всім вийти, з сумки дістав пістолет, його перезарядив і тримаючи в руці, почав всім погрожувати, у тому числі і їй. В той час, чоловік, який сидів поруч з ОСОБА_12 , народним депутатом України підвівся з місця, представився народним депутатом України, показав посвідчення і став заспокоювати ОСОБА_9 , на що останній ще більше обурився, і кричав, що буде стріляти, щоб усі вийшли; в той час, погрози ОСОБА_9 були спрямовані безпосередньо ОСОБА_13 , перед яким він розмахував пістолетом. Після чого, вона, заспокоюючи ОСОБА_9 , своєю рукою опустила його руку із пістолетом вниз, останній присів за стіл. Пояснила, що ОСОБА_9 , жодного разу не намагався вийти із кабінету. Після закінчення зборів, ОСОБА_13 вийшов першим з кабінету, а згодом, за ним вийшли - ОСОБА_15 , ОСОБА_45 , ОСОБА_36 і ОСОБА_46 , а вона залишилася розмовляти з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ; в ході розмови, останній сказав: «Я шкодую, що не стріляв». На запитання, пояснила, що ОСОБА_9 знав, що збори відбудуться 28.02.2013 року, в його кабінеті, оскільки після того, як вона з ОСОБА_47 , юристами ОСОБА_45 і ОСОБА_36 , оператором зайшли до кабінету, він показав листи повідомлення про дату зборів, які лежали на столі. Не заперечувала, що здійснювала в кабінеті зйомку на мобільний телефон; крім цього, збори 28.02.2013 року були відзняті оператором ОСОБА_48 на камеру, після чого, від останнього вона отримала диск і передала його юристу ОСОБА_49 .. Вказала в показах, що дійсно тривалий період часу, вона, її чоловік з ОСОБА_9 перебували в дружніх стосунках та станом вже на 2802.2013 року, дружніми їх не можна було назвати, однак, неприязні до нього вона не має.
Будучи допитаним, під присягою, свідок ОСОБА_42 надав показання про те, що він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_43 та оператор зайшли до кабінету, в якому були ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та незнайома особа, як він пізніше дізнався це був народний депутат України ОСОБА_13 . Пояснив, що оскільки, він йшов останнім, то і закрив за собою двері кабінету; за ним ніхто не заходив. Пояснив, що їх прихід до кабінету ОСОБА_9 не викликав в нього здивування, так як останній показав декілька повідомлень про проведення зборів. Після прочитання порядку денного зборів ОСОБА_50 , ОСОБА_9 , почувши питання щодо його відсторонення від посади, почав себе агресивно поводити, дістав зі своєї сумки пістолет і тримаючи його в руці пішов у напрямку ОСОБА_20 , розмахував ним; почався конфлікт, який не довго тривав; кричав, щоб всі вийшли із кабінету і він не буде приймати участь в зборах. Зазначив, в показах, що чоловік, який сидів біля ОСОБА_12 , як потім дізнався це був ОСОБА_13 встав між ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , витягнув з кишені посвідчення, показав його останньому і представився народним депутатом України, попросив опустити пістолет, на що обвинувачений ще більше розізлився та почав направляти на нього пістолет, викрикуючи, що буде стріляти. Пояснив, що приміщення кабінету було не великим, він стояв біля дверей та коли розпочався конфлікт, відчинилися двері та на порозі стали охоронці; чи були ці охоронці найняті ОСОБА_14 , він не знав. На запитання, пояснив, що ОСОБА_9 не намагався виходити з кабінету, а лише намагався вигнати всіх із кабінету. Народні депутати України - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 разом з ним, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_51 не заходили в кабінет обвинуваченого; коли, він з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_51 зайшли в кабінет ОСОБА_9 , депутати вже там знаходилися, розмовляли, а потім знаходитися в кабінеті їх залишив сам ОСОБА_9 та в подальшому, під час конфлікту, депутати закликали ОСОБА_9 заспокоїтеся і опустити зброю. Пояснив, що першим, після конфлікту із кабінету вийшов ОСОБА_13 , а потім вийшли і решта особи, хто ще залишився в кабінеті, не пам`ятає. Вважав, що в конфліктній ситуації, що виникла, мали місце погрози ОСОБА_13 з боку ОСОБА_9 .
В судовому засіданні, під присяго, свідок ОСОБА_43 суду показав, що 28.02.2013р. був свідком загальних зборів, прийшовши із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_42 , та оператором в кабінет, де вже були присутні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . ОСОБА_9 на питання когось із депутатів щодо їхнього виходу з приміщення, дав їм зрозуміти жестом руки, щоб вони залишатися. Після проголошення порядку денного зборів і зокрема питання про звільнення ОСОБА_9 з посади, останній встав з свого місця, почав щось викрикувати та дістав з сумки пістолет, перезарядив його і тримаючи в руці, став погрожувати. В цей час, ОСОБА_13 піднявся, підійшов до ОСОБА_9 представився народним депутатом України, показав посвідчення та попросив опустити зброю, на що обвинувачений продовжував кричати; тоді, ОСОБА_10 встала перед ОСОБА_13 і також стала заспокоювала ОСОБА_9 , який їй крикнув: «Люда, відійди, я буду стріляти». Зазначив в показах, що даний конфлікт тривав до 5 хвилин, після чого, ОСОБА_9 заспокоївся, збори закінчилися, протокол підписали всі, окрім, ОСОБА_52 . На запитання пояснив, що ОСОБА_9 за увесь час перебування в кабінеті, виходити з нього не намагався; жодних протиправних дій до нього, ніким із присутніх не здійснювалося. Диск, з відеозаписом зйомки проведення зборів 28.02.2013 року йому передала ОСОБА_10 і даний диск, він в ході розслідування справи віддав слідчому.
Свідок ОСОБА_53 під присягою, в залі суду пояснив, що 28.02.2013 року, він зайшов з ОСОБА_10 та ще з кількома особами, прізвища яких він не знає. Пояснив, що його ОСОБА_10 попросила здійснювати в кабінеті відеозйомку, так як в нього була з собою камера. В кабінеті коли всі увійшли, за столом по центру сидів ОСОБА_9 , також там були народні депутати України ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Спочатку було оголошено про збори і зачитано документ, ким саме, він не пам`ятав і в ході цього, ОСОБА_9 ,, який сидів за столом, різко піднявся, став кричати і поводити себе агресивно, з сумки дістав пістолет, перезарядив його та тримаючи його в руці направився в сторону ОСОБА_20 , щось викрикував; після чого, ОСОБА_13 , піднявся з стільця підійшов до ОСОБА_9 показав посвідчення і сказав що він народний депутат України, попросив останнього припинити конфлікт і опустити пістолет; ОСОБА_9 ще більше став кричати і ОСОБА_22 стала між ними; тоді, ОСОБА_9 крикнув: «Люда, відійди, буду стріляти». ОСОБА_12 також заспокоював ОСОБА_9 та коли до кінця були завершені збори, оголошені їх результати, він припинив зйомку і диск передав ОСОБА_10 . На запитання, пояснив, що не бачив, щоб ОСОБА_9 прикладав комусь до скроні пістолет, обвинувачений лише ним розмахував і направляв пістолет то в сторону ОСОБА_10 , то ОСОБА_13 , висловлюючи погрози, що буде стріляти. Пояснив, що в приміщенні ТВА були охоронці 2 чи 3, спецзасобів у них не було; чи заходили вони до кабінету, не пам`ятає. В показах зазначив, що дійсно колись він працював в телекомпанії ТВА та ОСОБА_9 його звільнив з роботи, однак, до нього він ніяких не приязних відносин не має.
Свідки, відповідно ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , будучи допитаними під присягою в судовому засіданні пояснили, що станом на лютий 2013 року працювали охоронцями в телекомпанії ТВА, однак 28.02. 2013 року, на зміні по охороні приміщення не були, в них було інше завдання, а тому, про події які мали місце того дня, їм нічого не відомо. У суду немає підстав не довіряти показанням, як потерпілого ОСОБА_13 , так і вищенаведених свідків, оскільки вони, відповідно усі при наданні безпосередньо в залі суду показів, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, приведені до присяги. Окрім того, наведені вище показання, є співмірними з дослідженими в засіданні письмовими, речовими доказами, матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого, наданими, як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, зокрема:- заявою ОСОБА_13 , народного депутата України про вчинення кримінального правопорушення, яка в установленому законом порядку була зареєстрована 11.03.2013 року та відповідно, за якою викладених обставин були внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07. 2013 року (т.2 а.с. 1, 24 26);
Даними дослідженими доказами, спростовуються доводи, висловлені в судовому засіданні при дачі показів обвинуваченим ОСОБА_9 про неприязні відносини з ОСОБА_10
- постановою про закриття кримінального провадження від 22 травня 2013 року, за відсутністю в діянні по обставинах 28.02. 2013 року відносно ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. (т.2 а.с к. пр.63). Вказана постанова 09.07. 2013 року заступником прокурора Чернівецької області ОСОБА_58 була скасована (т. 2 а.с. 65-66) та в подальшому, постановою від 18.12. 2013 року слідчим було закрито кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 129 КК України (т. 2 а.с. 102, 103). Постановою від 03.03. 2014 року, постанова від 18.12. 2013 року прокурором вже Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_59 була скасована (т. 2 а.с.к.п.107).
Наведеним, спростовуються доводи обвинуваченого в частині бездіяльності органів досудового розслідування і прокуратури.
Відповідно до дослідженого договору № 155/13 від 28.02.2013 року, вбачається, що він укладений між фізичною особою ОСОБА_10 (замовником) та ПП охоронне детективне агентство «Гарант» (виконавцем) щодо здійснення забезпечення особистої безпеки ОСОБА_10 , у період здійснення заходів (супровід особи), який здійснюється шляхом організації роботи двох співробітників, в обумовлений замовником час у м. Чернівці, а у разі необхідності за його межами по території України.
Вказаним договором обумовлені обов`язки і відповідальність сторін, а також терміни дії договору (т.2 а.с. 71,72). По усуненню недоліків викладених в наведених вище постановах, слідчим в рамках кримінального провадження надавалися ряд доручень (т.2 а.с. 56,67,77,82,108).
Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо неправомірності двох осіб, в формі охоронців 28.02. 2013 року в приміщенні по вул.. Червоноармійській, 13 м. Чернівці, спростовуються як вказаним доказом, так і дослідженими вище стенограмами розмов між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , в яких підтверджено відповідно про охорону і супровід ОСОБА_10 , задля забезпечення її особистої безпеки, а твердження про те, що присутність двох охоронців в кабінеті ОСОБА_9 під час зборів зумовлена була збільшенням чисельності кворуму, є безпідставними.
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.03.2014 року, а саме, пістолету Форт-12Р № НОМЕР_2 калібру 9 мм, який знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , без його вилучення (т. 2 а.с. 113, 114);
- протоколом огляду, у присутності понятих, був оглянутий пістолет марки Форт-12Р № НОМЕР_2 калібру 9 мм, належний ОСОБА_9 , з фототаблицею (т. 2 а.с. к.п. 115- 117), право останнього на зберігання і носіння якого передбачено дозволом № ЧР 000202 (т. 2 а.с.к.п.121).
- протоколом добровільної видачі та огляду від 15.03. 2014 року, за заявою від 15.03. 2013 року ОСОБА_43 у присутності понятих, видав добровільно диск DVD-R білого кольору із друкованими надписами «Verbatim DVD - R 4.7» (т.2 а.с к. пр.122-124)
З обставин дослідженого диску DVD-R, «Verbatim DVD - R 4.7» (т.2 а.с.к.п 124) вбачаються події, що мали місце 28.02. 2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с. 125);
- протоколом зборів учасників ТОВ «Медіа група Сіті» від 28.02.2013р. (т.2 а.с к. пр.134-136); - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно якого ОСОБА_11 була керівником ТОВ «Медіа група Сіті» (код ЄДРПУ 33762021) (т.2 а.с.к.п. 137 139);
- протоколом огляду від 15.03.2014р. ( т.2 а.с.к.п. 140), у присутності понятих, предметом огляду був вищенаведений протокол та дослідженими в судовому засіданні повідомленнями про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Медіа Група «Сіті» (т. 2 а.с. 122 144).
- згідно постанови від 15.03. 2014 року (т.2 а.с. к.п. 147) було відмовлено у визнанні ОСОБА_10 потерпілою;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03. 2014 року в м. Києві, за участю понятих і відповідно за участю ОСОБА_10 , зафіксованого на камеру по обставинах подій, які відбувалися 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 142 146). В судовому засіданні безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , в ході якого остання чітко, послідовно розповіла про події 28.02. 2013 року, в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, в кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 146);
- посвідчення № 311 народного депутата України ОСОБА_13 , обраного в одномандатному виборчому окрузі № 86 (т. 2 а.с.к.п. 153); останній був визнаний потерпілим по справі, з роз`ясненням йому процесуальних прав та обов`язків (т.2.а.с. к.п. 154 155);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03. 2014 року в м. Києві, за участю понятих і відповідно за участі потерпілого ОСОБА_13 , зафіксованого на камеру по обставинах подій, які відбувалися 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 142 146).
В судовому засіданні безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 , в ході якого потерпілий чітко, послідовно розповіла про події які відбувалися 28.02. 2013 року, в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 146), з обставин слідчого експерименту видно, як ОСОБА_13 за допомогою статистів пояснив і відобразив події, що мали місце в кабінеті ОСОБА_9 , дії останнього з пістолетом в руці, під час чого, йому ОСОБА_9 були висловлені погрози, у спосіб заподіяння шкоди здоров`ю здійсненням пострілів (т. 2.а.с.к.п. 163);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03. 2014 року в м. Чернівцях, за участю понятих, статиста і відповідно за участю свідка ОСОБА_11 , зафіксованого на камеру по обставинах подій, які відбувалися 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 169- 172). В судовому засіданні, безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого остання чітко, послідовно розповіла про події 28.02. 2013 року, що мали місце в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 172);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03. 2014 року в м. Чернівцях, за участю понятих, статиста і відповідно за участю свідка ОСОБА_53 , зафіксованого на камеру моб. тел. НТС One V, по обставинах подій, які відбувалися 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 178-182). В судовому засіданні, безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_60 , в ході якого він чітко, послідовно розповів про події 28.02. 2013 року, що мали місце в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 182); - протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03. 2014 року в м. Києві, за участю понятих, статиста і відповідно за участю свідка ОСОБА_12 , зафіксованого на камеру моб. тел. НТС One V, по обставинах подій, які відбувалися за його присутності 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 188 - 192). В судовому засіданні, безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого він чітко, послідовно розповів про події 28.02. 2013 року, що мали місце в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 192);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03. 2014 року в м. Києві, за участю понятих, статиста і відповідно за участю свідка ОСОБА_43 , зафіксованого на камеру моб. тел. НТС One V, по обставинах подій, які відбувалися за його присутності 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 197 - 201). В судовому засіданні, безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_43 , в ході якого він чітко, послідовно розповів про події 28.02. 2013 року, що мали місце в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 201);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03. 2014 року в м. Києві, за участю понятих, статиста і відповідно за участю свідка ОСОБА_42 , зафіксованого на камеру моб. тел. НТС One V, по обставинах подій, які відбувалися за його присутності 28.02.2013 року в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13 (т. 2 а.с.к.п. 206-210). В судовому засіданні, безпосередньо було досліджено обставини слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_42 , в ході якого останній чітко, послідовно розповів про події 28.02. 2013 року, які мали місце в приміщенні ТОВ ТРК ТВА за адресою м. Чернівці вул.. Червоноармійська, 13, кабінеті ОСОБА_9 (т.2 а.с.к.п. 210);
- протоколом слідчого експерименту від 10.04. 2014 року, проведеного в м. Чернівцях, за участю спеціаліста з комп`ютерно технічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_61 , у присутності понятих, з метою перевірки відомостей, які містяться на сторінці користувача ОСОБА_9 соціальної мережі facebook (facebook.сom), де зазначено останнім на власній сторінці, датою ІНФОРМАЦІЯ_2 (словами автора: «….Жаль ОСОБА_62 (жена ОСОБА_63 ) депутата ВР от ОО заслонила собой…депутата ОСОБА_13 . Удержался не выстрелил. Надо было отстрелить….депутату…который закон нарушает с использованием корочки депутатской. Следующий раз отстрелю.».) (т. 2 а.с.к.п. 229 231). При цьому, з наданих на дослідження користувача ОСОБА_9 соціальної мережі сторінки facebook You Tube досліджено викладений останній в мережу текст про те, що (слова автора: «….жалкує, що не стріляв в депутата…, щоб іншим не повадно було…») (т. 2 а.с.к.п 29 31). Аналогічне вбачається і з наданих на дослідження стороною захисту і досліджених в засіданні даних соціальної мережі сторінки facebook You Tube (т. 4 а.с. 4-5).
Наведеним, на думку суду, спростовуються доводи про те, що 28.02. 2013 року, ОСОБА_9 не знав, що в його кабінет з ОСОБА_12 , народним депутатом України прийшов інший народний депутат України ОСОБА_13 . Крім цього, доводи обвинуваченого в цій частині, спростовуються і показаннями наданими в судовому засіданні, як потерпілого ОСОБА_13 , так і показами свідків, вищенаведених ОСОБА_10 , ОСОБА_45 , ОСОБА_64 , ОСОБА_15 , ОСОБА_33 , які, відповідно вказували на те, що коли чоловік, який був з ОСОБА_12 піднявся і підійшов до ОСОБА_9 , в руці якого був пістолет, він представився, сказав, що є народним депутатом України і показав посвідчення, просив заспокоїтися і опустити пістолет, на що ОСОБА_9 ще більше розлютився і крикнув: «Люда, відійди, я буду стріляти». А, отже і, доводи сторони захисту відносно того, що ОСОБА_13 являвся помічником народного депутата України є безпідставними і спростовуються дослідженими вище доказами по справі.
Окрім означеного, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 в тому, що йому не відома підозра у вчиненому і обвинувачення відповідно, спростовуються даними матеріалів кримінального провадження, зокрема: 26.05. 2014 року, ОСОБА_9 слідчим, за погодженням з прокурором підписано повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 346 КК України (т.2 а.с.к.п 243 245) та 06.05. 2014 року о 10.00 год. вручено особисто ОСОБА_9 , про що міститься відповідна відмітка з підписом останнього в протоколі від 06.05. 2014 року (т. 2 а.с.к.п. 246) та був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Також, вже в ході судового розгляду справи (в попередніх складах суду і даному), ОСОБА_9 копія обвинувального акту слідчим була направлена засобами поштового зв`язку, так як останній відмовлявся від його отримання (т.1 а.с. 9). Протокол відмови від підписання ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і отримання обвинувального акту від 12.06.2014 року свідчить додатково про те, що ОСОБА_9 при врученні йому прокурором копії обвинувального акту відмовився у присутності понятих (т.1 а.с.32). Відповідно, ухвалою від 29.07. 2014 року ( т.1 а.с. 48 50), ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.06.2014 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 346 КК України повернуто прокурору було скасовано і обвинувальний акт з додатками направлено до розгляду в Шевченківський райсуд м. Чернівці, для виконання вимог 314 316 КПК України (т. 1 а.с 50). Стороною захисту, прокурору захисником в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 було направлено повідомлення про докази сторони захисту (т.1 а.с. 64).
Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, за результатами аналізу доказів, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, є належними і стороною захисту не спростовані. Суд, звертає увагу, що усі слідчі дії були проведені у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, уповноваженими на те особами.
Суд, позицію ОСОБА_9 щодо невизнання вини за пред`явленим обвинуваченням ч. 1 ст. 346 КК України, розцінює як лінію захисту, з метою уникнути покарання.
Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Вимогами цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.
У відповідності до вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують, при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Усі інші доводи, на які посилалася сторона захисту в судових дебатах, не дають суду прийти до висновку про незаконність здобутих стороною обвинувачення доказів.
Відносно доводів оспорювання стороною захисту кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 346 КК України, суд зважає на наступне.
Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_9 кваліфіковано, як погроза заподіянням шкоди здоров`ю, щодо народного депутата України вчинена у зв`язку з його громадською діяльністю (ч.1 ст. 346 КК України).
Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК). Законодавець визначає, що основним безпосереднім об`єктом злочину є нормальна робота органів державної влади та об`єднань громадян, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - недоторканність державних чи громадських діячів, їх здоров`я. Об`єктивна сторона злочину полягає у погрозі. Погроза заподіянням шкоди здоров`ю має місце тоді, коли потерпілому погрожують побоями, заподіянням тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості, у т. ч. шляхом застосування наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин, електроструму тощо та ознакою погрози є те, що вона пов`язана з державною або громадською діяльністю державного чи громадського діяча. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 346 КК України, вважається закінченим з моменту доведення погрози до потерпілого і суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Отже, в судовому засіданні було встановлено і підтверджено дослідженими вищенаведеними доказами, що ОСОБА_13 станом на 28.02.2013 року являвся народним депутатом України. Цього числа, разом із народним депутатом України ОСОБА_12 прийшов до телекомпанії ТВА з метою висвітлення в засобах масової інформації його громадської діяльності, у зв`язку з хвилею акції «Вставай Україно». Окрім цього, показами потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_66 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 підтверджено здійснення обвинуваченим ОСОБА_9 погроз ОСОБА_13 здійсненням пострілу. З показів вказаних свідків, чітко вбачається, що після того, як ОСОБА_13 показав ОСОБА_9 посвідчення і представився народним депутатом України, останній ще більше обізлився і став кричати ОСОБА_10 , яка встала між ними: «Люда відійди, я буду стріляти», що вказує і на раптово виниклий умисел обвинуваченого.
Межі повноважень суду щодо судового розгляду справи щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 , окреслені нормою частини 1 статті 337 КПК України.
В контексті наведеного, доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 346 КК України, в зв`язку з чим його потрібно виправдати, суд до уваги не бере, оскільки характер, послідовність та сукупність дій обвинуваченого при подіях 28.02. 2013 року в приміщенні ТОВ ТВА по вул.. Червоноармійській, 13 м. Чернівці за участі народних депутатів України ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , яких саме залишив в кабінеті ОСОБА_9 , свідчать про умисел, що раптово виник і зумовив висловлювання обвинуваченим погроз, тобто був тією необхідною дією, що перебуває у причинному зв`язку з наслідком. А, тому, доводи ОСОБА_9 щодо політичного замовлення з боку потерпілого, є безпідставними.
Отже, дії ОСОБА_9 в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 346 КК України - погроза заподіянням шкоди здоров`ю, щодо народного депутата України, вчинена у зв`язку з його громадською діяльністю, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно вимог ст.65 КК України суд при призначенні міри покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Вважаючи, достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів в підтвердження і спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики, при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих обставин, чітких і взаємоузгоджених.
При цьому, суд посилається на правові позиції Верховного Суду (у постановах від 10.07.2018р.; від 09.10. 2018 року (справа № 148/1211/15-к; справа № 756/4830/17-к), в яких, Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Обставин, які б пом`якшували і відповідно обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він є особою раніше не судимою, має постійне зареєстроване місце проживання, по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, одружений на утриманні якого перебуває малолітня дитина; на обліку в лікаря психіатра та Чернівецькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, працює директором ТОВ ТРК «Зет-Про» (т.2 а.с. к.п. 254-258). Разом з цим, судом встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 у лютому 2013 року, а отже, строк давності по кримінальному правопорушенню за ч.1 ст.346 КК України, відповідно до вимог ст.49 КК України, сплив 28.02.2018р.
Вимогами п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Згідно ч.1,5 ст.74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин вперше, який є злочином середньої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло п`ять років; протягом даного строку не вчиняв злочинів та не ухилявся від суду, тому суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_9 від призначення основного покарання, на підставі ч.5 ст.74 та ст.49 КК України.
Поряд з цим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 заперечує свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 346 КК України й наполягає на ухваленні виправдувального вироку.
Законодавцем передбачено, що звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання, тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.
Отже, враховуючи вищенаведене та виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, із урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нового злочину призначити покарання у вигляді мінімального строку обмеження волі, і не вбачає підстав для застосування вимог ст.75 КК України, оскільки вважає, що є усі підстави для звільнення ОСОБА_9 від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
В наведених правових позиціях Верховний Суд звернув увагу на те, що одночасне застосування вимог ст.75 КК України та ст.49, ч.5 ст.74 КК України, є неприпустимим з огляду на вимоги кодексу щодо звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до ч.2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України….
Цивільний позов відсутній. Витрати, пов`язані з залученням експерта в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не застосовувався.
На підставі ч.5 ст.74, ст. 49 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України суд, - УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 346 КК України та звільнити ОСОБА_9 від покарання за ч.1 ст. 346 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Речовий доказ, за постановою слідчого від 17.03.2014 року (т.2 а.с.к.п 119) пістолет марки Форт-12Р № НОМЕР_2 калібру 9 мм, належний ОСОБА_9 і такий, що був йому переданий на зберігання за розпискою (т.2 а.с.к.п.120) повернути ОСОБА_9 за належністю;
Речовий доказ, за постановою слідчого від 15.03.2014 року (т.2 а.с.к.п 125) диск DVD-R з надписом «Verbatim DVD - R 4.7» - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Речовий доказ, за постановою слідчого від 15.03.2014 року (т.2 а.с.к.п 125) протокол зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа група «Сіті» від 28.02. 2013 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1