ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2925/19 Справа № 213/277/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623 від 04 травня 2016 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Інгулець, Дніпропетровська область, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривому Розі, Дніпропетровська область, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.
Цим, вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покладені на нього такі обов`язки.
Цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 33 гривні 14 коп.
В стягненні солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 2939 грн. 99 коп. відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану злочином моральну шкоду в сумі 3000 грн.
В стягненні солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 14000 грн. відмовлено.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, у період з 10.08.2016 до 12.08.2016 (точної дати в ході судового слідства встановити не вдалося можливим) приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 діючи повторно, разом з особою, яка невстановлена судовим слідством та неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, знаходячись на вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням до іншого приміщення, а саме до подвійного гаражу № НОМЕР_1 , розташованого у гаражно-будівельному кооперативі «Восход» по вул. Гірників в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, який належить ОСОБА_11 ..
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, заздалегідь домовившись про його спільне вчинення, попередньо чітко не розподіляючи між собою функції виконання, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, особа-яка невстановлена судовим слідством, через діру, яка утворилась через відсутність шлакоблоку у душнику подвійного гаражу № НОМЕР_1 , проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , та зсередини відчинив ворота, надаючи таким чином доступ до приміщення ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_5 .. Проникнувши до приміщення вище вказаного гаражу, ОСОБА_6 взяв кувалду, яка знаходилась біля лівої стіни, та за допомогою неї вибив у правій стіні гаражу отвір, розміром 25х40 см, через який особа, що невстановлена судовим слідством, проникла до приміщення гаражу № НОМЕР_3 , та зсередини відчинив ворота, надано таким чином доступ до приміщення ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_5 ..
Проникнувши до приміщення даного гаражу, ОСОБА_6 повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, з полиці викрав майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: музичну колонку «Atlanfa», що прослуховується за допомогою флеш-накопичувача, яка знаходилась біля правої стіни гаражу, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 345 гривень 78 коп., а особа-яка невстановлена судовим слідством, з метою незаконного збагачення, з полиці викрав майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: болгарку «Stern» темно-синього кольору, діаметром кола 125мм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 275 гривень 25 коп. та дриль «Skill» чорно-червоного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 343,85 гривень та три мідні чайники у вигляді самоварів, які знаходились біля стін гаражу, вартість кожного з яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 1160 гривень, загальна вартість трьох мідних чайників 3480 гривень, після чого, розподіливши викрадене майно, утримуючи його при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, з місця вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_6 , особа-яка невстановлена судовим слідством, ОСОБА_5 - зникли, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 4444 гривень 88 коп., та в подальшому розподілили між собою грошові кошти, отримані від продажу викраденого майна.
Крім цього, 30.10.2016 приблизно о 00 годин 15 хвилин ОСОБА_6 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, разом з особою, яка невстановлена судовим слідством та неповнолітнім ОСОБА_5 , який діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражно-будівельного кооперативу «Дружба» по вул. Гірників в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням до іншого приміщення, а саме до гаражу № НОМЕР_4 блоку № НОМЕР_5 , розташованого у ГБК «Дружба», який належить ОСОБА_12 ..
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, заздалегідь домовившись про його спільне вчинення, попередньо чітко не розподіляючи між собою функції виконання, за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя вчинення злочину: пилки по металу, принесеної ОСОБА_6 - особа, яка невстановлена судовим слідством, спилила дужку замку воріт та разом з неповнолітнім ОСОБА_5 відігнули металеві краї дверей гаражу, внаслідок чого вони відчинились та особа, яка невстановлена судовим слідством разом з неповнолітнім ОСОБА_5 проникли до приміщення гаражу, а ОСОБА_6 в цей час стояв на відстані приблизно 100 метрів від гаражу та слідкував, щоб ніхто не помітив їх протиправні дії.
Проникнувши до приміщення вище вказаного гаражу, особа, яка невстановлена судовим слідством таємно викрала з полиць гаражу майно потерпілого ОСОБА_12 , а саме: електричний двигун на пральну машину «Zanussi» у технічно справному стані, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 659,88 гривень; колекторний зварювальний апарат червоного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 1092,17 гривень; болгарку «Stern» темно-синього кольору, діаметром кола 125мм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 484,44 гривень; перфоратор «Startex» синього кольору у пластиковому чорному ящику з 5 свердлами (2 свердла по 6 мм, 1 свердло на 8 мм, 1 свердло на 10 мм та 1 свердло на 12 мм), вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 385,93 гривень; перфоратор «DWT» зеленого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 1085,10 гривень; набір «Homesone» у пластиковому чорному чемодані, до якого входить дриль та електричний лобзик, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 879,57 гривень; провід 2мм х 2 білого кольору, довжиною 9м. 58см, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 142,80 гривень; електричний чайник радянського виробництва у вигляді самовару, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 1160 гривень.
А неповнолітній ОСОБА_5 діючи повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав з полиць гаражу майно потерпілого ОСОБА_12 , а саме: пилосос «Ракета» червоного кольору радянського виробництва, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 337,50 гривень; цифровий мультиметр у картонній коробці, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 110,13 гривень; будівельний стиплер «Торех» синього кольору з нікельованою ручкою, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 210,34 гривень та набір голівок для гайкових ключів радянського виробництва від 10 мм до 21 мм у кількості 9 голівок, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 194 гривень.
Після цього, особа, яка невстановлена судовим слідством та неповнолітній ОСОБА_5 розподілили викрадене майно у мішок та пакет, які знайшли у приміщенні даного гаражу- покинули приміщення гаражу та повернулись до ОСОБА_6 і розподілили з останнім викрадене майно. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, ОСОБА_6 , особа-, яка невстановлена судовим слідством та неповнолітній ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на загальну суму 6741 гривень 86 коп.
Крім цього, 28.08.2017 приблизно о 18:00 годині ОСОБА_6 , разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , які діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Гірників в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням до іншого приміщення, а саме до гаражу № НОМЕР_6 , розташованого у ГБК «Восход», по вул. Гірників в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, який належить ОСОБА_7 .. Після чого, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, заздалегідь домовившись про його спільне вчинення, попередньо чітко не розподіляючи між собою функції виконання, за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя вчинення злочину гвинтового ключа Г-подібної форми, принесеного неповнолітнім ОСОБА_5 , проникли до приміщення вище вказаного гаражу, з полиць якого ОСОБА_6 повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав два амортизатори на мопед, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 235,50 гривень, сидіння від велосипеду «Салют», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 98,70 гривень, шатун від велосипеду «Салют», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 87,12 гривень, шатун з передньою зіркою від велосипеду «Салют», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 87,12 гривень та навісний замок, котрий висів на воротах гаражу, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №728/17 від 17.12.2017 становить 33 гривні 14 коп.
Після чого, розподіливши викрадене майно між собою, утримуючи його при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 541 грн. 58 коп.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить вирок скасувати, стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду, нанесену йому скоєним злочином у сумі 2973,13 грн., а також моральну (немайнову) шкоду у сумі 17000,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що вважає рішення суду першої інстанції таким, яке винесено з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, оскільки суд, при призначенні покарання, не врахував обставини, що обтяжують вину обвинувачених, а саме: вчинення злочину повторно, за попередньою змовою групою осіб та з використанням малолітньої особи.
Окрім того, вказує, що обвинуваченими було вкрадено належне йому майно на загальну суму 2940 грн., перелік якого він надавав слідчому 04.09.2017, однак у обвинувальному акті вказано майно лише на суму 541,58 грн. При цьому, зазначає, що слідчий з невідомих для нього причин передав до суду обвинувальний акт, у якому було навмисно не вказано всього майна, яке було вкрадено. Також вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 3000 грн., яка було стягнута судом солідарно з обвинувачених на його корись, не відповідає його моральним стражданням. Разом із цим, вказує, що з урахуванням характеру та обсягу завданих йому моральних і фізичних страждань, втрат немайнового характеру, які полягали в сильних душевних стражданнях, та в подальшому вплинули на стан його здоров`я, оскільки він не міг користуватися всіма благами та перевагами викрадених речей. Також зазначає, що ним було понесено додаткові витрати, а тому вважає, що є підстави для стягнення з обвинувачених на його користь моральної шкоди у розмірі 1000 неоподаткових мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_13 та захисників, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, потерпілим не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , колегія суддів зазначає таке.
Суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченим покарання, в повній мірі дотримався вимог 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, вчинив злочин в неповнолітньому віці, за місцем навчання характеризувався задовільно, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризуються посередньо, проживає з матірю, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, в 2015 році переніс ЗЧМТ, в період часу вчинення інкримінованих йому правопорушень, яким-небудь психічними захворюваннями не страждав та в стані тимчасового хворобливого розладу не перебував, міг та на цей час може усвідомлювати свої дії і керувати ними, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відніс те, що він щиро розкаявся у скоєних злочинах, вину визнав в повному обсязі.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відніс те, що він щиро розкаявся у скоєних злочинах, вину визнав в повному обсязі, вчинив злочин в неповнолітньому віці, та стан його здоров"я, те, що він мав закриту черепно-мозкову травму.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. До того ж, судом цілком вірно визначено обвинуваченим, кожному окремо, остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання за попереднім вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року.
Також суд погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.ст. 75, 104 КК України, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іститового строку, з покладанням на нього обов"язків в силу ст. 76 КК України.
Разом з цим, доводи потерпілого про неврахування судом при призначенні покарання обставин, що обтяжують покарання, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі й за кваліфікуючими ознаками - вчинення злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб. Тому зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 67 КК України обставини - вчинення злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб, не можуть ще раз враховуватись судом при призначенні покарання як такі, що його обтяжують.
Щодо тверджень потерпілого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 здійснив злочин з використанням малолітньої особи, то вони є такими що не відповідають дійсності.
Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у цьому провадженні, вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, у період з 10.08.2016 по 12.08.2016, тобто обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент вчинення злочину вже виповнилося 15 років, що не підпадає під визначення малолітньої особи, яке закріплене в п. 11 ч. 1 ст. 3 КПК України, де малолітня особа, це дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах та доказах у провадженні, та вважає, що при призначенні обвинуваченим покарання, суд не порушив загальних засад призначення покарання, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , й призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги потерпілого про призначення більш суворого покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази у провадженні у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого рішення.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 65 67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, та для запобігання вчиненню нових злочинів.
Окрім того, потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не зазначає яке саме необхідно призначити покарання обвинуваченим, та не просить ухвалити новий вирок в цій частині.
Щодо тверджень скарги потерпілого про неправильне вирішення судом цивільного позову, то вони є також необґрунтованими з таких підстав.
Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В силу вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно матеріалів провадження потерпілим ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, було подано цивільний позов, в якому він просив стягнути на його користь з обвинувачених 2973 грн. 13 коп. - спричиненої матеріальної шкоди та 17000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги статей 23, 1166, 1177 ЦК України, дійшов висновків про те, що винуватість обвинувачених, у цьому кримінальному провадженню, по епізоду викрадення майна 28.08.2017 року, що належить потерпілому ОСОБА_7 - доведена на суму 541 грн. 58 коп., в обвинувальному акті також зазначена ця сума. Разом з цим, судом встановлено, що потерпілому було передано на зберігання належне йому майно, вартістю на загальну суму 508 грн. 44 коп., тому суд дійшов до обгрунтованого висновку про стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь потерпілого невідшкодовану, завдану злочином у цьому провадженні матеріальну шкоду, в межах розміру, який доведено під час судового розгляду, в сумі 33 грн. 14 коп. - вартість навісного замка, та в задоволенні іншої частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди відмовив, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Також суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, оцінюючи у сукупності доводи позивача, беручи до уваги характер правопорушення та той факт, що розмір заявленої моральної шкоди у сумі 17000 грн. значно перевищує та не є співмірним з розміром матеріальної шкоди, завданої крадіжкою майна, дійшов висновку, що в результаті викрадення речей потерпілий ОСОБА_7 зазнав душевних страждань, які тривають до цього часу, глибину душевних переживань, їх термін, стан здоров`я потерпілого та вимушені зміни у його житті, тому стягнув з обвинувачених солідарно на користь потерпілого 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинувачених на користь потерпілого, визначена вироком з урахуванням вимог закону, відповідає вимогам розумності, справедливості та співрозмірності, й ступеню вини обвинувачених, характеру та глибини страждань потерпілого.
Задовольняючи цивільний позов частково про солідарне стягнення з обвинувачених на користь потерпілого ОСОБА_7 спричиненної матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції, дотримавшись вимог ст. ст. 370, 374 КПК України та загальних засад кримінального провадження, належним чином мотивував своє рішення, виключивши суми, які не знайшли свого підтвердження при доведення розміру понесених потерпілими майнових витрат, що знайшло підтвердження й під час апеляційного розгляду провадлження, та є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги потерпілого й в цій частині.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4