Справа № 947/7360/20
Провадження № 1-кп/947/927/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 14.02.2020 року та угоду про визнання винуватості від 26.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітню доньку, 2015 року народження, батька пенсійного віку, інваліда 1 групи, хворого на онкологічне захворювання ІV, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 263 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у наступному.

Так, на початку грудня 2019 року ОСОБА_5 у невстановлені дату та час, діючи умисно, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, знайшов та підібрав на території мисливського полігону «Рідна природа», що знаходиться за адресою: м. Одеса, Роздільнянський р-н, автодорога Одеса-Київ 40 км, набої калібру 7,62х39 «куля ПС» у кількості 20 штук та набої калібру 7,62х39 «куля Т» у кількості 20 штук, які переніс в сумці до місця свого проживання, приватного будинку, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_2 , де розмістив та зберігав їх без мети збуту у сейфі, розташованому у спальній кімнаті, чим фактично вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, на початку грудня 2019 року у невстановлені дату та час, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, замовив через мережу Інтернет на сайті «Reibert.ua» шляхом особистого спілкування за допомогою смс-повідомлень у невстановленої особи вибухові пакети для відсіку та палуби у кількості 3 одиниці і капсуль-детонатори КД8А у кількості 4 одиниці, які в подальшому отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи на автовокзалі «Одесса» за адресою вул. Колонтаївська, 58, за що заплатив 600 грн.
В подальшому ОСОБА_5 перевіз зазначені речі в коробці громадським транспортом до місця свого проживання, приватного будинку, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_2 , де розмістив та зберігав їх без мети збуту у сейфі, розташованому у спальній кімнаті.
12.12.2019 в період часу з «10» год. «10» хв. до «16» год. «00» хв., працівниками Служби безпеки України, під час проведення обшуку за адресою: м. Одеса, 3-й провулок Тимірязєва, буд. 7, виявлено та вилучено у сейфі, який був розташований у спальній кімнаті, предмети зовні схожі на бойові припаси, а саме: предмети, ззовні схожі на набої калібру 7,62х39 «куля ПС» у кількості 20 штук, які відповідно до висновку експерта № 165/6 від 20.01.2020 є проміжними набоями калібру 7,62х39 мм з кулею зі стальним осердям і відносяться до категорії бойових припасів вогнепальної нарізної стрілецької зброї; предмети ззовні схожі на набої калібру 7,62х39 «куля Т» у кількості 20 штук, які відповідно до висновку експерта № 165/6 від 20.01.2020 є проміжними набоями калібру 7,62х39 мм з трасуючою кулею та відносяться до категорії бойових припасів вогнепальної нарізної стрілецької зброї; капсуль-детонатори КД8А у кількості 4 одиниці, які відповідно до висновку експерта
№ 162/6 від 29.01.2020 відносяться до категорії боєприпасів та мають переважно військово-інженерне призначення.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, наприкінці літа 2019 року у невстановлену дату та час на території «Меморіальний комплекс героїчної оборони Одеси НОМЕР_1 берегової батареї»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992
№ 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

№ 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, знайшов ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом з маркуванням «1943 ЗиК», який, тримаючи в кишені, переніс до місця свого проживання, приватного будинку, розташованого за адресою: буд. АДРЕСА_2 , де розмістив та зберігав його без мети збуту у сейфі, розташованому у спальній кімнаті, а також систематично носив при собі для побутових потреб.
12.12.2019, в період часу з «09» год. «00» хв. до «09» год. «10» хв., на ділянці місцевості біля буд. 2 по проспекту Небесної сотні у м. Одеса, працівниками Служби безпеки України, під час проведення огляду місця події, виявлено та вилучено у ОСОБА_5 предмет, зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом з маркуванням «1943 ЗиК», який відповідно до висновку експерта № 163/6 від 08.01.2020 є бойовим ножем та належить до виду військової холодної зброї.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
По кримінальному провадженню №0000025 від 14.02.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , 26 березня 2020 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1,2 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Крім того, ОСОБА_5 добровільно надав показання, які викривають кримінальне правопорушення, вчинене іншими особами, та мають доказове значення для встановлення обставин вчинення інших злочинів учинених іншими учасниками.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім того, стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта за проведення експертиз в загальному розмірі 7844, 64 гривні. Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить її особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочинів, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000025 від 14.02.2020 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 ,суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким та середньої тяжкості злочином.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин та забов`язується співпрацювати з органом досудового розслідування шляхом надання показань, які викривають кримінальне правопорушення, вчинене іншими особами, а також сприятимуть проведенню кримінального провадження щодо інших осіб; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованих йому злочинів, та активне сприяння розкриттю злочинів. Крім того, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, позитивні характеристики з місць роботи ОСОБА_5 та його мешкання, що він має на утриманні малолітню дитину та батька інваліда 1 групи. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України,суд УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000025 від 14.02.2020 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ч.2 ст. 263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави за проведення судової експертиз в розмірі 7844 грн. 64 коп.
Речові докази, знищити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1