Справа № 442/1641/20
Провадження № 1-кс/442/284/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення (із розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 05 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.185 КК України, про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
Слідчий 1-го відділення (із розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000424 від 05 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.185 КК У країни, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно, а саме : гонг електро-механічний марки «Zamel» із наступними геометричними параметрами: довжина 13,5 см., ширина 10,5 см. та висота 3,5 см.; полімерно-паперову обгортку від товару: гонг електро-механічний марки «Zamel»», із штрих ходом на упаковці «133».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області звернувся начальник служби безпеки супермаркету "Епіцентр" у м.Дрогобич, ОСОБА_5 , про те, що невідома особа близько 13.30 год. 04.03.2020, шляхом вільного доступу, таємно, викрала із торгового залу магазину "Епіцентр", що за адресою Львівська область, м.Дрогобич, вул.С.Наливайка,5, електро-механічний гонг марки "Zamel", спричинивши збитки на суму 459 грн.
Відповідно до ст..98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані , як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

У ч.І ст. 168 КПК зазначено, що тимчасове вивчення майна може здійснюватися під час затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В судовому засіданні слідчий не з`явився.

Неприбуття осіб не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000424 від 05 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.185 КК України.
Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: гонг електро-механічний марки «Zamel» із наступними геометричними параметрами: довжина 13,5 см., ширина 10,5 см. та висота 3,5 см.; полімерно-паперову обгортку від товару: гонг електро-механічний марки «Zamel»», із штрих ходом на упаковці «133».

Місцем зберігання арештованих речей визначити камеру зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1