ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди, у кримінальному провадженні №60000541 від 14 квітня 20120 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , адвоката-захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , 14 квітня 2020 року, приблизно о 22 год. 15 хв., перебуваючи біля будинку № 11-А по вул. Калиновій в м. Дніпро, побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який управляв велосипедом марки «Orion», обладнаний двигуном внутрішнього згоряння, і в цей момент у них раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
В цей же день, 14.04.2020 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_5 повинен був підійти до потерпілого ОСОБА_6 та спричинити останньому фізичний біль шляхом нанесення ударів з метою подавити його волю до можливого опору, а ОСОБА_4 мав відкрито викрасти велосипед «Orion», обладнаний двигуном внутрішнього згоряння, та відкотити його від потерпілого, щоб в подальшому розпорядитись на власний розсуд.
Реалізуючи свій єдиний прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку № 11-а по вул. Калиновій в м. Дніпро, де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, підійшли до ОСОБА_6 , де співучасник злочину ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, наніс потерпілому удар правою рукою, стиснутою в кулак в ліве вухо, від якого останній разом з велосипедом впав на праву сторону свого тіла. При цьому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, ліг на потерпілого зверху та руками стримував руки останнього, подавляючи його волю до можливого опору.
В цей час ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, згідно відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, підняв з поверхні землі велосипед «Orion», що належить ОСОБА_6 , заволодів ним та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
У той же момент, потерпілий ОСОБА_6 , подолавши фізичний тиск співучасника злочину ОСОБА_5 , відштовхнув останнього від себе, піднявся з поверхні землі, та викликав співробітників поліції, а ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, покинув місце злочину після досягнення єдиного спільного злочинного результату.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_8 було викрадено майно, а саме: велосипед «Оріон», вартість якого складає 1917 гривень, який був обладнаний пристроєм з двигуном внутрішнього згоряння в комплекті з вихлопною трубою, карбюратором та тросиками, вартість якого складає 3200 гривень, чим спричинено потерпілому майнову шкоду на загальну суму 5117 гривень (п`ять тисяч сто сімнадцять гривень).

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
29 травня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди, укладена угода про визнання винуватості

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового розгляду беззастережно визнали свою винуватість в обсязі повідомленої їм підозри та висунутого обвинувачення, щиро розкаялися у скоєному ними злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, добровільно відшкодували шкоду потерпілому ОСОБА_6 .

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, кожному. На підставі ст.75 КК України звільнити, як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , їх захисника адвоката ОСОБА_7 , виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнали себе винуватими, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Також, суд впевнився безпосередньо у судовому засіданні, що потерпілим ОСОБА_6 надана письмова згода прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнали себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також суд враховує ті обставини, що обвинувачені є особами раніше не судимими, мають позитивні характеристики з місця проживання, добровільно відшкодували завдану потерпілому шкоду та щире каяття обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , що виразилось у дійсному, відвертому визнанні провини у вчиненні злочину та щирий жаль обвинувачених з приводу цього, осуд своєї поведінки тощо.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди, і призначення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 травня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертного дослідження: 653, 80 гривень за рахунок проведення судової трасологічної експертизи і 150 гривень за рахунок проведення судової товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертного дослідження: 653, 80 гривень за рахунок проведення судової трасологічної експертизи і 150 гривень за рахунок проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпропетровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1