СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4726/17
пр. № 1-кп/759/189/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2017 за № 0000678, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роз`їжджа Чорнобильського р-ну Київської області, українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 27.09.1994 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 81; ч. 3 ст. 140; ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;
- 18.08.1999 Ватутінським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 140; ч. 2 ст. 2153; ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;
- 17.10.2002 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
-13.05.2010 Оболонським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;
-03.10.2016 Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186; ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

інші учасники провадження:

представник потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 25.01.2017 приблизно о 19 год. 00 хв. прибув до гіпермаркету «Караван», що розташований по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві. Знаходячись у приміщенні торгівельного залу даного гіпермаркету, ОСОБА_4 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Група Рітейлу України».
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати в приміщенні торгівельного залу вищевказаного гіпермаркету, взяв куртку чоловічу «GLO-Story», штрих-код 176436, темно-синього кольору, вартістю 999 грн 99 к. (без ПДВ), та прослідував з нею до примірочної кабіни. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 одягнув зазначену куртку на себе, залишивши власну стару куртку на вішалці серед товарів у відділі з продажу верхнього одягу.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», взяв з торгівельних полиць інші товари, а саме: вафельні трубочки, олівець та канцелярський клей та прослідував до каси.
Маючи намір повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Група Рітейлу України», та розпорядитись ним на власний розсуд, ОСОБА_4 цього ж дня приблизно о 19 год. 46 хв. прослідував через касу, здійснивши оплату лише кондитерських виробів та канцелярських товарів та не розрахувавшись на касі за одягнуту чоловічу куртку, після чого направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, довести злочин до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «Група Рітейлу України».
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився надавати показання та виступати у судових дебатах. Разом з тим, під час надання йому останнього слова зазначив, що підтримує своє письмове останнє слово, яке було подано через канцелярію суду 14.04.2020 року.

Разом з тим, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав, його вина в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених в ході судового слідства доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 показав, що свідком вчинення злочину він не був. Станом на 2019 рік «Група Рітейлу України» не здійснює господарську діяльність. ТОВ «Група Рітейлу України» продала свої основні засоби ТЦ «Ашан Україна Гіпермаркет». Також під час дослідження речового доказу показав, що він не може стверджувати, що саме цю куртку вилучали у ОСОБА_4 працівники поліції та передавали її на зберігання до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, оскільки не був присутній при її вилученні. Крім того, вважає, що заява начальника відділу безпеки ОСОБА_9 про те, що куртку «GLO-Story», яка знаходилася на зберіганні в адміністратора торгівельного залу гіпермаркету «Караван» по факту виносу без сплати по касі 25.01.20017 ОСОБА_4 , надати до суду не можливо, оскільки ТОВ «Група Рітейлу України» закінчила роботу з постачальником ТОВ «ІНТЕХЕКО» і зобов`язана повернути весь товар, який був на залишку в магазині, є хибною. Щодо здійснення відеоспостереження у торгівельному залі, то при вході до торгівельного залу міститься оголошення про те, що ведеться відеоспостереження та відеозапис. Відеоспостереження за торгівельним залом здійснюється у відповідності до законодавства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він 25.01.2017 приблизно о 19 год. 00 хв. зайшов до гіпермаркету «Караван», що розташований по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві, для здійснення покупок. Його працівники поліції запросили бути понятим при огляді місця події. Його запросили до кімнати охорони. Там були працівники поліції, чоловік, як пізніше дізнався ОСОБА_4 . Йому повідомили, що ОСОБА_4 у торгівельному магазині взяв нову чоловічу куртку одягнув на себе, а свою куртку, в якій прийшов, залишив у торгівельному залі. ОСОБА_4 сидів у куртці, що викрав. Також була ще одна куртка, в яку ОСОБА_4 переодягнувся. Він, ОСОБА_10 , перебував у кімнаті охорони приблизно 20 хв. ОСОБА_4 розповідав, що зайшов до магазину, взяв нову куртку, а свою залишив у торгівельному залі. ОСОБА_4 нічого не заперечував.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 25.01.2017 він працював старшим зміни охорони в супермаркеті «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві. Оператор відеонагляду, який безпосередньо слідкує за записами з торгівельного залу, повідомив йому прикмети чоловіка, який взяв куртку попрямував до примірочної кімнати. Після чого, вийшов у куртці, яку взяв у торгівельному залі, а стару куртку, в які прийшов залишив у торгівельному залі. Після цього, чоловік взяв ще якісь товари та попрямував до каси, де розрахувався за мілкі товари, а за куртку не розрахувався. Він зупинив даного чоловіка, як пізніше виявилося це був ОСОБА_4 , за лінією кас та запросив до кімнати охорони. ОСОБА_4 поводив себе спокійно та підтвердив, що намагався винести куртку. Дана куртка була темного кольору, можливо синього. Була викликана СОГ, яка встановлювала особу ОСОБА_4 . Працівники поліції вилучили у ОСОБА_4 куртку та оглядали її. Куртку, яку ОСОБА_4 залишив у торгівельному залі, приносив до кімнати охорони, він ( ОСОБА_11 ) Куртка ОСОБА_4 була поношена та зі смужкою в середині. ОСОБА_4 він не обшукував. У кімнаті охорони ОСОБА_4 був одягнутий у куртку під назвою «Глой Сторі». Чи була бірка та цінник він не пам`ятає, так як минуло багато часу. Куртки, які висіли в залі, і куртка яка вилучалася у ОСОБА_4 мали один штрих-код і ціну, тому для визначення вартості куртки була взята куртка із торгівельного залу. Після того, як у ОСОБА_4 було вилучено куртку, яку він намагався винести, він одягнув куртку, в якій прийшов. ОСОБА_4 під час проведення слідчих дій перебував у тверезому стані. Також показав, що час на камерах і дійсний час з технічних причин можуть відрізнятися приблизно на 30 хв.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що станом на січень 2017 року він працював охоронцем у супермаркеті «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві. Подій, які відбувалися за участю ОСОБА_4 він не пам`ятає, оскільки переніс хворобу (інсульт).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він у січні 2017 року працював оператором відеонагляду у гіпермаркеті «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 у м. Києві. Події відбувалися давно і він не все пам`ятає. Пам`ятає, що побачив чоловіка, який ходив по торгівельному залу, взяв куртку, зайшов до примірочної кімнати в одній куртці, а вийшов вже в іншій куртці, яку взяв у торгівельному залі та ніс у руках. Вказану інформацію він передав охоронцю, старшому зміни. Даного чоловіка було зупинено за територією магазину. Також показав, що почав спостерігати за даним чоловіком, як потім це виявився був ОСОБА_4 , до того як він зайшов у примірочну кімнату. Чи наводив він камеру на ОСОБА_4 точно сказати не може, але не виключає цього. Він цілеспрямовано стежив за ним. Якого кольору була викрадена куртка та де ОСОБА_4 подів свою куртку він не пам`ятає. Пам`ятає, що кольори курток були різні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він працював слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. 25.01.2017 ввечері, приблизно о 19-20 год., він у складі СОГ прибув до гіпермаркету «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві за викликом чергового Святошинського УП ГУ НП в м. Києві щодо крадіжки в даному магазині. При опитуванні працівників охорони даного магазину йому було показано відеоспостереження торгівельного залу гіпермаркету, яке велось цього ж дня. Під час перегляду вказаного відеоспостереження він побачив як особа, схожа на ОСОБА_4 , в торгівельному залі взяла в руки куртку, пішла до примірочної кімнати і вийшла у даній куртці. При цьому, свою куртку дана особа повісила у торгівельному залі біля курток. У кімнаті охорони знаходився ОСОБА_4 , від якого він дізнався, що останній одягнув куртку в торгівельному залі для того, щоб її викрасти. Він цього ж числа складав протокол огляду місця події в присутності понятих, під час якого у ОСОБА_4 була вилучена куртка темно-синього кольору. Після цього, працівники охорони вказаного магазину повернули ОСОБА_4 куртку чорного кольору, на якій були видні сліди використання, в яку останній був одягнутим до перевдягання в торгівельному залі. Зауважень та скарг від ОСОБА_4 та інших осіб не надходило, незгоду з приводу вилучення куртки останній не висловлював.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працює на посаді начальника дільничного сектору Святошинського УП ГУ НП в м. Києві та територіально обслуговував гіпермаркет «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 у м. Києві. У січні 2017 року він перебував у супермаркеті «Караван», коли був затриманий чоловік, який підозрювався у викраденні куртки та який в подальшому виявився ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був запрошений до кімнати охорони. Він, ОСОБА_15 , був присутній у кімнаті охорони даного супермаркету. Була викликана СОГ, яка все задокументувала. Він жодних процесуальних документів не складав. Було проведено поверхневий огляд ОСОБА_4 , але хто саме його проводив він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. ОСОБА_4 під час поверхневого огляду показував вміст кишень, зауважень від нього не надходило. Особисті речі ОСОБА_4 не вилучалися. Вилучена була куртка, у яку він був одягнений, але фірму і марку він не пам`ятає. Охоронець гіпермаркету з торгівельного залу приніс куртку, на яку ОСОБА_4 вказав як на свою.
Також у судовому засіданні судом безпосередньо досліджені письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування та надані стороною обвинувачення, а саме:

- довідкою від 25.01.2017, складеною старшим інспектором служби безпеки ТОВ «Група Рітейлу України», відповідно до якої вартість куртки «Глой Сторі», штрих-код 176436, складає 999 грн 99 к. без ПДВ, вартість з ПДВ - 1199 грн 99 к.( т. 1 а.п. 67);
- протоколом огляду місця події від 25.01.2017 з додатком, складеного слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 , з якого вбачається, що місцем огляду є приміщення з вивіскою «Охорона», яке розташоване на першому поверсі супермаркету «Караван» праворуч від вхідних дверей, де знаходився ОСОБА_4 , який був одягнутий в пухову куртку темно-синього кольору марки «Глой Сторі», светр чорного кольору, штани, кросівки, при собі мав чек ПН 2. Також під час огляду у вказаному приміщенні на полиці була виявлена куртка синього кольору «Tiger Force». Під час огляду виявлено та вилучено куртку марки «Глой Сторі», в яку був одягнений ОСОБА_4 та чек (т. 1 а.п.68-71).
Щодо твердження сторони захисту про визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події від 25.01.2017, і як наслідок визнання недопустимими доказами протокол огляду від 26.01.2017, протокол огляду предмета та документів від 20.02.2017, оскільки він грубо порушує права ОСОБА_4 на захист та отриманий не в порядку, передбаченому КПК України, то суд при його оцінці бере до уваги таке.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При огляді слідчий або за його дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

При оцінці твердження сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події від 25.01.2017,суд враховує такі факти: затримання ОСОБА_4 відбулося одразу після дій, які йому інкримінуються, огляд місця події відбувався після його затримання у присутності двох понятих, один з яких у судовому засіданні підтвердив обставини проведення огляду місця події та повідомив про відсутність фізичного чи будь-якого іншого тиску з боку правоохоронних органів на ОСОБА_4 .

Крім того, щодо твердження сторони захисту про те, що під час затримання та в подальшому було порушено право ОСОБА_4 на захист, оскільки він перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом і потребував захисника, то слід звернути увагу на те, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 22.04.2019, справа № 213/1425/17, висловила чітку позицію щодо даного питання.

Так, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України у кримінальному провадженні обов`язкова участь захисника забезпечується щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення наявності цих вад.

Як випливає із законодавчих положень, під особами, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб з істотними дефектами мови, зору, слуху тощо, а також осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

Проте, стороною захисту не наведено аргументів, які би свідчили про наявність у ОСОБА_4 саме істотних вад і не зазначено, яким чином поведінкові розлади, відображені у медичній довідці при формулюванні діагнозу, перешкодили йому самостійно захищатися та повною мірою реалізувати свої права. Самі собою факти перебування ОСОБА_4 на спеціальному обліку та проходження курсу лікування свідчать лише про наявність у нього окремих поведінкових розладів, однак це автоматично не вказує на нездатність такої особи повною мірою реалізувати свої права і не може слугувати безумовною підставою для обов`язкового залучення захисника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 в подальшому скористався своїм правом за залучив до участі захисників, відтак, під час досудового розслідування право ОСОБА_4 на захист порушено не було.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати протокол огляду місця події від 25.01.2017та інші протоколи огляду недопустимими доказами;

- протоколом огляду від 26.01.2017, складеного ст. слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_16 з якого вбачається, що огляд проводиться у службовому приміщенні ТЦ «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 у м. Києві. Предметом огляду є куртка чоловіча темно-синього кольору ТМ «Glo Story», яка була вилучена у ОСОБА_4 в приміщенні ТЦ «Караван» по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві. Дана куртка з матерчатим покриттям та утепленим наповнювачем. Ззовні на вказаній куртці наявні горизонтальні смужки прострочки, які по боках виконані з більш щільними інтервалами. Спереду вказана куртка обладнана замком-блискавкою. Капюшон куртки має утеплений наповнювач та прикріплений до куртки нижче внутрішнього коміру. В нижній частині капюшону наявні клапани, обладнані двома кнопками для закріплення кінців на передній частині куртки. Після закінчення огляду куртку поміщено в пакет, що був опечатаний біркою з відбитком печатки «Для пакетів № 1» Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (т. 1 а.п. 72);
- розпискою від 25.01.2017, за підписом ст. інсп. ОСОБА_17 та адміністратора ОСОБА_18 про отримання ОСОБА_11 від працівників поліції на відповідальне зберігання товару, вилученого у ОСОБА_4 , а саме куртку «Грой Сторі», у кількості 1 шт., вартістю 999 грн 99 к. бе ПДВ (1199 грн 99 к. з ПДВ) (т. 1 а.п. 74);
- протоколом огляду предмета та документів від 20.02.2017, складеного ст. слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_16 та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні речовим доказом компакт диском CD-R Kaktuz 80 min/700MB, 52х, модель RFD 80М-81043 80 5В, відповідно до яких об`єктом огляду є лазерний диск CD-R Kaktuz 80 min/700MB, 52х, модель RFD 80М-81043 80 5В та відеофайли, які містяться на ньому, з яких вбачається таке: з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 11 охоплює проміжок часу з 19 год. 01 хв. до 19 год. 10 хв., де зафіксовано чоловіка середнього віку, середнього зросту, одягнутого в дуту куртку темного кольору з капюшоном, в`язану шапку темного кольору, темні штани; вказаний чоловік знаходиться у відділі продажу одягу; даний чоловік слідує вздовж ряду, тримаючи в руках якийсь одяг темного кольору; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 05 охоплює проміжок часу з 19 год. 20 хв. до 19 год. 25 хв., де зафіксовано чоловіка, який слідує з якимись речами до примірочної кабіни, куди заходить та виходить через деякий час, також тримаючи в руках одяг; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 01 охоплює проміжок часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 39 хв., де зафіксовано вказаного чоловіка, який тримає в руках складену річ темного кольору та підходить до вішалок з куртками, де вішає її на вішалку, даним чоловіком залишено темну куртку з підкладкою чорного кольору, з наявними на ній білою смужкою та ярликом, на вказаному чоловікові одягнуто куртку темно-синього кольору з капюшоном; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 01 охоплює проміжок часу з 19 год. 41 хв. до 19 год. 44 хв., де зафіксовано вказаного чоловіка, який тримає поліетиленовий пакетик з кондитерськими виробами та якісь дрібні товари, підійшов до каси, де розрахувався за вказані товари, після чого направився до виходу з магазину, однак був зупинений працівниками охорони; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери «каса37» охоплює проміжок часу з 19 год. 42 хв. до 19 год. 45 хв., де зафіксовано вказаного чоловіка, який тримаючи в руках поліетиленовий пакетик з кондитерськими виробами, дрібними товарами, підійшов до каси, де розрахувався за вказані товари; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 05 охоплює проміжок часу з 19 год. 42 хв. до 19 год. 45 хв., де зафіксовано обставини перебування чоловіка в темній куртці в приміщенні кімнати охорони гіпермаркету; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 05 охоплює проміжок часу з 20 год. 02 хв. до 20 год. 03 хв., де зафіксовано обставини перебування чоловіка в темній куртці в приміщенні кімнати охорони гіпермаркету та зафіксовано те, що працівник охорони приніс темно-синю куртку, всередині якої на підкладці наявна біла смужка; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 05 охоплює проміжок часу з 20 год. 10 хв. до 20 год. 14 хв., де зафіксовано обставини перебування чоловіка в темній куртці в приміщенні кімнати охорони гіпермаркету; з файлу, датованого 25.01.2017 та відеозапис з камери № 05 охоплює проміжок часу з 21 год. 54 хв. до 22 год. 04 хв., де зафіксовано обставини перебування чоловіка в темній куртці в приміщенні кімнати охорони гіпермаркету та зафіксовано те, що вказаний чоловік знімає з себе куртку та одягає куртку, принесену працівником охорони (т. 1 а.п. 75-87, 88). При цьому, твердження сторони захисту про те, що за ОСОБА_4 вівся відеоконтроль, не береться судом до уваги, оскільки таке твердження спростовується матеріалами справи в їх сукупності;
-оглянутим в судовому засіданні речовим доказом - чоловічою курткою темно-синього кольору ТМ «Glo Story».
При цьому, суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що даний речовий доказ є недопустимим, оскільки його не відкривали стороні захисту та його могли підмінити органи досудового розслідування, з тих підстав, що відповідно до протоколу про ознайомлення ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування від 23.03.2017 останній був ознайомлений з матеріалами провадження. При цьому, жодних зауважень та прохань від ОСОБА_4 не надходило.
До того ж, як вбачається з протоколу огляду від 26.01.2017, складеного ст. слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_16 , після закінчення огляду куртку поміщено в пакет, що був опечатаний біркою з відбитком печатки «Для пакетів № 1» Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, що унеможливлює її заміну.
Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
Враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд кладе в основу обвинувального вироку.

Так, показання допитаних у судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 є чіткими, логічними, послідовними повністю узгоджуються між собою та з доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , то суд оцінює їх лише в частині проведення слідчої дії огляду місця події від 25.01.2017 року. Як судом вже вказувалося дана слідча дія була проведена у відповідності до вимог КПК України.

Разом з тим, рапорт ДОП Святошинського УП ГУ НП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_19 від 25.01.2017, суд на підставі ст. 86 КПК України визнає недопустимим доказом (т. 1 а.п. 65).
Щодо речового доказу фіскального чеку ПН 2, який був вилучений у ОСОБА_4 під час огляду місця події 25.01.2017 та з якого вбачається що 25.01.2017 о 19 год. 46 хв. за 29 грн. 13 к. у приміщенні гіпермаркету «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 в м. Києві, придбано олівець, клей «Буромакс», вафельні трубочки «Рошен», то даний доказ свідчить лише про те, що ОСОБА_4 дійсно 25.01.2017 приблизно о 19 год. 45 хв. перебував у приміщенні даного гіпермаркету (т. 1 а.с.73).
Також суд не бере до уваги твердження сторони захисту про обов`язковість проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків, з тих підстав, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є незакінченим, викрадене майно було вилучено у день вчинення злочину. Крім того, вартість викраденого майна підтверджується довідкою ТОВ «Група Рітейлу України» від 25.01.2017 (т. 1 а.п. 67).
Суд критично оцінює версію сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині, оскільки така їх версія в повному обсязі спростовується ретельним аналізом вище зазначених доказів у їх сукупності.

До того ж, таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за діяння, яке йому інкримінється.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 25.01.2017 приблизно о 19 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», що по вул. С.Сосніних, 17 у м. Києві, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Відповідно до ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ступінь завершення вчинення злочину; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у невизнанні винуватості; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, пільгами не користується, не працює, має місце реєстрації та проживання в м. Києві, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, даних, які б свідчили про його неосудність, сторонами кримінального провадження суду не надано, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та має незняту і непогшену судимість, вчинив новий злочин і період іспитового строку.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Крім того, приймаючи до уваги те, що вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 03.10.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяці, то суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 89, 90, 91).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного Святошинським районним судом міста Києва від 02.06.2020 ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 03.10.2016, у виді позбавлення волі на строк 1( один ) місяць.
Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:
- куртку чоловічу «GLO-story», штрих-код 176436, темно-синього кольору, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути ТОВ «Група Рітейлу України»;
- CD-R диск Kaktuz 80 min/700MB, 52х, модель RFD 80М-81043 80 5В, та чек ПН 2 від 25.01.2017, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1