Справа № 314/264/20
Провадження № 1-в/314/322/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Підгорне, Дніпропетровська область, громадянина України, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який відбуває покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання час затримання в порядку ст. 208 КПК України з 21.06.2017 року по 23.06.2017 року включно. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.02.2018 року по 07.08.2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 22.02.2018 року, кінець строку: 20.02.2021 року,

про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, оскільки він в установі виконання покарання працює.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки він не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 з 06.09.2018 року відбуває покарання Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)».

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засудженийОСОБА_3 характеризується наступним чином, вимоги режиму відбування порушує, що має два стягнення, які не зняті та непогашені у встановленому законом порядку.
Крім того, в характеристиці на засудженого зазначено, що засуджений ОСОБА_3 не приймає участі у суспільно-корисній праці та роботах з благоустрою гуртожитку та локального сектору відділення, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, перебуває на профілактичному обліку.

До того ж суд враховує, що 28.02.2020 року відповідно до протоколу № 5, засудженому ОСОБА_3 комісією установи по розгляду матеріалів засуджених, до яких застосовується пільга згідно ст. 81 КК України - відмовлено в застосуванні пільги про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такому, що не став на шлях виправлення, про що зазначено в характеристиці на засудженого.
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

02.06.2020