Справа № 127/3106/20
Провадження №11-сс/801/118/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сороки, Республіка Молдова, громадянина України, середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідчий СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, 05.02.2020 близько 23.10 год., перебуваючи за місцем свого проживання на четвертому поверсі у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , спустився сходами під`їзду на другий поверх, де помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_10 , який перебував у компанії своїх друзів. У подальшому між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла словесна перепалка, після чого ОСОБА_7 , будучи обуреним словами ОСОБА_10 , діючи умисно, безпідставно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що він діє на очах сторонніх осіб, проявляючи особливу зухвалість та очевидну зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві, продовжуючи своє нахабне поводження, тримаючи в руках предмет, зовні схожий на ніж, який він попередньо приніс із собою та заздалегідь маючи намір застосувати цей предмет для вчинення хуліганських дій, демонструючи свою зверхність, підійшов до ОСОБА_10 та умисно наніс йому два удари лезом ножа у ліву ногу, в область стегна, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран нижньої третини лівого стегна (згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого МКЛ ШМД від 06.02.2020), після чого попрямував до виходу з під`їзду будинку.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у повній мірі підтверджуються зібраними на даному етапі досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом заяви ОСОБА_10 від 05.02.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;
- протоколом огляду місця події від 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.02.2020, у якому потерпілий вказує на обставини вчинення відносно нього злочину, послідовність дій підозрюваного;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 від 06.02.2020;
В ході досудового розслідування, ОСОБА_7 06.02.2020 о 12 год. 30 хв. було затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та 06.02.2020 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Встановлено, що внесення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 викликано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого обґрунтований тим, що особи допитані в якості свідків мешкають в тому ж будинку, що і ОСОБА_7 . Вказаний факт свідчить про достатність підстав та можливостей впливу з боку ОСОБА_7 для спонукання вказаних осіб до надання ними неправдивих, неповних свідчень.
Про ризик впливу на потерпілого свідчить характер кримінального правопорушення, частина об`єктивної сторони якого полягала у застосуванні фізичного насильства та завданні фізичної болі потерпілому, що може сприяти примушуванню останнього до тих чи інших дій за можливих контактів із ОСОБА_7 .
Ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Ризик знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення полягає у тому, що потерпілий вказує на те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 спричинив йому предметом, що схожий на ніж, однак ОСОБА_7 не вказує місцезнаходження даного предмету, яким він наносив удари потерпілому, що створює ризик знищення даного доказу як одного з таких, що має істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.
З огляду на вищезазначене, наявний і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. На даний час підозрюваний перебуває у віці, який дозволяє вільно пересуватись, взаємодіяти із громадянами, усвідомлювати наслідки своїх дій, має задовільний стан здоров`я.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання заявленим ризикам. З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини, існує обґрунтований ризик здійснення ОСОБА_7 впливу на потерпілого, свідків, знищення важливого доказу у справі, а також ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не позбавлятиме ОСОБА_7 можливості користуватись сучасними засобами комунікацій, приймати відвідувачів тощо, а також не убезпечить від ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Саме тому, однією із цілей обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_7 контактувати з іншими особами окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2020 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 до 06 квітня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:
1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_7 діє до 06 квітня 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2020 року скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
Вважає, що суд не в повній та достатній мірі врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, не врахував обставини вчинення злочину, наявність ризиків визначених у ст.177 КПК України, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнали та заперечували проти її задоволення, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважають її законною та обґрунтованою.
Крім того, підозрюваний пояснив, що частково відшкодував потерпілому завдану ним шкоду, та зазначив, що до теперішнього часу належно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора та захисника, думку самого підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що в ході розгляду даного клопотання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_7 , а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, що він має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, сам обіцяє виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Разом з тим, слідчий суддя, встановивши, що ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вважає, що існує ризик того, що він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважав за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло із покладенням відповідних обов`язків.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на докази, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема: заяву ОСОБА_10 від 05.02.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 06.02.2020 за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.02.2020, у якому потерпілий вказує на обставини вчинення відносно нього злочину, послідовність дій підозрюваного; протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає наявність ризиків, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на свідків, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного, рівень соціальних зв`язків, прийшов до обґрунтованого висновку, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Відповідно, до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до договору оренди житлового приміщення проживає разом зі своєю сім`єю, на теперішній час не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно наявної в матеріалах справи власноручно написаної потерпілим ОСОБА_10 розписки, частково відшкодував завдану йому матеріальну шкоду, належним чином виконував покладенні на нього обов`язки, про що в судовому засіданні підтвердив і слідчий, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про можливість і необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
Такий запобіжний захід, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4