Справа № 185/2466/20
Провадження 1-кп/185/435/20
В И Р О К
іменем України
15 квітня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 26.03.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України
та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , посвідчення № 1206

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи користувачем облікового запису « ОСОБА_6 » (https://ok.ru/profile/67) соціальної мережі «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 )соціальної мережі «Одноклассники» (ok.ru) та власного облікового запису, поділяючи злочинні наміри незаконних об`єднань сепаратистського та терористичного спрямування, так званих «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», ідеї та діяльність яких полягають у створенні суверенного державного утворення «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини (Донецької, Луганської, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської, Харківської та Одеської областей), діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь, допускаючи та бажаючи настання негативних наслідків, за невстановлених особистих мотивів, перебуваючи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з початку 2019 року, розмістив інформаційні текстові повідомлення антиукраїнського, сепаратистського характеру, що містять у собі публічні заклики до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 обвинувачується за частиною першою статті 110 КК України - у вчиненні умисних дій, які виразились у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання
30 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000024 від 26.03.2020 року укладено угоду про визнання винуватості.
Угода укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , посвідчення № 1206.

При вирішенні питання про укладення даної угоди прокурором враховано наступні обставини:
-ступінь і характер сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, беззаперечне визнання ним своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надання зізнавальних показань стосовно себе;
-характер і тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зокрема, належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 до злочинів середньої тяжкості, а також спричинення шкоди внаслідок його вчинення лише державним та суспільним інтересам;
-наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення;
-наявність суспільного інтересу в запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого йому обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за частиною першою статті 110 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

Крім цього, сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Погодили спільно клопотати перед судом про визначення тривалості іспитового строку в один рік.
Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_3 згоден на призначення вказаного покарання.
Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу Укарїни
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
ОСОБА_3 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник ОСОБА_5 повідомила, що здійснювала захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердила зазначені його підзахисним дані.
Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Повідомив, що кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди. Зазначив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої правопорушенням.
Судом досліджено:
- постанову прокурора від 26.03.2020 року, згідно з якою ним виділено з матеріалів досудового розслідування №0000002 в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.110 КК України. Їх зареєстровано за №0000024;

- постанову про призначення групи прокурорів від 26.03.2020 року;

-довідки фактичної вартості проведених експертиз, вартість комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення № 16070/16512-16514 від 31.07.2019 становить 2512,00 грн., вартість судово-технічної експертизи № 24 від 19.02.2020 становить 3946,32 грн;

-характеристака ОСОБА_3 , видана головою ОСББ"Наш большой дом", відповідно до якої, останній характеризується позитивно.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості (пункт 1 частини четвертої статті 469 КПК України).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абзац п`ятий частини четвертої статті 469 КПК України).
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.
Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо злочину середньої тяжкості. Санкція частини першої статті 110 КК України передбачає основне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, який, згідно з частиною третьою статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості
Прокурором вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за частиною першою статті 110 КК України, що з`ясовувалось та підтверджено в судовому засіданні.
Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого, є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства.
Суспільний інтерес полягає у забезпеченні державної безпеки, конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісністі і недоторканністі, обороноздатністі, тобто основ національної безпеки України. Що забезпечує саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.
А тому є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд приходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам українського суспільства.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Істотні умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Сторони угоди, а також захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність її укладення. Відсутність будь-яких скарг з боку обвинуваченого.
У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.
Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
За угодою обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, пов`язані з посяганням на територіальну та національну безпеку України, терористичною діяльністю та інших.

Виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .
Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання вини обвинуваченим.
Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди немає.
Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
За вчинення кримінального правопорушення за частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна. Домовились про звільнення від відбування такого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
ОСОБА_3 активно сприяв у розкритті злочину, що підтвердив у судовому засіданні прокурор. Окрім того, обвинувачений у судовому засіданні дійсно щиро розкаявся у вчиненому.
Отже, ці дві обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання для
ОСОБА_3 .
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв у його розкритті, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.
Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то суд враховує, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому випадку, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Тобто, перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України.
Окрім того, що стосується додаткового покарання, передбаченого санкцією частини першої статті 110 КК України у виді конфіскації майна, на переконання суду, ухвалення рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, є підставою для не призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Мотиви ухвалення інших рішень
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз на суму 6 460,32 грн, пов`язані з проведенням комісійної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення № 16070/16512-16514 від 31.07.2019 в сумі 2512,00 грн. та за проведення ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області судово-технічної експертизи № 24 від 19.02.2020 в сумі 3946,32 грн.

Підозрюваний ОСОБА_3 погоджується з тим, що повинен відшкодувати державі витрати на залучення під час досудового розслідування експерта, які склали всього 6 460,32 грн. що також узгоджено угодою про визнання винуватості.

Долю речових доказів, необхідно вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373,469, . 472, 475 КПК України, суд-
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000024 від 26.03.2020 , укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , посвідчення № 1206.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 110 КК України.
Призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.
ОСОБА_3 , на підставі статті 75 КК України, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в один рік.
Покласти на ОСОБА_3 , згідно статті 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 6 460,32 грн.

Речові докази: системний блок з наліпкою на корпусі з написом "ДП "Пинфо-Трейд", модель 1, № 6964, 17/12.2007г.", всередені якого розташовані накопичувач на жорстких магнітних дисках Sumsung, модель HD161HJ, серійний номер S0V3J1KP8000700, ємність 160Гб, накопичувач на жорстких магнітних дисках western Digital, model WD10EALX, серійний номерWMATR0259708, ємністю 1Тб - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Суддя ОСОБА_1