Провадження № 1-кс/734/155/20 Справа № 734/4118/19
У х в а л а

іменем України

25 лютого 2020 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2019 року за № 0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України , відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гавана Республіки Куба, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , призваного на військову службу 07.03.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого сержанта, головно го сержанта командира автомобільного відділення, що підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону молодший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 07.03.2014 старший сержант ОСОБА_4 , призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, згідно наказу №52 від 06.03.2019 командира військової частини НОМЕР_1 , старший сержанта ОСОБА_4 , прийняв справи та посаду головного сержанта командира автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріального забезпечення.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, старший сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого сержанта ОСОБА_4 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту зобов`язує старшого сержанта ОСОБА_4 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (зі змінами), визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст.ст. 4, 11, 16, 125-126 Статуту, старший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Також старший сержант ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за успішне виконання довіреним йому відділенням бойових завдань, навчання, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, стройову підготовку й фізичну витривалість, правильну експлуатацію, зберігання озброєння, техніки.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 1126-VII, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.

Оскільки, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та враховуючи, що у справах «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005, «Компанія «Кола Ест» та інші проти Франції» від 16.04.2002, «Функе проти Франції» від 25.02.1993, «Чаппел проти Сполученого Королівства» від 30.03.1989, Європейський суд з прав людини зазначив, що слово «житло» може поширюватися на приміщення, у якому особа займається професійною діяльністю, тому казарма військової частини НОМЕР_1 являється житлом для військовослужбовців, які проходять службу у вказаній частині, у тому числі для старшого сержанта ОСОБА_4 .

Водночас встановлено, що старший сержант ОСОБА_4 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України та виданих у їх розвиток, законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності в умовах особливого періоду 12.06.2019, не з`явився вчасно на службу зі відпустки без поважних причин. Будучи незаконно відсутнім на службі, старший сержант ОСОБА_4 , обов`язків військової служби не ніс, до органів державної влади не звертався, про свою належність до Збройних Сил України не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , виконання ним процесуальних рішень, спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню та припинить вчинення ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 усіх слідчих та процесуальних дій, та припинення вчинення останнім кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 усіх слідчих та процесуальних дій, та припинення вчинення останнім кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 днів у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 97 КПК України.

Виходячи з вимог ст. 197, ч. 2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_4 підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на даний час становить 2102 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гавана Республіки Куба, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , призваного на військову службу 07.03.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого сержанта, головного сержанта командира автомобільного відділення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк тримання під вартою обчислювати з 12 години 25 хвилин 24.02.2020 року по 12 годину 25 хвилин 24.04.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України суд встановлює ОСОБА_4 заставу в розмірі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. 00 коп., яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМ України.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з свідками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснюється положення п.-п. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1