Справа № 521/6467/20
Номер провадження:1-кс/521/2151/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001148 від 22.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що 22.04.2020 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 66, зберігав наркотичну речовину білого кольору, вагою 127 г.

За даним фактом 22.04.2020 року почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення №0001148.

Слідчий звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, яке 22.04.2020 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 66, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6s» imei: НОМЕР_1 ; банківські картки із № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; фіскальний чек із документом на переказ готівки у гривні №; коробка коричневого кольору із наклейкою у вигляді товарно-транспортної накладної із реквізитами «Нової Пошти» (номер накладної 6812, відправник ОСОБА_7 , отримувач ОСОБА_8 ).

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна у судовому засіданні просила не накладати арешт на мобільний телефон та картки. Так як ОСОБА_4 не є підозрюваним за кримінальним провадженням. Крім того, ОСОБА_4 може надати доступ до мобільного телефону.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні просив не накладати арешт на його майно.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні просила повернути їй картки.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В даному випадку, вилучене майно підпадає під критерії, передбачені п.1 ч.2 ст. 167 КПК України та на даний час є достатні підстави, які передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, що в подальшому вказане майно може бути приховано, пошкоджено або знищено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

З викладеного вбачається, що наявність підозри не є підставою для накладення арешту на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому посилання представника власника майна на те, що ОСОБА_4 не є підозрюваним за вказаним кримінальним провадження не є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до абз.3 ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного зв`язку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, то мобільний телефон «iPhone 6s» використовувався для вчинення кримінального правопорушення, тому відповідно до абз.3 ч.2 ст. 168 КПК України його можливо було вилучити у ОСОБА_4 .

Щодо вилучених карток, то необхідно зазначити, що на даний час є підстави вважати, що з них могли бути зроблені грошові перекази, тому органу досудового розслідування необхідно перевірити вказану інформацію та арешт на це майно зможе запобігти приховуванню, пошкодженню або знищенню речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст. 170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, яке є речовим доказом за кримінальним провадженням.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З викладеного вбачається, що задля дотримання принципу верховенства права у кримінальному провадженні, необхідно враховувати не лише положення КПК України, а й практику ЄСПЛ.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як вказане майно було виявлено та вилучено під час огляду місця події, після чого орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного злочину та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст. 222 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001148 від 22.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 22.04.2020 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 66, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6s» imei: НОМЕР_1 ; банківські картки із № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; фіскальний чек із документом на переказ готівки у гривні №; коробка коричневого кольору із наклейкою у вигляді товарно-транспортної накладної із реквізитами «Нової Пошти» (номер накладної 6812, відправник ОСОБА_7 , отримувач ОСОБА_8 ).

Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1