Справа №212/744/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 06.01.2020 року з обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василівка Долинського району Кіровоградської області, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, заміжньої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
У скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 01.10.2019 знаходилась за адресою свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , який прийшов до останньої у гості та який мав при собі власний мобільний телефон марки «Моtоrоlа», чорного кольору. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону, через мобільний додаток «Рrіvаt24», через який здійснює сою діяльність Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк».
Того ж дня, у невстановлений під час досудового розслідування час однак не пізніше 01.10.2019 ОСОБА_3 під приводом пошуку роботи в інтернеті, попрохала у потерпілого ОСОБА_5 його власний мобільний телефон марки «Моtоrоlа», чорного кольору, на що останній погодившись, добровільно передав ОСОБА_3 вищеозначений мобільний телефон, за допомогою якого ОСОБА_3 отримала доступ до банківського рахунку ОСОБА_5 через мобільний додаток «Рrіvаt24».
В подальшому, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_3 в період часу з 01.10.2019 року до 31.12.2019 року реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, з метою власного збагачення, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер, за допомогою мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 використовуючи вільний доступ до банківського рахунку останнього, через мобільний додаток «Рrіvаt24», таємно викрала грошові кошти у сумі 32000 гривень, належні потерпілому ОСОБА_5 , якими розпорядилася в подальшому на власний розсуд.
В подальшому ОСОБА_3 після досягнення злочинного результату на таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 , повернула останньому його власний мобільний телефон марки «Моtоrоlа», чорного кольору.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 була завдана майнова шкода на загальну суму 32000 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах викрала у потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти через мобільний додаток «Рrіvаt24» у сумі 32 000 грн. Винною себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачена на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває та не перебувала, не судима, працює не офіційно, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом не являється.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій у виді штрафу , проте у мінімальному розмірі.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження скоєння нею нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази: СD-R диск, аркуш паперу А4 з інформацією, які перебувають в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1