Справа № 606/83/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля кримінальне провадження №0000242 про обвинувачення
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, водія Бережанського районного споживчого товариства, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 липня 2019 року о 08.00 год. водій ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем SKODA Octavia р.н. НОМЕР_1 із пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_9 рухався другорядною дорогою Т-09-03 «Галич Городок» зі сторони м. Підгайці в напрямку перехрестя з головною дорогою Н-18 «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль». В цей час до даного перехрестя зі сторони смт. Дружба Теребовлянського району по головній дорозі наближався технічно справний автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_11 .
Під час руху водій автомобіля SKODA Octavia ОСОБА_7 не був уважний , не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 1.2.3 (б) Правил дорожнього руху, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Наблизившись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг Н-18 «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль» та Т-09-03 «Галич-Городок», що у Теребовлянському районі поблизу сіл Тютьків та Дарахів, водій ОСОБА_7 в порушення вимог дорожніх знаків 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та п.2.1 «Дати дорогу», п.1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу» і виконання його вимог) та п. 16.11 ПДР, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не дав дорогу автомобілю VOLKSWAGEN TOUAREG , який наближався до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, а не зменшуючи швидкості виїхав на перехрестя, на якому продовжив рух прямо.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_7 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на перехрестя з другорядної дороги допустив зіткнення керованого автомобіля із автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 спричинено закриту травму шийного відділу хребта, від чого 28.07.2019 року остання померла в Теребовлянській ЦРЛ, ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та дорожніх знаків 2.2 і 2.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо- транспортної пригоди, спричинення смерті ОСОБА_9 та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 18 липня 2019 року разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 їхали на нараду в сторону ОСОБА_12 на службовому автомобілі. На перехресті біля с. Дарахів він не був достатньо уважним, не звернув увагу на знаки, крім того сильно світило сонце в сторону водія, йому здалося, що світить світлофор, який на справді був вимкнений, виїхав на перехрестя де відбувся удар. Після ДТП, ОСОБА_9 загинула, інші пасажири в тому числі і сам водій отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_7 вказав, що йому прикро за те, що сталося, просив вибачення в потерпілих, зобов`язувався не допускати порушення правил дорожнього руху в подальшому.
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що 18 липня 2019 року разом з ОСОБА_9 сиділи на задньому сидінні автомобіля, їхали на нараду, за кермом був ОСОБА_7 , дорожньої обстановки, яка передувала зіткненню не пам`ятає, оскільки дрімала в машині, відчула удар, зрозуміла, що ДТП, отримала травми, після чого була госпіталізована. Вказала ,що будь-яких претензій до ОСОБА_7 не має, просила суворо не карати. Потерпіла ОСОБА_5 , яка є донькою загиблої ОСОБА_9 , вказала що претензій до ОСОБА_7 не має, просила суворо не карати.
ОСОБА_11 на стадії досудовго розслідування надав письмову заяву, в якій вказав,що претензій до ОСОБА_7 не має, цивільний позов не буде заявляти, не дав згоди на визнання потерпілим, просив допитати його як свідка.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходитьдо переконанняпро доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винуватого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, який по місцю проживання та місцю роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
Водночас, суд враховує і думку потерпілих, які в судовому засіданні просили призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, без позбавлення прав керування транспортними засобами, думку прокурора висловлену в слухових дебатах, а тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити основне покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк, і не вбачає підстав для необхідності призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, позитивні дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих, прокурора, приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_7 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення:судової авто технічної експертизи № 4.6-379/19 від 04.09.2019 року в сумі 1570,10 грн.,судової авто технічної експертизи № 4.6-378/19 від 02.09.2019 року в сумі 1570,10грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 4.6-405/19від 18.07.2019 року в сумі 3768,24 грн., судової автотоварознавчої експертизи № 6.2-113/19 від 17.09.2019 року в сумі 1570,10 грн., судової автомтехнічної експертизи №1681/19-22 від 19.12.2019 року в сумі 4239,0 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_7 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи речових доказів в межах даного кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області 19 липня 2019 року (справа№ 606/1871/19)на майно, а саме: на автомобіль марки SKODA Octavia р.н. НОМЕР_1 , який належить Бережанському районному споживчому товариству, автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 скасувати, транспортні засоби повернути власникам.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області 19 липня 2019 року (справа№ 606/1871/19)на майно, а саме: на автомобіль марки SKODA Octavia р.н. НОМЕР_1 , який належить Бережанському районному споживчому товариству, автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 скасувати, транспортні засоби повернути власникам.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення: судової авто технічної експертизи № 4.6-379/19 від 04.09.2019 року в сумі 1570,10 грн.,судової авто технічної експертизи № 4.6-378/19 від 02.09.2019 року в сумі 1570,10грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 4.6-405/19від 18.07.2019 року в сумі 3768,24 грн., судової автотоварознавчої експертизи № 6.2-113/19 від 17.09.2019 року в сумі 1570,10 грн., судової автомтехнічної експертизи №1681/19-22 від 19.12.2019 року в сумі 4239,0 грн, а всього на загальну суму 12717,54 грн. в користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1