КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

15 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР 15 серпня 2019 року за № 0002326 щодо ОСОБА_6 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, в тому числі ст. 291 КПК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що внаслідок судової помилки, судом було призначено судовий розгляд за відсутності клопотання прокурора пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. За таких обставин, продовження судового розгляду справи не досягне мети завдань кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, подальший розгляд справи по суті призведе до грубого порушення загальних засад кримінального провадження, зокрема: законності; права на захист; змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2019 у кримінальному провадженні № 0002326 від 15.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002326.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор, посилається на те, що зазначена ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, не відповідає фактичним обставинам та винесена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, як зазначає прокурор, 11.10.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у відкритому судовому засіданні за участю прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_5 проведене підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0002326 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке направлене до суду з обвинувальним актом.

За результатами його проведення, суд, не встановивши підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, постановив ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Крім того, як вказує апелянт, в мотивувальній частині даної ухвали судом першої інстанції з-поміж іншого констатовано, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає, порушення вимог КПК України, які унеможливлюють призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Поряд з цим, як звертає увагу апелянт, 15.11.2019 суд першої інстанції під час судового розгляду у вказаному провадженні, посилаючись на ст. ст. 314, 392 КПК України, постановив ухвалу, якою вищевказаний обвинувальний акт повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, в тому числі ст. 291 КПК України, однак, як зазначає апелянт, вказані висновки суду, викладені в ухвалі від 15.11.2019 істотно суперечать висновкам суду, викладеним у зазначеній вище ухвалі від 11.10.2019, нормам КПК України.

На думку прокурора, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, анкетні відомості потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, крім того, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частин статей кримінального закону, а також формулювання обвинувачення.

Також, як зазначає апелянт, в обвинувальному акті вказані відомості про наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують, та обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, в ньому зазначено дату та місце його складення та затвердження, і до нього долучені реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта, а відтак, підстави для його повернення прокурору, відсутні, що було встановлено судом у підготовчому судовому засіданні.

На думку прокурора, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення обвинувального акту, не на стадії підготовчого судового засідання, вже після призначення його до судового розгляду, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені в даній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив їх задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, лише на стадії підготовчого провадження, у підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Незважаючи на вказані вимоги закону, суд першої інстанції їх недотримався, оскільки прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурора не тільки на стадії судового розгляду, після того як, за наслідками підготовчого судового засідання, було прийняте рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , а й за відсутності для цього передбачених законом підстав.

Зокрема, як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002326 від 15.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який було направлено для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, разом з угодою про визнання винуватості, 09 жовтня 2019 року,вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Більш того, незважаючи на обґрунтованість посилання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у разі відмови в затвердженні угоди, суд має право повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, якщо угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, суд першої інстанції безпідставно послався, як на підставу повернення прокурору не кримінального провадження, а обвинувального акта, на його невідповідність вимогам закону, в тому числі ст. 291 цього Кодексу.
Крім цього, слід визнати безпідставним посилання суду першої інстанції в ухвалі на те, що внаслідок судової помилки судом було призначено судовий розгляд за відсутності клопотання прокурора, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, оскільки воно не має під собою будь-якого правового обґрунтування з огляду на таке.
По-перше, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, а тому не зрозуміло, що суд першої інстанції мав на увазі, зазначаючи про необхідність продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, враховуючи ту обставину, що на момент надходження обвинувального акта до суду строки досудового розслідування не закінчилися.
По-друге, незрозуміло яке взагалі відношення мають строки досудового розслідування до відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, якщо мова йде про те, що суд відмовив у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 під час досудового розслідування до його фактичного закінчення, а не закінчення строків досудового розслідування, та не виконання слідчим або прокурором вимог, передбачених ст. 290 цього Кодексу.
По-третє, повернення прокурору обвинувального акта з підстав, наведених в оскаржуваній ухвалі, а саме через невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, взагалі позбавляє прокурора можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, пов`язані з продовженням чи закінченням досудового розслідування, оскільки в такому випадку він має право лише усунути недоліки обвинувального акта, якщо вони дійсно є, а не вчиняти будь-які процесуальні дії, пов`язані з продовженням чи закінченням досудового розслідування.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами судового засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року про повернення прокуроруобвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002326 від 15 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в тому числі ст. 291 цього Кодексу, необхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0002326 від 15 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, в тому числі ст. 291 цього Кодексу скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/267/2020

Категорія: ч. 1 ст. 187 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1