Справа №487/8773/19
Провадження №1-кс/487/1488/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000823,-
ВСТАНОВИВ:
25.02.2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000823.

В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000823, внесене до ЄРДР 25.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч. ст.371, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373 КК України. 12.02.2020 було отримано постанову слідчого від 03.02.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, оскільки не було надано жодних доказів щодо завдання йому моральної, фізичної чи майнової шкоди. Таке рішення слідчого, скаржник вважає необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою.

Скаржник до судового засідання не з`явився, у скарзі просив розглянути спрауву за своєї відсутності, вимоги підтримав.

Слідчий до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000823, внесене до ЄРДР 25.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч. ст.371, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373 КК України.

18.10.2020 та 24.01.2020 р. ОСОБА_3 звертався до слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілим, розгляду попередніх клопотань про призначення експертизи та проведення слідчих дій.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 03.02.2020 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000823 відмовлено з посиланням на те, що ОСОБА_4 не надано підтверджуючих документів щодо завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, а в ході досудового розслідування на теперішній час не здобуто підтвердження викладених у заяві про кримінальне правопорушення фактів та обставин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 03.02.2020 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 було завдано шкоду, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.

З огляду на викладене посилання слідчого в постанові від 03.02.2020 року на ненадання ОСОБА_4 підтверджуючих документів щодо завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, та відсутність будь-яких фактичних доказів вважати останнього потерплим є передчасним та невірним.

В свою чергу, викладені у скарзі ОСОБА_3 фактичні обставини справи дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

Крім того, в своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 належним чином розглянути своє клопотання від 13.12.2019 р. про призначення судово-психологічної експертизи із використанням технічного засобу комп`ютерного поліграфу та провести слідчі дії по кримінальному провадженню, викладені в його заяві від 18.10.2019 р. №5-П, при цьому не надаючи доказів на підтвердження ані звернення з зазначеними вище клопотаннями до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ані відмови слідчого у задоволенні даних клопотань або не зазначаючи про відсутність таких відповідей.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання про неможливість задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303-304, 307, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000823 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000823.
В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_6