15.05.2020 Справа № 490/2449/20
н/п 1-кп/490/512/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 27.04.2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000099, відомості про яке внесено 08.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.12.2019 близько 17:00 год., більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи на законних підставах у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у приміщені однієї із спалень, а саме на письмовому столі ноутбук марки «Samsung RV513-A03» S/N: HKDB93FBA00564, NP-RV513-A03UA сріблястого кольору, що належить його батькові ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 зайшов до місця, де зберігався ноутбук марки «Samsung RV513-A03» S/N: HKDB93FBA00564, NP-RV513-A03UA сріблястого кольору, а саме до приміщення однієї із спалень, звідки таємно, викрав зазначений ноутбук марки «Samsung RV513-A03» S/N: HKDB93FBA00564, NP-RV513-A03UA сріблястого кольору, вартістю 2175,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2175,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що разом із обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні, 27.04.2020 між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому ж провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угода про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Прокурор в судовому засіданні підтримала вказану угоду та просила її задовольнити. Крім того, надала суду заяву від потерпілого ОСОБА_6 , який не заперечував проти її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що провину в інкримінованомуйому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України визнає повністю, із запропонованим видом та мірою покарання згоден, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.
Захисник підтримав думку прокурора та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000099.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, відповідно до вимог ст. 12 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого сторонами покарання, зазначеного в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, зазначеного в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а за такого йому має бути призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим і вважає,оскільки виправленню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.
Крім того, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 у рахунок відшкодування майнової шкоди на суму 2175,00 гривень, який визнано обвинуваченим і він відповідно до умов угоди зобов`язався відшкодувати завдані збиткипотерпілому в повному обсязі.

Відповідно до ст.1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За такого, заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 2175,00 гривень, які визнаються обвинуваченим, відповідно до ст.1166 ЦК України, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 942,06(дев`ятсот сорок дві) гривні (шість) копійок .
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, речові докази відсутні
Керуючись ст. ст. 124,129, 373, 374,468,469, 473-474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000099, відомості про яке внесено 08.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 942,06 (дев`ятсот сорок дві) гривні (шість) копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму 2175,00 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень.
На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1