Номер провадження: 11-сс/813/802/20
Номер справи місцевого суду: 521/7317/20 1-кс/521/2381/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.05.2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000535 від 08.05.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеси, офіційно не одруженого, офіційно працевлаштованого охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з визначенням застави у розмірі 42040 грн., -
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.05.2020 рокубуло частково задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000535 від 08.05.2020 року,та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 42040 грн., так як слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для забезпечення кримінального провадження.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід без визначення застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства та визначений розмір застави є надто м`яким та, який не гарантує виконання підозрюваним своїх обов`язків та запобіганню встановленим ризикам.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).
Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантіїнедопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя недотримався вищевикладених вимог КПК України, не взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, не врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв необґрунтоване судове рішення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в тому, що він08.05.2020 р., приблизно о 21 год.10 хв., у приміщенні «Таврія-В», розташованому по вул. Комітетська б.17/19 в м. Одесі біля каси №4, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, виникла сварка між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка переросла у бійку. В цей час біля до приміщення «Таврія-В» зайшов ОСОБА_11 , який побачив конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_8 погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою. ОСОБА_11 з метою, припинення правопорушення ув`язався у конфлікт з ОСОБА_8 , в результаті чого між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виникла сварка, яка в подальшому переросла у бійку. В ході даної бійки ОСОБА_8 , з мотиву явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, маючи прямий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, який виник раптово у ході вказаного конфлікту, розкладним ножом, який був заздалегідь при ньому, наніс один удар по тулубу ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у епігастральній ділянці. Поранення печінки, внутрішньо черевна кровотеча, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Після чого ОСОБА_11 бригадою «швидкої допомоги» доставлено до МКЛ № 1 у м. Одесі, де йому була надана необхідна медична допомога.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.
Злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення доведено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведена наявність ризику того, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі доведеності його вини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків, для зміни останніми показань.
Також з урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя дійшов до висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 .
Учасники провадження, зокрема сторона обвинувачення та сторона захисту не оскаржували зазначений висновок слідчого судді щодо доведеності обставин, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про можливість при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави з наступних обставин.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З матеріалів справи вбачається, що інкримінований ОСОБА_8 злочин, був вчинений із застосування насильства, зокрема підозрюваний ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_11 проникаюче колото різане поранення.
Таким чином, приймаючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, а також враховуючи, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає, що відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КК України до ОСОБА_8 має бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.
За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, і вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, які встановлені в ухвалі слідчого судді та про які апеляційний суд зазначив в мотивувальній частині ухвали.
При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409,411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою, з урахуванням наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання слідчого підлягає задоволенню, підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід має бути застосований у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.05.2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000535 від 08.05.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , з визначенням застави у розмірі 42040 грн., - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000535 від 08.05.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 07.07.2020 року.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду є чинною до 07.07.2020 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 26.05.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4