Справа № 738/2222/19
№ провадження 1-в/738/21/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час ОСОБА_4 відбув 3/4 частини призначеного покарання.

Строк покарання рахувати з 10.02.2016 року, зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2016 року по 29.06.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року залишений без змін. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 29.06.2016 року по 06.12.2016 року.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 05.09.2018 року, зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 07.08.2015 року по 12.11.2015 року включно та з 27.01.2016 року по 09.02.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно постанови Верховного Суду від 11.12.2018 року вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року залишені без змін.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 04.10.2019 року застосовано покарання за наявності двох вироків та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом менш суворого покарання, призначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року, з розрахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 12.11.2015 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року, визначено остаточне покарання 10 років позбавлення волі.

Зараховано в строк покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року повністю відбуте покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року, з розрахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 12.11.2015 року 22.11.2013 року по 09.02.2016 року.

Вважає, що своєю сумлінною поведінкою ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання, просила суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року засуджений за ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 10.02.2016 року.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 28.11.2013 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Одеському СІЗО характеризувався негативно: за порушення режиму тримання мав одне стягнення, накладене правами начальника СІЗО, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. До суспільно корисної праці не залучався.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК №91» з 29.01.2015 по 28.07.2015 року засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо: дотримувався вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконував. З 10.07.2015 року згідно поданої ним письмової заяви на добровільних засадах виконував обов`язки робітника будівельної бригади. До роботи відносився посередньо. Заходи заохочення та стягнення не застосовувалися. 28.07.20154 року на підставі ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і адміністративних справ від 02.07.2015 року був етапований до Київського СІЗО.

З 07.08.2015 року по 23.11.2015 року відбував покарання в Київському СІЗО. За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо: дотримувався вимог режиму тримання, розпорядок дня виконував. До суспільно корисної праці не залучався. Заходи заохочення та стягнення не застосовувалися.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК №91» з 23.11.2015 по 20.01.2016 року засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо: дотримувався вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконував. До суспільно корисної праці не залучався. Заходи заохочення та стягнення не застосовувалися.

З 20.01.2016 року відбував покарання в Одеському СІЗО. За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо: дотримувався вимог режиму тримання, розпорядок дня виконував. До суспільно корисної праці не залучався. Заходи заохочення та стягнення не застосовувалися.

З 28.01.2016 року по 14.02.2017 року відбував покарання в Одеській УВП №21. За час відбування покарання в установі характеризувався негативно: за порушення режиму тримання мав три стягнення, накладені правами начальника установи, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. До суспільної праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК-91 відбуває міру покарання з 03.03.2017 року. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно: за зберігання забороненого предмета мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. На даний час дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує. Має два заохочення, застосовані начальником установи. На оперативних обліках засуджений не перебуває. З 27.03.2017 року згідно поданої ним письмової заяви виконував обов`язки робітника будівельної бригади. До роботи відносився добре. Згідно наказу №26/ЗС-17 від 07.07.2017 року виконував обов`язки робітника металообробної дільниці підприємства установи. До покладених обов`язків відносився добре. З 03.09.2018 року згідно поданої ним письмової заяви виконує обов`язки нічного днювального відділення СПС №5. До покладених обов`язків відноситься добросовісно, за що був двічі заохочений правами начальника установи. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До роботи ставиться добросовісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Приймає участь у заходах виховного та культурно масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них правильно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт».

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2016 року звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання на не відбутий строк , який станом на 15 січня 2020 року становить 1 (один) рік 07 (сім) місяців 22 (двадцять два) дні позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1