Справа № 456/1221/20
Провадження № 1-кп/456/299/2020
ВИРОК

іменем України

18 травня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000211 від 17.02.2020р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, без визначеного місця проживання, рома, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без освіти, раніше судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 24.07.2015р., за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ухвали Шевченківського районного суду від 31.08.2018р., звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці та 24 дні, перебуваючому під адміністративним наглядом згідно ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2020 року,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_3 , 17.02.2020 року близько 17 год. шляхом вільного доступу зайшов у церкву «Святих Володимира і Ольги» що за адресою, вул. Коссака 9Б, у м.Стрий, Львівської області, де у нього виник умисел на скоєння крадіжки грошей зі скриньки для пожертв. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю громадян у церкві та переконавшись, що його дій ніхто не бачить повторно, таємно викрав шляхом вільного доступу зі скриньки для пожертв, як була зачинена на замок, грошові кошти у розмірі 986,00 гривень та утримуючи при собі викрадене, вийшов через головний вхід церкви, де через незначний проміжок часу неподалік церкви був затриманий із викраденим майном. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення церковній громаді церкви «Святих Володимира та Ольги» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 986,00 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що 17.02.20р. побачив відкриті двері в церкву, зайшов та викрав скриньку з грошима, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та при обранні покарання покладається на думку суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінальних правопорушень доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч 2 ст. ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.
Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше судимого, судимість якого не погашена та не знята у встановленому законом порядку, його особу, яка по місцю проживання характеризується з посередньої сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання з 17 лютого 2020 року.
Речові докази:
-Грошові кошти в сумі 950 грн., які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити у їх власності..
-Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 682 (шістсот вісімдесят дві) грн.. 04 коп..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1