Справа №560/1215/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 09 липня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , на своїй присадибній ділянці, що розташована біля його будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , незаконно вирощував, шляхом прополювання для власних потреб рослини конопель. 09 липня 2019 року працівниками Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області під час огляду господарства по місцю проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено рослини конопель у кількості 345 штук, які ОСОБА_4 незаконно вирощував. Згідно висновку експерта №2.1-663/19 від 16 липня 2019 року, рослини, що були вилучені для проведення дослідження із земельної ділянки ОСОБА_4 , відносяться до рослин роду коноплі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши викладені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 3 своєї Постанови від 23 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до тяжких злочинів, дані про обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, не перебування на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які, відповідно до вимог статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує і думку прокурора, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання, наближене до мінамальної межі, що встановлене санкцією частини 2 статті 310 Кримінального кодексу України та застосувати статтю 75 Кримінального кодексу України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 310 Кримінального кодексу України наближене до мінімальної межі, за якою кваліфікуються його дії та вважає за можливе застосувати статтю 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування становлять - на проведення експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" - 942,06 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- 315 рослин, ззовні схожих на рослини коноплі, що були упаковані до двох картонних коробок та опечатані печаткою "Для пакетів №206", 30 рослин, ззовні свхожих на рослини коноплі, що були упаковані до однієї паперової коробки та опечатані печаткою "Для пакетів №206" (після проведення експертизи), що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області - знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 0 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме на проведення експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" в сумі 942,06 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні 06 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1