Справа №718/3524/19
Провадження №1-кп/718/207/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження №0000780 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, раніше судимої: 21.02.2018 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.125 ч.2 КК України до покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 гривень (ухвалою Кіцманського районного суду від 15.05.2018 року покарання у вигляді штрафу замінено на 100 годин громадських робіт),

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2019 року о 11:35 год. ОСОБА_3 , знаходячись в АДРЕСА_1 , вчинила протиправні дії відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились в умисному заподіянні кількох ударів руками в область голови.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді двох синців на голові, які, згідно висновку судово-медичної експертизи від 19.12.2019 року №227-Е, відносяться до легких тілесних ушкоджень
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України не визнала, однак надала покази про те, що вона, зустрівши 16 грудня 2019 року на дорозі ОСОБА_5 , годину вказати не може, завдала останній декілька ударів роками по голові. Про вчинене вона не шкодує, не розкаюється у вчиненому, вважаю свою поведінку правомірною.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вина за ч.1 ст. 125 КК України, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила усі фактичні обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті. Зокрема, суду пояснила, що 16 грудня 2019 року повертаючись із магазину додому, зустріла ОСОБА_3 , яка накинулась на неї з кулаками та нанесла декілька ударів в область голови. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
З наданих в судовому засіданні показанів свідка ОСОБА_6 вбачається, що в грудні 2019 року приблизно о 12:00 год. Вона почула на дорозі крик та, виглянувши, побачила як ОСОБА_3 наносить удари ОСОБА_5 руками по голові.
Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:
Витягом з кримінального провадження №0000780, внесеного 16.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України.
Висновком експерта № 227-Е від 16.12.2019 року, згідно підсумків у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді двох синців на голові. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові і на які вказала ОСОБА_5 , внаслідок нанесення їй двох ударів руками сторонньої особи по глові, можуть відповідати терміну на 16.12.2019 року і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.
Протоколами проведення слідчих експериментів від 23.12.2019 року з потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з таблицями ілюстрацій до вказаних протоколів.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 58 від 24.12.2019 року ОСОБА_3 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, вона може давати оцінку своїм діям та керувати ними. На перід часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та іншого тимчасового розладу психічної діяльності також не виявляла, вона могла давти оцінку своїм діям, керувати ними та та давити про них вірні покази.
Таким чином, оцінюючи в сукупності дослідженні в судовому засіданні всі докази по справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 125 КК України, суд оцінює критично і розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Разом з тим, суд рахує показання потерпілої ОСОБА_5 такими, що узгоджуються між собою та з іншими наведеними вище та дослідженими доказами по справі, при цьому такі показання є логічними, послідовними, відтворюють реальну картину обстановки вчинення кримінального правопорушення, а тому суд визнає їх достовірними та бере їх за основу обвинувачення.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, судом не встанвлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, також враховує й фактичні обставини та характер вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченої до скоєного, зокрема те, що вона свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, по місцю проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України, ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і за його вчинення призначити їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суд через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Кіцманського
районного суду: ОСОБА_1