ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3099/19 Номер провадження 11-кп/814/236/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0001195, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2019, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 05.07.2019 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28.10.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

-26.10.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

-28.02.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2019, остаточно ОСОБА_8 визначити покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» до обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено частково та з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ТОВ «РУШ» 491 грн. 94 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 18 квітня 2019 року близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Гожулівська, буд. 4, в приміщенні магазину «EVA» № 65 (ТОВ «РУШ») умисно таємно повторно, викрав з торгової полиці магазину туалетну воду марки «Versace pour Homme» («Версаче Пур Ом») об`ємом 30 мл вартістю 491, 94 грн.
У поданих апеляційних скаргах:
- Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду відносно нього змінити та пом`якшити призначене покарання, шляхом застосування до нього ст. 75 КК України.
Необхідність пом`якшення покарання обвинувачений обґрунтовує тим, що призначене покарання за своїм видом та розміром є занадто суворим, не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого. Зазначає, що щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству та має намір відшкодувати завдану шкоду.
- прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, ухваливши новий вирок, яким обвинуваченого засудити за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Необхідність призначення більш суворого покарання за вчинене прокурор мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, на шлях виправлення не став, не відшкодував завдану шкоду, раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення аналогічних злочинів.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримку своєї апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу свого підзахисного, прокурора ОСОБА_6 на підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 , за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.
Всупереч доводів прокурора та обвинуваченого, покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 , раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинив злочини користуючись довірою потерпілого.
Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що визнав обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, вірно вказавши на відсутність обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та вказує на його стійку антисоціальну спрямованість.
Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання хоча й за своїм видом та розміром не є мінімальним або максимальним, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, проте є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно м`яким або суворим, а тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення більш тяжкого покарання або зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання за вчинене, про що поставлено питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 05.07.2019 відносно ОСОБА_8 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4