У Х В А Л А
іменем України

21 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 роки.

Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування, в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд подання за її відсутності, на задоволенні подання наполягала.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання представника органу пробації не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Засуджений ОСОБА_5 також в судове засідання не з`явився, засобами телефонного зв`язку повідомив про неможливість з`явитися до суду, просив вирішити питання про звільнення від покарання за його відсутності, на задоволенні подання наполягав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти подання та вважав за можливе його задовольнити.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом статей 78, 89 Кримінального кодексу України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 протягом строку випробування не вчинив нового злочину, до адміністративної відповідальності не притягувався, покладені на нього обов`язки судом виконав, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Призначений вироком іспитовий строк закінчився 09.12.2019, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 1 статті 78 Кримінального кодексу України, пунктом 9 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Подання задовольнити.

2. ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, від відбування якого він був звільнений в силу статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на 3 роки.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1