Справа № 309/3747/19
Провадження № 1-кп/309/80/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000612 внесеному до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000612 внесеному до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України прокурору у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у обвинувальному акті не належним чином викладені обставини кримінальних злочинів ОСОБА_6 передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України та неналежно викладено суть його обвинувачення, кваліфікації злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України. Просив відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 с. 296 КК України, призначити обвинувальний акт до судового розгляду та продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наступне. ОСОБА_6 підозрюються у вчинені особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчиняти інші кримінальні правопорушення, що у відповідності ст. 177 КПК України є ризикам.

Представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ОСОБА_9 просив відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України у зв`язку із необґрунтованістю клопотання. Не заперечив щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку представника ОСОБА_9 .

За результатами підготовчого судового засідання суд, врахувавши думку учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як роз`яснено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Отже, в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення. До того ж законодавець чітко визначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Фактичний аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 про вчинення кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України свідчить про те, що у ньому викладено суть обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені за результатами досудового розслідування кримінального провадження і правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення частин статей закону України про кримінальну відповідальність. Висунуте органом досудового розслідування формулювання обвинувачення ОСОБА_6 в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України в обвинувальному акті є правильним.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинні бути викладені з обов`язковим урахуванням наведених вимог ст. ст. 91, 374 КПК України. При цьому фактичні обставини та формулювання обвинувачення мають бути викладені окремо і не повинні суперечити один одному.

Суд констатує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить обов`язкові складові, передбачені кримінальним процесуальним законом, є конкретним, оскільки в обвинувальному акті наявне детальне і зрозуміле формулювання обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_6 діянь, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням елементів складу кримінальних правопорушень, зокрема, місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень, в межах яких повинен проводитися судовий розгляд відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України.

Доводи захисника про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України судом відхиляються, оскільки кримінальним процесуальним законодавством чітко передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, порядок його затвердження та вручення обвинуваченому.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_7 щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України не підлягає до задоволення.

У відповідності до п.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 . На даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою: обвинувачений може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти злочини, впливати на потерпілих та свідків.

Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_6 може покинути своє місце проживання, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перебуваючи на волі може повторно скоювати правопорушення, що у відповідності ст. 177 КПК України є ризиками та підставами для продовдення запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 . Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами Кримінально-процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Хустському районному суду Закарпатської області.

Підстав для закриття провадження чи направлення обвинувального акту прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 05.12.2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000612 внесеному до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 с. 296 КК України строком на 60 днів, починаючи з 07 грудня 2019 року до 04 лютого 2020 року включно.

Зазначене судове засідання відповідно до п.1 ч.2 ст. 27 КПК України слід проводити у відкритому судовому засіданні.

Коло осіб, які братимуть участь у справі в судовому розгляді прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , представник потерпілих ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 177, 183, 291, 314, 315, 331 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000612 внесеному до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000612 внесеному до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України строком на 60 днів, починаючи з 05 лютого 2020 року до 04 квітня 2020 року включно.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в Хустському районному суді Закарпатської області кримінальне провадження №0000612 внесене до ЄРДР від 07.07.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, п.7 ч.4 ст. 296 КК України на 14 год. 00 хв. 05 лютого 2020 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , представника потерпілих ОСОБА_9 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3