У Х В А Л А
іменем України

13 січня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0001171 від 29.12.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події: мобільний телефон марки Samsung J7 NEO imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з чохлом по типу «книжка», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , (м.т. НОМЕР_3 ).
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29.12.2019, близько 01.00 години, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу будинку №1 по вул. Вишневій в м. Змієві Харківської області, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні одного удару кулаком в область лівої частини голови ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки Samsung J7 NEO, який належить останньому.
Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2019 року за №0001171 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
29.12.2019, в ході огляду місця події в приміщенні Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності двох понятих, добровільно видав мобільний телефон марки Samsung J7 NEO, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з чохлом по типу «книжка», які належать ОСОБА_5 .
На підставі вище викладеного, слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно є об`єктом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Зміївським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001171 від 29.12.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно протоколу огляду місяця події від 29.12.2019 в приміщенні Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності двох понятих, добровільно видав мобільний телефон марки Samsung J7 NEO, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з чохлом по типу «книжка», які належать ОСОБА_5 (а. с. 3-4).

Згідно постанови слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 29.12.2019, вилучене під час проведення огляду місця події, майно визнано речовими доказами (а. с. 5).

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений предмет відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 29.12.2019, а саме: мобільний телефон марки Samsung J7 NEO imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з чохлом по типу «книжка», який належить ОСОБА_5 .
3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1