Справа № 750/1792/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/64/20
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красилівка, Козелецького району Чернігівської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено їй покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з дня її затримання, зараховано до цього строку затримання ОСОБА_7 з 28 вересня по 30 вересня 2018 року та затримання з 28 грудня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 12 150 гривень 92 копійок процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 28 вересня 2018 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно нанесла ОСОБА_9 не менше одного удару ножем в область грудної клітки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та не менше одного удару ножем в область спини, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої поперекової ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_9 настала на місці вчинення кримінального правопорушення 28 вересня 2018 року від проникаючого поранення лівої половини грудей з ушкодженням лівого шлуночка серця, що привело до тампонади серця кров`ю.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , в якій просить вирок місцевого суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування ЗУ про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог процесуального законодавства. Вказує, що в порушення вимог ст.370, п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд першої інстанції постановив вирок з обвинувальним ухилом, не дав доказам належної оцінки, фактично витлумачивши їх на користь сторони обвинувачення, чим порушив принципи змагальності сторін та забезпечення доведеності вини стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, проігнорував доводи сторони захисту не надавши їм оцінки в своєму рішенні. Зазначає, що судом не надано належної оцінки показанням ОСОБА_7 . Зазначає, що у судовому засіданні потерпіла також підтвердила, що ОСОБА_9 постійно хапав ніж, однак суд не взяв це до уваги. З приводу висновку експерта №775 від 5 серпня 2019 року, яким нібито спростовуються покази обвинуваченої під час слідчого експерименту та у судовому засіданні щодо обставин та механізму нанесення тілесних ушкоджень зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_7 , що під час події, з ножем біля горла вона була у шоковому стані і механізм заподіяння ушкоджень потерпілому показувала приблизно. Звертає увагу, що обвинувачена одразу після події надала покази та ініціювала про проведення слідчого експерименту. Той факт, що покази обвинуваченої незначно різняться з експертним висновком пояснюється тим, що обвинувачена дійсно була у шоковому стані. Вказує, що суд першої інстанції вказує, що у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження, але при цьому не посилається на висновок експерта №2 (додатковий до висновку експерта №530) в якому вказано про самозахист ОСОБА_7 . Вказує, що посилання суду на те, що експертом не було виявлено у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в області голови та шиї є не об`єктивними та упередженими. У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що акцентувала увагу експерта на тілесні ушкодження в області голови, але експерт цього не зафіксував. Вказує, що стороною обвинувачення не надано об`єктивних доказів, які б доводили в діях ОСОБА_7 умисел на вбивство. Також, судом проігноровані всі доводи захисту про необхідну оборону з боку ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_6 просить вирок місцевого суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково та пояснила, що 28 вересня 2018 року вона разом із співмешканцем ОСОБА_9 почали вживати спиртні напої. Згодом їй стало зле і вона пішла до аптеки купити ліки. По поверненню вона побачила, що ОСОБА_9 випив весь алкоголь, що залишався, і був агресивний. Коли вона стояла на кухні та мила посуд, ОСОБА_10 підійшов до неї ззаду, вдарив стільцем по нозі, приставив ніж до шиї та погрожував вбивством, тягав за волосся. Вона вирвалася та побігла до кімнати. Потім вони почали боротися, вона вихватила ніж з його рук та, знаходячись з ним обличчям один до одного, вона тримала ніж, стиснувши його руків`я в долоні правої руки, лезом до верху, та під час боротьби нанесла ОСОБА_10 удар ножем по тулубу, куди саме не розуміла. Після цього ОСОБА_10 почав бити її руками по голові, і вона, притиснувшись до нього, не змінюючи розташування ножа в її руці, нанесла йому ще один удар ззаду в районі попереку, після чого ОСОБА_10 випрямився, розвернувся та почав ходити по кімнаті. Вона пішла до ванної кімнати, де помила ніж від крові, пішла до кухні та поклала ніж на місце. Після цього вона почула, як у кімнаті ОСОБА_10 впав на підлогу. Коли вона до нього підійшла, ОСОБА_10 помер. Після цього вона пішла на вулицю та попросила людей викликати поліцію.

В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 надала аналогічні пояснення.

Попри часткове визнання обвинуваченою вини, її вина в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Так, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції обвинувачена не заперечувала той факт, що саме вона нанесла два удари ножем потерпілому.

Такі показання обвинуваченої підтверджуються протоколом огляду місця події від 28 вересня 2018 року, план-схемою та фотоілюстрованою таблицею до протоколу зафіксовано огляд квартири АДРЕСА_2 , в одній із кімнат якої виявлений труп ОСОБА_9 та протоколом огляду трупа від 29 вересня 2018 року зафіксовано огляд трупа ОСОБА_9 , у якого виявлено колото-різані рани в області попереку. (т.1 а.п.111-113).

Згідно висновкк судово-медичного експерта № 925 від 29 вересня 2018 року у ОСОБА_9 встановлено наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця; колото-різане поранення правої поперекової ділянки, що сліпо закінчується в глибоких м`язах спини, які могли утворитись незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа. Ушкодження у вигляді поранення грудної клітки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті. Поранення правої попереком ділянки має ознаки легких тілесних ушкоджень (т.1 а.п.134-141).

Висновками експертів № 597 та № 598 від 16 жовтня 2018 року встановлено, що в слідах на змивах з підлоги кімнати та в слідах на трьох пластикових пляшках, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено кров, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. (т.1 а.п.152-154, 158-159).

Під час затримання у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено в`язаний светр бежевого кольору із застібкою та воротом зі слідами речовини бурого кольору, штани чорного кольору та футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору. (т.1 а.п.104).

Згідно висновку експерта № 599 від 26 грудня 2018 року в слідах на в`язаній кофті та футболці, вилученої у ОСОБА_7 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. В слідах на наволочці, жіночих туфлях, куртці, підковдрі (названої слідчим «простирадло»), вилучених в ході огляду місця події, знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається. (т.1 а.п.222-225).

Відповідно до висновку експерта № 141 (б) від 28 січня 2019 року на поверхні клинка, наданого на дослідження ножа, з рукояткою обмотаною ізолентою блакитного кольору, вилученого в ході огляду місця події зі столу кухні, виявлені сліди крові, які можуть походити від ОСОБА_9 . Походження виявлених слідів крові від ОСОБА_7 виключається. (т.1 а.п.238-243).

Зазначені показання ОСОБА_7 , висновки експертиз, речові докази свідчать про те, що ОСОБА_7 , як суб`єкт злочину, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому (безпосередній об`єкт злочину), заподіяла йому ножем тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудей з ушкодженням лівого шлуночка серця, що призвело до тампонади серця кров`ю, що стало безпосередньою причиною смерті потерпілого (об`єктивна сторона).

Разом з тим, є безпідставними позиція обвинуваченої та посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 з приводу того, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення та має місце необхідна оборона.

Під час слідчого експерименту та у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснювала, що нанесла удари ножем потерпілому, захищаючись від посягань ОСОБА_9 , який погрожував їй ножем, тягав її за волосся, бив по голові.

Однак, у своєму рішенні місцевий суд також в достатній мірі аргументував, що в ході конфлікту, який виник з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажала настання суспільно-небезпечних наслідків, що свідчить про спрямованість її умислу на позбавлення життя потерпілого, а показання обвинуваченої щодо її дій в межах необхідної оборони не підтверджені належними доказами та спростовуються сукупністю досліджених доказів обвинувачення.

Так, з метою перевірки показань обвинуваченої з урахуванням обставин, механізму та послідовності нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , судом була призначена додаткова судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта № 775 від 5 серпня 2019 року (додатковий до висновку № 925 від 29 вересня 2018 року) згідно відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 вона нанесла удар ножем в ділянку передньої поверхні тулуба ОСОБА_9 в ділянку нижче реберної дуги в напрямі спереду назад та знизу вверх. При експертизі трупа виявлено, що раневий канал поранення грудної клітки проходить на рівні соска спереду назад, зверху вниз та дещо зліва направо. Таким чином, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням серця не могли утворитись внаслідок нанесення обвинуваченою удару ножем за обставин та механізму, на які показала обвинувачена ОСОБА_7 під час слідчого експерименту. Згідно відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 вона нанесла удар ножем в ділянку задньої поверхні тулуба ОСОБА_9 в напрямі ззаду наперед та зліва направо. При експертизі трупа виявлено, що раневий канал поранення поперекової ділянки проходить ззаду наперед та справа наліво. Таким чином, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді колото-різаного поранення правої поперекової ділянки, що сліпо закінчується в глибоких м`язах спини не могли утворитись внаслідок нанесення обвинуваченою удару ножем за обставин та механізму, на які показала обвинувачена ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.

Вказаний висновок експерта спростовує показання обвинуваченої під час слідчого експерименту та у судовому засіданні щодо обставин та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 530 від 29 вересня 2018 року у ОСОБА_7 дійсно малися тілесні ушкодження у вигляді синців правої верхньої та лівої нижньої кінцівок, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару, тиснення і як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження по давності утворення можуть відповідати даті 28.09.2018 року. (т.1 а.п.128-130).

Таким чином, експертом не було виявлено у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в області голови та шиї, як про те зазначала обвинувачена у судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначені докази, колегія суддів вважає, що показання ОСОБА_7 стосовно неправомірних дій потерпілого, які передували заподіянню йому тілесних ушкоджень є спробою уникнути обвинуваченою встановленої законом відповідальності. Про спробу уникнути відповідальності також свідчать і подальші дії обвинуваченої відносно трупа потерпілого, а саме ОСОБА_7 не зробила будь-яких спроб надати потерпілому медичну допомогу або ж викликати швидку допомогу, хоча деякий час потерпілий ходив по кімнаті, як про те зазначала сама обвинувачена, і після того, як потерпілий помер, вона пішла на вулицю.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, сукупність обставин провадження, особу винної, яка раніше не судима, має доньку 2001 року народження, враховував агресивну поведінку ОСОБА_9 , що передувала вчиненню злочину щодо нього, на що в своїй сукупності вказує середній стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_9 та зазвичай агресивне поводження у такому стані, як про те зазначала потерпіла у судовому засіданні, та згідно висновку експерта №2 від 8 січня 2019 року деякі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , можуть свідчити про самозахист, враховуючи дані про особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

З огляду на вимоги ст.65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченій ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченої ОСОБА_7 , які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання нею копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4