Справа № 314/5276/19
Провадження № 1-в/314/144/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

По даній справі засуджений: 28.04.2015 року вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.04.2015 року за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 70 ч. 2 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.04.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2014 року по 11.08.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 12.09.2014 року, кінець строку: 12.04.2020 року,

про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив задовольнити.
Представник адміністрації колонії у судовому засіданні покладався на думку суду.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши засудженого, представника колонії, думку прокурора, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.12.2018 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: за час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має десять заохочень, залучається згідно ст. 118 КВК України без оплати праці до роботи з благоустрою колонії та прилеглої території установи, працевикористовується різноробочим у підсобному господарстві, до вказаних робіт ставиться з розумною ініціативою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом самоосвіти, бере участь у роботі програм диференційованого виховного впливу на засуджених, на профілактичному обліку не перебуває.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст.ст. 539, 395 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

клопотання засудженого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.04.2015 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.04.2016 року, на невідбутий строк, що складає 2 місяці 7 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

05.02.2020