ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2670/19 Номер провадження 11-кп/814/328/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_8 розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві подання начальника Державної установи "Надержинщинська виправна колонія № 65" та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканка АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, судимої:

1) 13.04.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

2) 21.06.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 307 ч. 2, 317 ч. 1, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Звільнена 06.08.2014 року

3) Засудженої 21 вересня 2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2, ст..ст.187, 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року, засудженій ОСОБА_8 призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 03.03.2015 по 09.03.2016 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

про умовно-достроково звільнення від відбуття покарання

за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року подання начальника Державної установи "Надержинщинська виправна колонія № 65" та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженої ОСОБА_8 , задоволено. Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджена має 6 заохочень, і хоча за період відбування покарання мала 5 стягнень, з них 4 догани і 1 попередження, однак вони на даний час погашені. Крім того засуджена за час відбування покарання характеризується позитивно, до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою, на заходи виховного впливу реагує та робить для себе правильні висновки, що вказує на те, що вона довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи "Надержинщинська виправна колонія №65" та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що вказана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. При розгляді подання місцевий суд не врахував той факт, що остання була раніше судима за вчинення тяжкого злочину, звільнялася умовно-достроково, але на зробивши для себе належних висновків знову вчинила тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення. Звертає увагу, що при розгляді вищевказаної заяви судом не надано оцінку матеріалам справи, оскільки засуджена за весь час відбування покарання має тільки 6 заохочень, однак має 5 стягнень, останнє з яких у вигляді догани накладене 12.03.2019 за зберігання заборонених предметів, яке погашене лише 12.09.2009, що свідчить про нестабільну поведінку засудженої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення засудженої та представника колонії, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Керуючись ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, зазначених вимог кримінального процесуального закону районним судом не було дотримано в повній мірі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегією суддів встановлена наявність такої невідповідності висновків суду, викладених у оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, допущених під час судового розгляду.

Згідно з п.2 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці полягає в добросовісному ставленні до виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Особа повинна брати участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь у підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця).

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджена, 21 вересня 2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2, ст..ст.187, 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року, засудженій ОСОБА_8 призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 03.03.2015р. по 09.03.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Засуджена покарання відбуває з 03.03.2015, а кінець строку покарання останньої установою виконання покарань визначено 27.08.2021.

З урахуванням зарахування в строк відбутого покарання згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2016 попереднього ув`язнення в період з 03.03.2015 по 09.03.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, станом на 11.10.2019 засуджена відбула частину покарання 5 років 07 місяці 26 днів, відповідно.

Таким чином, на момент звернення до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 відбула 3/4 призначеного судом покарання та підпадає під дію ст. 81 КК України.

Із характеристики за місцем відбування покарання від 23.10.2019 (а.п.3), довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженої (а.п.6) вбачається, що засуджена під час утримання в слідчому ізоляторі м. Києва характеризувалася негативно, допускала порушення вимог режиму утримання та розпорядку дня , а саме зберігала заборонені предмети та вступила в суперечку з представниками адміністрації, за що мала три стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Однак мала одне заохочення та залучалася до роботи.

З 15.04.2016 міру покарання відбуває в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)».

З 21 грудня 2018 року переведена до дільниці соціальної реабілітації.

За період відбування покарання 5 разів притягувалася до дисциплінарної відповідальності за порушення встановлених правил поведінки, а саме: 22.06.2015 догана за виявлення і вилучення під час обшуку мобільного телефону (достроково знято 17.02.2015), 13.06.2016 - догана за зберігання заборонених предметів мобільний телефон (погашено 08.01.2017), 08.07.2016 догана за вступ у суперечку з представниками адміністрації (погашено 08.01.2017), 06.03.2019 попередження за допущення антисанітарного стану на робочому місці (достроково знято 19.07.2019), 12.03.2019 догана за зберігання заборонених предметів (погашено 12.09.2019).

Під впливом проведених виховних заходів змінила свою поведінку на кращу. Стягнення на даний час погашені в установленому законом порядку.

За виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та дотримання правил трудового розпорядку 6 разів заохочувалася (17.12.2015, 27.07.2017, 08.03.2018, 01.10.2018, 19.07.2019, 26.09.2019).

У відношенні до представників адміністрації установи ввічлива, тактовна, їх законні вимоги виконує.

Згідно ст. 118 КВК була працевлаштована на підприємстві установи бригади №11 закрійником та до виконання покладених обов`язків відносилась добросовісно.

Після переведення 21.12.2018 на дільницю соціальної реабілітації працевлаштована черговою по гуртожитку, до праці та до виконання покладених обов`язків відноситься добросовісно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою приміщень та території місць позбавлення волі відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Залучена до програми диференційованого виховного впливу на засуджених "Професія", «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», заняття, що проводяться в дільниці соціальної реабілітації відвідує.

Приймає участь у соціальному житті колективі засуджених дільниці у роботі самодіяльних організацій, входить до складу духовно-просвітницької самодіяльної організації.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з сестрою та братом шляхом листування та телефонних розмов. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Підтримує рівні взаємовідносини з засудженими відділення. До складу злочинної ієрархії не входить, злочинні «традиції» не підтримує, жаргоном не володіє та не прагне до лідерства.

Засуджена в суді апеляційної інстанції пояснила, що за час відбування перебування дійсно мала 5 стягнень, з них 4 у вигляді догани та 1 попередження, зокрема остання догана була 12.03.2019 за зберігання заборонених предметів, яку погашено 12.09.2019.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження та доводи оскаржуваного рішення, колегія суддів прийшла до переконання, що судом першої інстанції не враховано те, що засуджена маючи не зняту і не погашену судимість за умисний злочин знову вчинив тяжкий злочин у період умовно-дострокового звільнення, відбувши 3/4 частини покарання, хоч і має 6 заохочень, але їх періодичність свідчить про нестабільну поведінку засудженої, оскільки не були застосовані протягом усього часу відбування покарання, а останні два заохочення були отриманні засудженою після накладених на неї стягнень, зокрема нею було отримано заохочення від 19.07.2019 у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення від 06.03.2019, а заохочення від 26.09.2019 було отримано засудженою через 14 днів після погашення догани від 12.03.2019.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора і приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав однозначно стверджувати про виправлення ОСОБА_8 за час відбування покарання, а тому застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

При цьому, апеляційний суд вважає, що засуджена стає на шлях виправлення, адже після погашення останнього дисциплінарного стягнення 12.03.2019 вона мала лише заохочення. Проте вказане є недостатнім для переконання суду в необхідності застосування до нього положень ст.81 КК України.

Колегія суддів вважає, що засуджена повинна довести своє виправлення, а її сумлінна поведінка і ставлення до праці повинно бути доведено на протязі всього строку відбування покарання.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволені подання начальника Державної установи "Надержинщинська виправна колонія № 65" та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженої ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені подання начальника Державної установи "Надержинщинська виправна колонія № 65" та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженої ОСОБА_8

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4