Справа № 709/1829/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000403, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у
смт Чорнобай Черкаської області, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно не працює, є інвалідом 3 групи, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом не являється, раніше несудимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 25 червня 2018 року близько 17:00, перебуваючи біля території присадибної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, а саме ОСОБА_5 , умисно наніс один удар дерев`яною битою по голові потерпілого. Внаслідок даних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді травми голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 30 липня 2018 року № 02-01/873 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що того дня о 05:00 ранку разом з ОСОБА_8 поїхав на роботу. Потім повернулися додому перечекати жару і після 16:00 знову мали їхати працювати. Коли на автомобілі заднім ходом виїжджали з двору, то він побачив, що поперек дороги лежить метровий бетонний пасинок вагою близько 300 кг. З цього приводу він зателефонував сільському голові
ОСОБА_9 , який повідомив, що приїхати не зможе, а тому замість нього приїде секретарь сільської ради. Дружина сказала, що бачила як ОСОБА_10 підходив до двору. Тоді він підійшов до компанії чоловіків, які відпочивали біля ларька, і попросив ОСОБА_10 прибрати бетонного пасинка, що той і зробив без будь-яких претензій. Після цього до нього підійшло троє людей з палками і дровами, які до цього лежали біля ларька, і спровокували конфлікт, під час якого ОСОБА_11 розмахував уламком плінтуса та наносив йому удари, інші кидали палки. При цьому він нікого не бив. Невдовзі з`явилася ОСОБА_12 , яка пропонувала останнім бити його сапою, яку тримала у руках. Його дружина вихопила з її рук сапу, перебила об дерево та викинула у город. Тоді він почув крики його дружини та, повернувшись, побачив як остання стоїть навприсядки, а над нею стоїть ОСОБА_5 із сапильнею, як він потім дізнався ОСОБА_5 вдарив її по плечу. Тому він вихопив в ОСОБА_11 уламок плінтуса і здійснив випад чи іншими словами замах у бік ОСОБА_5 над його головою, можливо попав по голові, але умисно удару не наносив та прямого умислу не мав, потім вирвав у нього палку. Після цього ОСОБА_5 не падав, а відразу побіг за сокирою, яку потім в нього з рук вирвав ОСОБА_10 і закинув у город, а поліція її навіть не шукала. Коли приїхали співробітники поліції він і дружина написали заяви про побиття, а наступного ранку вони їздили фіксувати побої. Уламок плінтусу залишився на місці, але зранку власник ларька прибрав прилеглу територію. Будь-якої біти чи газового балончика у нього не було. Допитані судом свідки дали неправдиві покази, оскільки він написав на них заяву про побиття. Між ним та потерпілим ОСОБА_5 раніше мав місце конфлікт, оскільки останній обзивав його дочку.
Захисник ОСОБА_7 просив виправдати свого підзахисного, оскільки умисел у діях його підзахисного на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 не доведено, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях, при чому будь-які сумніви щодо доведеності вини мають трактуватися на користь обвинуваченого ОСОБА_3 . Звертав увагу суду, що в основу обвинувачення покладено покази свідків, які надавалися під час досудового розслідування, проте мають суттєві розбіжності з показами цих же свідків, наданими під час судового розгляду. Вказував на недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту за участю його підзахисного як доказу внаслідок порушення положень КПК України при його проведенні, а тому зроблений за його результатами висновок експерта також вважав недопустимим доказом. Окремо зазначав, що дії його підзахисного слід розцінювати як необхідну оборону.
Прокурор ОСОБА_4 вважала вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною та просила суд визнати його винним і призначити за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин.
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 та кваліфікації його дій, погодилася з запропонованим видом і мірою покарання. Просила суд задовольнити цивільний позов про стягнення майнової і моральної шкоди.
Встановлені судом обставини про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на досліджених у судових засіданнях доказах, зокрема:
-показах потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що має тривалі неприязні стосунки з ОСОБА_3 . Того дня він чистив відливи та початку конфлікту не бачив, однак почув крик матері і побачив як вона закриває голову руками, а дружина ОСОБА_3 наносить їй три чи чотири удари. Тоді він підбіг до неї, вхопив держак сапи за передню частину, але вона не віддавала. Тоді він схопив за протилежний край і висмикнув, внаслідок чого ОСОБА_13 зачепило по плечу, тому вона відбігла і стала за декілька кроків. До нього почав наближатися ОСОБА_3 , а він став у стійку, показавши, що буде захищатися, у зв`язку з чим останній зупинився. Подумавши, що бійки не буде, він повернувся до матері, яка була вся в пилюці, і в цей момент отримав удар по голові. Потім пам`ятає як до нього підходив ОСОБА_10 . Остаточно він прийшов до тями у кареті швидкої допомоги, де вдарився головою. На лікуванні він перебував два тижні. З того часу жодних ініціатив щодо мирного врегулювання конфлікту зі сторони обвинуваченого ОСОБА_3 не було. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень йому завдано моральної шкоди, оскільки для нього вкрай неприємно та соромно бути побитим, тим більше такою особою як
ОСОБА_3 ;
-показах свідка ОСОБА_11 , який показав, що того дня близько 15:30 він разом з неповнолітнім сином, повертаючись з роботи, зайшов у магазин («генделик»), а коли виходив, то побачив друзів ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які сиділи за столом на дворі і пили пиво, він приєднався до них і теж випив бокал пива. Через деякий час зі свого двору вийшов ОСОБА_3 і почав пред`являти претензії до ОСОБА_10 , що той йому щось пошкодив, тягнув його до себе у двір, штовхав. Він вирішив за нього заступитися і вони всі разом пішли до двору ОСОБА_3 , який був з дружиною. Останній відреагував агресивно, почався конфлікт і штурханина, під час якої він один раз дав ОСОБА_3 ляпаса. Після цього вони поверталися до магазину і він почув голос
ОСОБА_12 , обернувся і побачив як біжить ОСОБА_3 і махає півтораметровим дрючком. ОСОБА_12 вирішила за них заступитися. Вийшов ОСОБА_5 і почав також заступатися за них і свою матір. Тоді ОСОБА_3 і його дружина почали словесну перепалку.
ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 ззаду по голові, був один удар, від якого останній впав, голова була в крові, після цього він точився, не міг стояти на ногах, все тіло було у крові. ОСОБА_3 продовжив ганятися за іншими, бризкав газовим балончиком, всі витирали очі, ухилялися від дрючка. Палиця була товщиною з його кулак, обтесана. Дружина ОСОБА_3 тягала ОСОБА_12 , вихватила в неї сапу і перебила її об неї. Вказана сутичка відбулася близько 16:30;
-показах свідка ОСОБА_10 , який показав, що він того дня після обіду з друзями відпочивав біля ларька, пив пиво. Під час відпочинку пішов до двору ОСОБА_3 і повернув стовпа, чим спровокував конфлікт, під час якого ОСОБА_3 розпилював газовий балончик, ліз битися, а ОСОБА_11 дав останньому ляпаса. Потім з городу прийшла ОСОБА_12 їх розбороняти. Дружина ОСОБА_3 відібрала в неї сапу і била її держаком від неї, а сапильня відлетіла від удару об дерево. ОСОБА_5 вийшов захистити свою матір і отримав один сильний удар від ОСОБА_3 палицею довжиною приблизно 1 м чи 1,20 м, внаслідок чого почав втрачати свідомість. Він намагався його підтримувати. Було багато крові. Дрючок ОСОБА_3 принесла його дружина чи з двору чи з машини;
-показах свідка ОСОБА_14 , який показав, що того дня сидів з ОСОБА_15 біля ларька, відпочивав і випив стаканчик пива, різні люди підходили. Події відбувалися близько 17:00. Почалася розмова на підвищених тонах, з яких причин йому невідомо, на що він звернув увагу і побачив як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 палкою по голові, але куди саме він не бачив, бачив лише один удар. Тоді вони туди підбігли, приїхала швидка допомога, поліція. Було багато крові, всі перелякалися. Палка була дерев`яною, мала вигляд приблизно як держак від лопати, звідки вона взялася йому невідомо. Під час конфлікту були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дружина ОСОБА_3 і мати ОСОБА_5 . Бачив як ОСОБА_3 хотів набризкати ОСОБА_11 газовим балончиком;
-показах свідка ОСОБА_15 , який показав, що того дня він з ОСОБА_14 пішов пішки у с. Канівці, зустріли його знайомого ОСОБА_10 , присіли у магазинчику (вагончику), спочатку пили пиво, потім прийшли ще люди, один з яких був з неповнолітнім сином. Він з ОСОБА_14 і ОСОБА_10 після пива пили горілку 0,5 л на трьох. ОСОБА_10 відходив до подвір`я ОСОБА_3 . Потім зі свого двору вийшов сам ОСОБА_3 і почалася сварка, останній бризкав газовим балончиком, але він не втручався та залишився біля вагончику. Після цього відбулася бійка, під час якої ОСОБА_3 вдарив по голові ОСОБА_5 чи то палицею, чи то трубою, пішла кров. Після вказаних подій він залишив місце події на автомобілі та поїхав у смт Чорнобай, оскільки бійки йому непотрібні. Згодом до нього додому приїздив ОСОБА_3 з погрозами, а саме тиснув і кричав, щоб той сказав, що то був самозахист;
-показах свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_5 , про те, що того дня вона була на городі і полола. Бачила як сусід ОСОБА_3 пішов у ларьок, де почався крик і бійка. Потім він пішов у двір, повернувся з газовим балончиком, а його дружина дістала з багажника автомобіля палку і подала йому. Тоді вона почала кричати хлопцям, які сиділи біля ларька щоб вони ховалися, але ті не чули. В цей час до неї підбігла дружина ОСОБА_3 та, вихвативши сапу, двічі її вдарила, а потім погрожувала вдарити саповищем. В цей час на її захист прийшов син, який до цього був на даху будинку, він вихопив у ОСОБА_13 держак від сапи. Потім його вдарив ОСОБА_3 ззаду по голові, той впав, натекла калюжа крові. Вона їздила у м. Золотоношу зафіксувати побої, але експерт був у відпустці;
-показах свідка ОСОБА_13 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , про те, що того дня вона була у подвір`ї, почула як щось гупнуло і побачила, що від їх двору пішов ОСОБА_10 . Чоловік збирався їхати на роботу з ОСОБА_8 . Тоді чоловік привів ОСОБА_10 назад, той поклав бетонного пасинка на місце. В цей час підійшли хлопці ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ще якийсь чоловік з смт Чорнобай та почали чіплятися до її чоловіка, а ОСОБА_11 його провокував, в них десь взялися палки. Прибігла ОСОБА_12 і дала сапу ОСОБА_10 , але вона її вихопила і вдарила об дерево. ОСОБА_12 почала її обзивати. Тілесних ушкоджень вони одна одній не наносили. Після цього з`явився ОСОБА_5 , вихопив в неї держак від сапи, наніс їй два удари по голові і по плечу, вона присіла і почала кричати. Потім він заніс держак від сапи в неї над головою, а вона закрила очі. Коли відкрила очі, то побачила ОСОБА_5 у крові, тоді вона викликала поліцію. Потім вона бачила як ОСОБА_5 біжить з сокирою, але хлопці її в нього забрали. Як її чоловік наніс удар ОСОБА_5 вона не бачила, а лише побачила останнього в крові. У її чоловіка в руках не було ані палки, ані газового балончика. Він тікав від хлопців, які били його по спині дрючками;
-показах свідка ОСОБА_8 , який показав, що коли вони того дня близько 16:30 разом з ОСОБА_3 верталися на роботу та виїжджали з його двору на машині, то побачили, що на дорозі лежить бетонний стовпчик. ОСОБА_3 пішов до ларька і попросив щоб стовпчик прибрали, його прибрали. В цей час ОСОБА_12 почала кричати і провокувати хлопців на бійку, яка невдовзі і почалася. Дружина ОСОБА_3 забрала у ОСОБА_12 сапу, вдарила її об дерево і викинула в город. ОСОБА_5 вдарив
ОСОБА_13 декілька разів, тоді ОСОБА_3 за неї заступився, вихопив дрючка і вдарив ОСОБА_5 , після чого останній побіг за сокирою, але ОСОБА_3 відібрав і викинув її в город;
-показах свідка ОСОБА_16 , яка показала, що того дня виходила з двору, бачила як ОСОБА_12 сапала у городі, її син щось робив на драбині біля будинку, а біля ларька сиділа компанія хлопців. Через деякий час, коли її покликав син, вона побачила як ОСОБА_12 підтримує свого сина, а той весь у крові. Тоді викликали швидку допомогу і поліцію. Біля колонки з водою намагалися зупинити кров у ОСОБА_5 , який мав рану на голові з лівої сторони та не розумів, що відбувається. На ОСОБА_3 , його дружині та ОСОБА_12 вона тілесних ушкоджень не бачила;
-рапорті помічника чергового СРПП № 1 Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 25 червня 2018 року про те, що цього дня отримано заяву та зареєстровано в ЖЄО за № 2094 від 25 червня 2018 року як інші тілесні ушкодження. В результаті опрацювання встановлено, що 25 червня 2018 року о 17:18 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 побив заявника ОСОБА_5 , потрібна швидка медична допомога, оскільки розбита голова (а.с. 152);
-протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 червня 2018 року, зі змісту якого вбачається, що прийнято усну заяву від ОСОБА_5 про те, що 25 червня 2018 року близько 17:00 в с. Малі Канівці неподалік сільського клубу ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження в область голови дерев`яним предметом, схожим на биту (а.с. 153);
-протоколі проведення слідчого експерименту від 17 липня 2018 року за участі потерпілого ОСОБА_5 з доданою ілюстративною таблицею, під час якого останній у службовому приміщенні СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області розказав і показав як саме та куди саме ОСОБА_3 25 червня 2018 року близько 17:00 наніс йому один сильний удар дерев`яною палицею, виготовленою кустарним способом, довжиною близько 70 см і товщиною близько 4-5 см, а саме по голові в область потилично-тім`яної частини зліва (а.с. 154-156);
-копії ухвали слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 липня 2018 року у справі № 709/1477/18, відповідно до резолютивної частини якої за результатами проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 призначено у даному кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експерту КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» (а.с. 157);
-супровідному листі КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» від 30 липня 2018 року
№ 02-05/661 про направлення висновку експерта № 02-01/873 судово-медичної експертизи на адресу СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області
(а.с. 158);
-висновку експерта № 02-01/873 від 30 липня 2018 року за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_5 згідно з даними медичної карти мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови; вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в ухвалі суду, та відносяться до категорії легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження могли виникнути в результаті нанесення одного удару дерев`яною дубиною в область лівої потилично-тім`яної частини голови в час та при обставинах, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 17 липня 2018 року; можливість виникнення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у результаті його падіння з положення стоячи або наближеного до такого з наступним ударом о твердий тупий предмет(ти), або ударом о площину є малоймовірною (а.с. 159-160);
-протоколі проведення слідчого експерименту від 7 серпня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 з доданою ілюстративною таблицею, під час якого останній у службовому приміщенні СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області розказав і показав як з метою недопущення спричинення удару ОСОБА_5 дружині ОСОБА_13 вдарив плінтусом по дерев`яному держаку сапи, який був занесений над головою ОСОБА_5 , і від удару об нього даний держак вдарився об голову ОСОБА_5 зліва і спричинив рану голови останньому, тобто держак зрикошетив і вдарив по голові ОСОБА_5 (а.с. 161-164);
-копії ухвали слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2018 року у справі № 709/1477/18, відповідно до резолютивної частини якої за результатами проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 призначено у даному кримінальному провадженні судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експерту Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» (а.с. 165);
-супровідному листі Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» від 16 серпня 2018 року № 05-6-10/345 про направлення висновку експерта № 05-8-01/226 судово-медичної експертизи (а.с. 166);
-висновку експерта № 05-8-01/226 від 16 серпня 2018 року за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забійною раною м`яких тканин голови тім`яно-потиличної області; для виникнення рани голови удар повинен бути нанесений з силою; забійна рана голови виникла від удару тупим предметом в задню частину голови (тім`яно-потиличну область); згідно з проведеним слідчим експериментом за участю ОСОБА_3 удар прийшов в передню ліву частину голови, що суперечить наявним ушкодженням у ОСОБА_5 , тому є маловірогідним виникнення забійної рани голови за обставин, що вказані ОСОБА_3 при проведенні за його участю слідчого експерименту (а.с. 167-168);
-протоколі огляду місця події від 20 серпня 2018 року з доданою таблицею зображень і план-схемою, під час якого за участю підозрюваного ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_7 оглянуто місце події, що розташоване на перехресті вул. Миру і вул. Зелена у с. Малі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області, та виявлено уламки скла, три уламки з яких вилучено (а.с. 169-174).
На клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 судом досліджено і приєднано до матеріалів кримінального провадження протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 22 серпня 2018 року, згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що ОСОБА_3 , махаючи дубиною, біг до ОСОБА_5 , той в свою чергу напівобернувся до матері, в руках останнього вже палиці не було, мати стояла позаду нього, і в цей момент ОСОБА_3 наніс один сильний удар дерев`яною дубиною в ліву потиличну частину голови ОСОБА_5 , від якого той присів на коліна (а.с. 177).
Наведені вище та безпосередньо досліджені судом у своїй сукупності докази щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не піддає сумніву, оскільки вони не суперечать один одному, в цілому узгоджуються між собою, окрім окремих деталей, що не стосуються формулювання обвинувачення, та є належними і допустимими.
При цьому у суду відсутні будь-які підстави для визнання протоколу проведення слідчого експерименту від 7 серпня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 недопустимим доказом з тих підстав, що він проведений у службовому приміщенні
СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаської області, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Зі змісту ст. 240 КПК України вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань; під час проведення слідчого експерименту може проводитися, зокрема фотографування; до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Вказана стаття КПК України не містить обов`язкової умови проведення слідчого експерименту саме на місці події, проте передбачає можливість, з-поміж іншого, відтворення дій.
Відповідно до змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 7 серпня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 останній надав пояснення, які зафіксовані у ньому та є ідентичними показам, наданим ним під час судового розгляду, а також без жодних обмежень показав як саме ОСОБА_5 тримав держак від сапи і замахувався на його дружину та як він наносив удар по держаку, про що свідчить додана ілюстративна таблиця. При цьому вказаний протокол підписано підозрюваним
ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та застережень.
Таким чином твердження сторони захисту про недопустимість даного доказу суд оцінює критично.
За вказаних обставин підстави для визнання висновку експерта № 05-8-01/226 від
16 серпня 2018 року за результатами судово-медичної експертизи недопустимим доказом також відсутні.
Під час судового розгляду судом допитано малолітнього свідка ОСОБА_18 , який показав, що того дня був з татом у магазині, їв морозиво. Тато був з друзями, серед яких був ОСОБА_10 напідпитку. ОСОБА_3 виїхав з двору на машині, підійшов до ОСОБА_10 і щось почав йому казати, а тато за нього заступився. Тоді ОСОБА_3 пішов до машини, взяв биту біля сидіння водія і почав вертатися до магазину. В цей час ОСОБА_12 сказала, що він іде за ними і підійшла з сапою. Вибігла дружина ОСОБА_3 , відібрала в неї сапу і почала бити по спині, а потім вдарила ОСОБА_5 сапою в живіт і пішла кров. Після цього ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 битою по голові, але
ОСОБА_5 не падав. Через деякий час вони з батьком поїхали в смт Чорнобай. Бачив як ОСОБА_3 бризкав газовим балончиком татові в очі. У тата в руках була деревина, яку він взяв біля магазину.
Вказані покази були піддані сумніву стороною захисту, у зв`язку з чим судом під час судового розгляду досліджено протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_18 від 6 серпня 2018 року, згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що всі чоловіки, які були за столом, в тому числі і папа, для захисту від ОСОБА_3 , який був з балончиком, взяли палки. ОСОБА_3 бризкав балончиком, а чоловіки відбивалися. Потім ОСОБА_3 дістав з багажника свого автомобіля дерев`яну палицю, схожу на биту. Як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 по голові він не бачив
(а.с. 183-184).
Судом встановлено, що надані малолітнім свідком ОСОБА_18 покази під час досудового розслідування та під час судового розгляду містять суттєві розбіжності, зокрема в частині предмета доказування, а саме нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Слід констатувати, що під час допиту малолітнього свідка ОСОБА_18 у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 226 КПК України, останній ніяковів, соромився, виглядав розгубленим, під час надання відповідей шукав підтримки у матері, яка перебувала у залі судових засідань як законний представник, на окремі питання довго формулював відповідві, натомість на деякі питання надав відповідь як заздалегідь йому відому.
При цьому обвинувачення не може базуватися на припущеннях свідків, їх некоректних і суперечливих показаннях, а тому суд оцінює надані малолітнім свідком ОСОБА_18 під час судового розгляду покази критично з огляду на його емоційне сприйняття подій, свідком яких він був, в силу його віку.
Натомість встановлені судом обставини не спростовуються іншими дослідженими у судових засіданнях доказами, наданими стороною захисту, зокрема:
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17 липня 2018 року, згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що ОСОБА_3 гнався за ним із товаришами з дубинкою, яку потім покинув. Через деякий час останній вийшов із двору з іншою дерев`яною палкою, а удар ОСОБА_5 наносив дерев`яною дубиною, яку йому подала його дружина із багажника автомобіля (а.с. 175-176);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17 липня 2018 року,згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що самого удару дубинкою по голові ОСОБА_5 він не бачив, але потім бачив рану в лівій потиличній частині голови, тобто ОСОБА_3 наніс удар ззаду, коли ОСОБА_5 обернувся (а.с. 178-179);
-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 23 липня 2018 року, згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що ОСОБА_3 , махаючи дубиною, біг до ОСОБА_5 , той в свою чергу напівобернувся до матері, в руках останнього вже палиці не було, мати стояла позаду нього, і в цей момент ОСОБА_3 наніс один сильний удар дерев`яною дубиною в ліву потиличну частину голови
ОСОБА_5 , від якого той присів на коліна (а.с. 180);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 21 серпня 2018 року, згідно з яким останній під час досудового розслідування показав, що як виник конфлікт він не знає. Бачив що біля свого двору ОСОБА_3 почав бризкати балончиком по людях. Після чого за ним приїхав його знайомий, він сів до його автомобіля і поїхав додому. Більше по даному факту сказати та пояснити нічого не може (а.с. 181-182);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23 липня 2018 року, згідно з яким остання під час досудового розслідування показала, що дружина ОСОБА_3 на його прохання дістала з багажника автомобіля дерев`яну палицю у виді дубинки довжиною близько 90-100 см і металевий прут (а.с. 185-186);
-копією висновка спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 26 червня
2018 року стосовно ОСОБА_3 , згідно з яким у останнього виявлено тілесні ушкодження: синці лівого передпліччя, грудної клітки, які виникли від дії тупого предмета чи предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 187);
-копією висновка спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 26 червня
2018 року стосовно ОСОБА_13 , згідно з яким у останньої виявлено тілесні ушкодження: садно, синець голови, синець лівого надпліччя, які виникли від дії тупого предмета чи предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 188);
-роздруківкоютривимірного відображення земної поверхні місця події, здійсненого за допомогою сервісу «Google Maps» (а.с. 189).
Надані стороною захисту докази, суд приймає до уваги, оскільки вони підтверджують фактичні обставини події, що відбулася 25 червня 2018 року.
Натомість наявні розбіжності в показах свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , наданих ними під час досудового розслідування та під час судового розгляду, на переконання суду, є несуттєвими та не стосуються формулювання обвинувачення, висунутого обвинуваченому ОСОБА_3 , а тому не можуть бути визначальними для надання їм критичної оцінки судом.
При цьому розбіжностей у показах свідка ОСОБА_15 , наданих ним під час досудового розслідування та під час судового розгляду, суд не вбачає.
Висновки спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 26 червня 2018 року, з яких вбачається наявність легких тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_3 та його дружини також підтверджують факт бійки, що мала місце того дня, але жодним чином не спростовують факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше того не виправдовують такі його дії.
Так, суд оцінює критично покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що останній здійснив випад чи замах уламком плінтуса у бік ОСОБА_5 над його головою з метою відбити його удар, але умисно удару не наносив та прямого умислу не мав, оскільки характер отриманих потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, раною м`яких тканин голови, а також локалізація травми, а саме тім`яно-потилична область голови, свідчать про те, що удар був нанесений з силою та не міг бути рикошетом від удару уламком плінтуса об держак сапи. За таких обставин такі покази обвинуваченого ОСОБА_3 фактично неспроможні та є нічим іншим як лінією захисту, спрямованою на уникнення від кримінальної відповідальності.
Зазначені висновки суду підтверджені висновками експертів № 02-01/873 від
30 липня 2018 року та № 05-8-01/226 від 16 серпня 2018 року щодо сили нанесеного удару, локалізації отриманої травми та малоймовірності її отримання внаслідок так званого рикошету.
Доводи сторони захисту про те, що дії ОСОБА_3 були спрямовані на здійснення необхідної оборони не знайшли свого підтвердження за результатами судового розгляду, зокрема не підтверджено належними і допустимими доказами, що потерпілий ОСОБА_5 в ході конфлікту становив для дружини обвинуваченого ОСОБА_3 або його самого будь-яку загрозу, а тому підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на його дружину з боку потерпілого ОСОБА_5 в нього не виникало. При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 в область голови, переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й тих, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 .
Суд також не погоджується з позицією сторони захисту щодо некоректності формулювання обвинувачення в частині раптовості виникнення неприязних відносин. Дійсно, як встановлено судом та не заперечувалося обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_5 , між ними мають місце давні неприязні відносини. Проте, на переконання суду, в даному випадку умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ґрунтувався не на давньому конфлікті між ними, а був зумовлений саме тієї конфліктною ситуацією, учасниками якої обвинувачений ОСОБА_3 і потерпілий ОСОБА_5 були 25 червня 2018 року і яка не стосувалася їх неприязних відносин в цілому.
Враховуючи наявність достатньої кількості допустимих та належних доказів, досліджених під час судового розгляду, що виключають будь-які сумніви у винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що в ході судового провадження повністю доведено його вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого останній підлягає покаранню.
На виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній (а.с. 73-75).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 66-67 КК України судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше несудимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю», що категорично заперечує, одружений, є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується негативно, а також його відношення до скоєного.
Таким чином, необхідним і достатнім кримінальним покаранням для обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України є покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин.
У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов (а.с. 22-25) про стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування у розмірі 2940,00 гривень, моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень, що полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, пригніченому стані внаслідок тривалого лікування, що у свою чергу призвело до порушення звичного способу життя. Крім того, висловлено вимогу стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.
Від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній проти задоволення позову заперечив, виходячи зі своєї невинуватості.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 позов підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечили, виходячи з недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 . При цьому захисник ОСОБА_7 звертав увагу суду на неналежне обґрунтування витрат на лікування.
Розглянувши вказаний цивільний позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для його часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з копією виписного епікрізу № 2195 з травматологічного відділення Чорнобаївської ЦРЛ потерпілий ОСОБА_5 поступив 25 червня 2018 року, а виписаний
5 липня 2018 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана потилично- тім`яної ділянки голови 5.0-0.5 см (а.с. 27).
Суд оцінює як належні і допустимі докази копії фіскальних чеків (а.с. 30), квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 31), товарних чеків (а.с. 31, 32, 33) на підтвердження здійсненних витрат на придбання ліків та оплату медичних процедур на загальну суму 2939,79 гривень, а тому вказані витрати підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 .
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи конкретні обставини справи та майновий стан сторін, беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, суд оцінює нанесену потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, викликаних отриманими тілесними ушкодженнями, а також у тимчасовій втраті нормальних життєвих зв`язків внаслідок лікування, у розмірі 4000,00 гривень, що підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень, сплачених адвокату ОСОБА_6 , розмір яких і сплата підтверджені квитанцією від 28 серпня 2018 року № 62 (а.с. 214) та попереднім розрахунком (а.с. 39).
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК, суд

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 220 (двісті двадцять) годин.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 (три тисячі гривень
00 копійок) гривень, майнову шкоду у розмірі 2939,79 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 79 копійок) гривень та моральну шкоду у розмірі 4000,00 (чотири тисячі гривень 00 копійок) гривень.
У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.
Речові докази, а саме три уламка скла, що знаходяться у паперовому конверті та зберігаються у матеріалах кримінального провадження, знищити.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому та його представнику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1