В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисників-адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15

обвинуваченої ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 30 березня 2015 року, відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ледіно, Білопольського району, Сумської області, українки, громадянки України, неодруженої, з вищою освітою, працювала на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ в Малиновського районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В

Органом досудового розслідування ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступними обставинами.

ОСОБА_16 , перебуваючи на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище (6 категорія) 23 травня 2015 року, знаходячись у приміщенні ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, у своєму службовому кабінеті № 307, висунула директору ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 вимогу про передачу їй неправомірної вигоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень за прийняття заяви, підготовку та оформлення пакету документів для подальшої видачі ТОВ «ДОМАСС 2014» реєстраційного номера свідоцтва платника податку на додану вартість та повідомила, що у разі відмови від передачі грошових коштів підприємству буде відмовлено у реєстрації.
Продовжуючи реалізацію умислу спрямованого на отримання неправомірної вигоди, 01 квітня 2015 року, ОСОБА_16 , з метою прикриття своїх протиправних дій, у присутності ОСОБА_17 викликала до свого службового кабінету головного інспектора відділу адміністрування ПДВ ОСОБА_18 , якого попросила на автомобілі підвезти ОСОБА_17 додому та повідомила, що остання повинна передати для неї деякі документи, при цьому не повідомивши його щодо свого злочинного наміру. Того ж дня, приблизно об 11 годині 16 хвилин, ОСОБА_17 , в автомобілі «ЧЕРРІ АМУЛЕТ» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », знаходячись біля будинку № 19 по вулиці Бреуса у м. Одеса, передала ОСОБА_18 для подальшої передачі ОСОБА_16 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, які ОСОБА_18 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів в своєму службовому кабінеті № 405, розташованому в адміністративній будівлі ДПІ в Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області, а саме банкноти Національного Банку України номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят ) штук.
Таким чином ОСОБА_16 здійснила усі дії, необхідні для доведення до кінця свого злочинного умислу та отримала від ОСОБА_17 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень, однак розпорядитися ними не встигла у зв`язку з тим, що її злочинну діяльність було викрито правоохоронними органами.
Дії ОСОБА_16 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
За результатами судового розгляду суд визнав вказане обвинувачення недоведеним та вважає, що відносно ОСОБА_16 слід ухвалити виправдувальний вирок з підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_16 винною себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнала, оскільки кримінального правопорушення не вчиняла, однак від дачі показань відмовилась, посилаючись на вимоги статті 63 Конституції України.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні просила виправдати ОСОБА_16 показання свідків та письмові докази як самі по собі, так і в сукупності не підтверджують обставин, викладених в обвинувальному акті, тобто сторона обвинувачення не довела винуватість ОСОБА_16 належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим ОСОБА_19 повинна бути виправдана.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх доказами, шляхом допиту осіб та дослідження документів, наданих стороною обвинувачення, відповідно до яких:

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює на посаді директора ТОВ «ДОМАСС 2014». 23.03.2015 року вона звернулася із заявою про видачу підприємству реєстраційного номера платника податків на додану вартість до канцелярії ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. Працівник канцелярії тут же повідомив, що їй необхідно звернутись до ОСОБА_16 , яка знаходиться в кабінеті №307, остання повинна завізувати документи, тому що без її візи, він нічого реєструвати не буде. В кабінеті між нею і ОСОБА_16 , відбулася розмова під час якої остання передала їй листочок в якому було написано 10 000 гривен. На її питання: «Це на що, куди і як?», ОСОБА_16 відповіла їй, на матеріальну допомогу. Вона до цього не була готова, тому що в неї таких грошей не було. ОСОБА_16 сказала їй, щоб вона йшла та їх збирала . Перед тим як піти з кабінету, вона запитала у ОСОБА_16 : «Чи можна звернутись до канцелярії?», остання їй нічого конкретного не відповіла. В канцелярії, їй знову відмовляли в прийняті заяви, однак після довгих розмов все ж таки прийняли та заяву зареєстрували. Після цього вона неодноразово телефонувала в реєстраційний відділ та питала про результати розгляду заяви. Працівник цього відділу сказав, що їй відмовлено.

25.03.2015 року вона знову звернулась із заявою, а також зателефонувала на гарячу лінію. 26.03.2015 року їй було відмовлено. В подальшому з нею зв`язувався відділ по роботі з корупцією, та у неї було відібрано пояснення.

01.04.2015 року вона в третій раз звернулася із заявою. Вона вирішила піти ще раз до ОСОБА_16 поговорити з нею, стосовно тієї суми, яку остання їй написала і щоб та її зменшила хоча б наполовину. Однак, під час розмови в кабінеті, ОСОБА_16 , їй відмовила. На наступний день вона сказала ОСОБА_16 , що готова передати останній гроші в сумі 10 000 гривень і та запропонувала їй зустрітися. Після цього вона принесла гроші та відсутні документи. ОСОБА_16 в кабінет запросила інспектора, з яким вона потім поїхала до свого місця мешкання і там передала йому гроші.

На запитання прокурора свідок пояснив, працівник канцелярії, це був чоловік, який їй сказав, що без візи вони нічого не приймають, все через 307 кабінет, а це службовий кабінет ОСОБА_16

25.03.2015 року в 15.00 годин її запрошували у відділ по роботі з корупцією, який знаходиться по вул. Мєчнікова.

27.03.2015 року перший раз коли вона отримала відмову від ОСОБА_20 у неї з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відбулася розмова в кабінеті, стосовно суми яку їй написала остання, вона намагалася їм пояснити, що це дуже велика для неї сума і хотіла домовитись за меншу суму. У цей день під час їх розмови технічні засоби у неї були відсутні.

01.04.2015 року вона в третій раз прийшла подавати заяву, тому що вже знала, що їй в телефонному режимі повідомили про те, що їй вдруге відмовлено в заяві, однак вона до канцелярії не звернулася, а вирішила піти на прийом до ОСОБА_16 , але останньої в кабінеті не було. Вона звернулася до інспектора реєстраційного відділу ОСОБА_20 , та їй вручила в кабінеті відмову по другій заяві, при цьому пояснила, чому саме їй було відмовлено, тому що у неї не було достатнього обороту і там же вона зустріла ОСОБА_16 . Потім вона з ОСОБА_16 пішли до її кабінету, де між ними відбулася розмова, під час якої вона погодилася передати їй названу нею суму. Вони домовились, що ОСОБА_16 під`їде за місцем її проживання в районі магазина «Сім`я», який знаходиться на Котовського, де вона їй передасть гроші та відсутні документи. Цього ж дня при ній були спеціальні засоби, а саме прихована камера і навушник. Однак в цей день вони не зустрілися, тому що ОСОБА_16 була зайнята. 02.04.2015 року вона приїхала в податкову інспекцію, щоб передати ОСОБА_16 гроші і документи. Грошові кошти ОСОБА_16 в кабінеті відмовилася брати і викликала до себе співробітника, якого звати ОСОБА_23 . ОСОБА_16 йому сказала відвезти її туди, куди вона скаже. На його автомобілі вони приїхали до її місця проживання. ОСОБА_23 вийшов з автомобіля взяв кульок, щоб вона могла в нього положити гроші. ОСОБА_23 знав, що вона буде передавати йому гроші. Він їй сказав: «Діставайте і кладіть». Вона положила гроші в кульок і запропонувала йому їх перерахувати, однак він відмовився. ОСОБА_23 сказав, що він їй довіряє. Вона положила гроші в кульок, вийшла з машини, а ОСОБА_23 зразу же поїхав. Свідоцтво вона отримала 06.04.2015 року, на підставі останньої заяви.

На запитання адвоката свідок пояснила, що перший раз вона звернулася із заявою 23.03.2015 року, в канцелярії їй було відмовлено в реєстрації, так як необхідна була віза ОСОБА_16 і в цей же день вона з нею спілкувалася, однак остання їй заяву також не завізувала. Олівцем була написана сума 10 000 тисяч гривен, що це був за папірець, вона не пам`ятає. Там було начебто написано благодійний фонд, їй так щось показалося. ОСОБА_16 сказала, що ось така сума, без неї нічого не вийде. Вона отримала відмову за підписом ОСОБА_24 . Номер телефону гарячої лінії вона дізналася із сайту служби. Як першого, так і другого квітня розмови записувалися технічними засобами. 01 квітня у неї при собі знаходилися грошові кошти, які їй вручили у відділі корупції на вул. Мєчнікова.

Коли вони були удвох в кабінеті, ОСОБА_16 їй просто сказала, що вона повинна передати усе ОСОБА_23 і коли буде все готово, вона її повідомить. У присутності ОСОБА_23 , ОСОБА_16 нічого про гроші не говорила.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що 02.04.2015 року йому зателефонував ОСОБА_26 , вони знайомі ще зі школи і сказав, що приїде до нього на роботу. Місце його роботи знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Коли приїхав ОСОБА_27 він сидів за комп`ютером. ОСОБА_27 сказав йому, що він у нього залишить пакет. Під час розмови вони пили каву і він запитав у ОСОБА_27 : «Що це за пакет?» у відповідь ОСОБА_23 сказав нехай у тебе поваляється. В жарт, він у нього запитав: «Це що хабар?», ОСОБА_23 нічого не відповів, вони посміялися, після чого ОСОБА_27 поїхав, а перед тим як поїхати, останній сказав, що заїде і забере пакет.

Цього ж дня в обід біля 13.00 годин ОСОБА_27 заїхав до нього на роботу з якимось чоловіком і сказав, що забере кульок. Вони зайшли в приміщення, де знаходився його комп`ютер, ОСОБА_27 витягнув кульок невеликого розміру і передав його чоловікові. Коли вони курили, ОСОБА_27 сказав йому, що цей чоловік із служби безпеки. Приблизно між 14.00 та 15.00 годиною за ним приїхали і забрали для дачі показань.

На запитання прокурора свідок пояснив, що пакет був невеликого розміру, темного кольору. При вході в приміщення біля комп`ютера у нього стояла вішалка на якій висіли сумки, в одній із сумок знаходився пакет. Раніше ОСОБА_27 з подібними проханнями до нього не звертався.

На запитання адвоката свідок пояснив, що коли ОСОБА_27 приїхав до нього за кульком, він у нього запитав: « ОСОБА_28 хто це з тобою?» ОСОБА_23 відповів, що це начальник служби безпеки. Він так зрозумів, що чоловік, який приїхав з ОСОБА_27 працює разом з ОСОБА_23 . Всі ці події відбувалися в один день, спочатку його привезли на площу ОСОБА_29 , а потім в податкову інспекцію Малиновського району, де працює ОСОБА_23 . Він знаходився в коридорі на 4 чи 5 поверсі податкової інспекції, тобто де знаходиться робочий кабінет ОСОБА_23 . При ньому пакет не відкривали, отже йому невідомо, що всередині пакету знаходилося.

Свідок ОСОБА_30 (співробітник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) суду показав, що він працює в Малиновській податковій інспекції в канцелярії на посаді головного спеціаліста. В його обов`язок входе прийом документів на яких він ставить позначку. Що стосується даного документу, а саме 1-ПДВ його задача полягала в тому, що ці документи він повинен прийняти. Перед тим як прийняти документи він дивиться на обличчя людини, якщо їх приніс директор він перевіряє паспорт, у випадку коли людина діє на підставі довіреності, тоді вимагає від неї її оригінал. Щодо правильності заповнення документів, цим займалося безпосередньо управління. Це було давно і він нічого не пам`ятає. Якщо з документами щось не так, можливо не правильно їх заповняли в такому випадку він громадянам рекомендував звернутися до керівництва. На протязі дня в канцелярію звертається 8-10 підприємств, окрім цього дуже багато надходить іншої кореспонденції, тому випадок з цією людиною він не пам`ятає. Можливо він її відправив на третій поверх там знаходились інспектора.

На запитання прокурора свідок пояснив, що він в податковій інспекції працює близько трьох років. Як називається документ він не пам`ятає. В канцелярії знаходиться три віконця. Документи приймають як від фізичних, так і юридичних осіб. Він приймає від них заяви, а також вхідну кореспонденцію яку реєструють в журналі. Заява яка надходить вони реєструють в журналі, ставлять відмітку, штамп і підпис.

Хто така ОСОБА_31 , він цю людину не знає. В березні він знаходився на робочому місці. Він не пам`ятає, чи приймав від неї документи. Можливо приймав. В його обов`язки не входило перевіряти правильність заповнення документів. Таке підприємство як ТОВ «ДОМАСС 2014» не пам`ятає. Неправомірну вигоду він не отримував. Йому також невідомо чи отримувала щось Камінська, звідки він міг знати.

Свідок ОСОБА_20 (співробітник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) суду показала, що вона працює в Малиновській податковій інспекції на посаді начальника реєстрації та обліку платників. ОСОБА_16 займала посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. З ОСОБА_16 у неї службові стосунки.

Заяву про видачу підприємству реєстраційного номера платника податків на додану вартість вона отримує від начальника управління, проводе перевірку і якщо немає ніяких зауважень, передає її в перше управління для перевірки, після цього підприємство отримує службову записку з висновком, щодо реєстрації або в її відмові.

Вона отримала службову записку в якій було зазначено про відмову в реєстрації.

На запитання прокурора свідок пояснив, що підприємство ТОВ «ДОМАСС 2014» їй знайомо. ОСОБА_32 бачила тільки один раз, коли їй на руки передавала відмову стосовно реєстрації платника ПДВ. Щодо отримання підприємством реєстраційного номера платників податків на додану вартість. Підприємство подає заяву в канцелярію. Керівництво розписує канцелярії. Після цього вона отримує документи проводе по ним перевірку, якщо в неї немає підстав для відмови, тоді вона передає заяву в перше управління, тобто управління оподаткування юридичних осіб керівником якого була ОСОБА_16 .

У випадку з ТОВ «ДОМАСС 2014» була службова записка, однак вона не пам`ятає, що в ній було написано. Перевіркою було встановлено, що заява не відповідала вимогам той статті на яку посилались. Їй передали службову записку і там було відмовлено в реєстрації. Вона передала відмову і якщо вона не помиляється це було на першому поверсі податкової інспекції.

Що було в березні вона вже не пам`ятає. Якщо вона не помиляється, то «ДОМАСС 2014» зверталися в податкову інспекцію 3-4 рази. Свідоцтво їм було видано.

Їй невідомо чи зверталося підприємство безпосередньо до ОСОБА_16 . Свідком отримання ОСОБА_16 неправомірної вигода вона не була та її про це нічого невідомо. ОСОБА_31 особисто їй нічого не розповідала, що в неї виникли якісь труднощі в отриманні реєстраційного номера. По телефону з ОСОБА_33 вона не розмовляла.

Свідок ОСОБА_18 (співробітник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) суду показав, що він працював з 2007 року в Малиновській податковій інспекції на посаді головного державного інспектора податкової служби. ОСОБА_16 була у нього керівником.

В квітні ОСОБА_16 йому зателефонувала та попросила зайти до неї в службовий кабінет. Камінська звернулася до нього, щоб він на своєму автомобілі відвіз жінку, яка знаходилася в її кабінеті. Він взяв документи та ключі від автомобілю. Жінка чекала його на вулиці. Він запитав у неї, куди її відвезти, якщо він не помиляється вона назвала дві адреси, які саме він не пам`ятає. Тоді він спитав її: «Куди зручніше?», вона назвала адресу і він її туди відвіз. Приїхавши за вказаною адресою, жінка витягнула пачку грошей і вчепилася до нього, щоб він їх перерахував. Він не знав що це за гроші. Вийшовши з автомобіля він взяв пакет, і жінка в нього положила гроші. Не розуміючи, що це за гроші які йому передала жінка по дорозі в податкову інспекцію він вирішив їх залишити у знайомого. Коли він приїхав в інспекцію, його було затримано на деякий час для з`ясування певних обставин. Працівники внутрішньої безпеки сказали йому відати їм гроші. Він з працівником внутрішньої безпеки поїхали до його знайомого, останній передав їм пакет в якому знаходились гроші. Далі вони повернулися в інспекцію, там проводилися слідчі дії, а потім вони поїхали в прокуратуру, де в нього було відібрано пояснення.

На запитання прокурора свідок відповів, що раніше таких вказівок від керівника йому не надходило. ОСОБА_16 ніколи його не просила відвезти чи підвезти когось, це було вперше. Він не знав, що за кошти передала йому жінка і кому вони призначалися взагалі. Він допускав таку можливість, що це міг бути хабар, однак він не був впевнений.

Йому ніхто ні за які гроші не говорив, він злякався та хотів з`ясувати у Камінської, що взагалі відбувається. Жінка до нього вчепилася, сказала: «Перерахуй», однак він відмовився, тоді вона назвала приблизну суму 10 000 гривень. У нього змиви з рук не відбирали. Грошові купюри переписували в його присутності, при цьому проводився відеозапис.

На запитання адвоката свідок пояснив, що він з працівниками внутрішньої безпеки як йому здається приїхали на вул. Дальницьку. Пакет виніс йому знайомий. Він не може на сто відсотків стверджувати, що це був саме той пакет який він залишив у знайомого. Працівник внутрішньої служби ім`я його не пам`ятає, запитав у нього: «Де гроші?», він йому відповів, що у нього нічого немає. Він припустив, що це були гроші цього працівника. Однак з подальшої розмови він зрозумів, що ці кошти йому не належать і що то був хабар.

В приміщення знайомого він зайшов один, а вслід за ним зайшли працівники внутрішньої безпеки. Вони бачили як йому передали пакет. Потім він передав цей пакет працівникам внутрішньої безпеки на території комплексу. Коли працівники побачили що в пакеті знаходяться гроші, вони повернули йому пакет назад і сказали, щоб він знаходився поки що у нього. На вулиці Дальницькій вони знаходилися приблизно 30-40 хвилин і весь цей час чекали працівників прокуратури. Гроші весь час були при ньому. Потім його відвезли в податкову інспекцію, де вони довго чекали понятих. Слідчі дії проводилися в кабінеті №405. Пакет з грошима він поклав на стіл за яким він сидів. В цьому кабінеті перераховували та переписували грошові купюри. Якийсь складався протокол. Гроші розклали на столі, номера купюр звіряли працівники прокуратури.

Причетність обвинуваченої ОСОБА_16 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000184 державний обвинувач доводив наступним:

- протоколом огляду місця події, з додатком до протоколу від 02.04.2015 року кабінету №307 ДПІ в Малиновському районі м. Одеси, за участю ОСОБА_16 , він складений слідчими слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_34 та ОСОБА_35 в період часу з 14 годин 10 хвилин по 16 годину 21 хвилину. ( т.1 а. с.111-114).

- реєстраційною заявою платника податку на додану вартість ТОВ «ДОМАСС 2014» (т.1 а.с.115-117); платіжним дорученням №17 від 27.01.2015; платіжним дорученням №90 від 29.01.2015; платіжним дорученням №2663 від 05.02.2015; платіжним дорученням №5392 від 12.02.2015; платіжним дорученням № 546 від 20.02.2015 (т.1 а.с.118-122); запитом про отримання витягу з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «ДОМАСС 2014» (т.1 а.с.123-124); реєстраційною заявою платника податку на додану вартість ТОВ «ДОМАСС 2014» (т.1 а. с. 125-127).

- протоколом №64 т про результати контролю за вчиненням злочину від 14.04.2015 року він складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 на виконання доручення №21/2-1294т прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2015р. №3219т про проведення контролю за вчиненням злочину та додатками до вказаного протоколу: Micro SD №366 т від 22.10.14., «файл 2015, 01.04.15 10:27 10:53 (701 Мб.0 21 00 А 7. (т.1 а. с. 152 -154);

- протоколом про результати аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_16 №65 т від 15.04.2015 року він складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 на виконання доручення №21/2-1294 т прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 наданого на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2015 року №3219 т про проведення контролю за вчиненням злочину та додатками до вказаного протоколу Мicro SD №366 т від 22.10.14р. 1 шт., (тривалість запису 01 год. 11 хв. 25 сек.); CD + R №401т від 16.12.13р. 1шт.( т.1 а. с. 155-159).

- заявою виконуючого обов`язки заступника начальника управління начальника відділу бюджетного відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_37 , який не заперечував проти проведення огляду приміщення №405 ДПІ у Малиновському районі м. Одеси структурного підрозділу, а саме відділу бюджетного відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб. (т. 1 а. с.181).

- протоколом огляду місця події від 02.04.2015 року кабінету №405 ДПІ в Малиновському районі м. Одеси за участю ОСОБА_18 він складений старшим слідчим СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_38 , з додатком до протоколу, підписаного ОСОБА_18 про добровільну видачу 10 000 грн., складеного в період часу з 15 години 25 хвилин по 17 годину 35 хвилин. ( т.1 а.с.185-188).

- протоколом огляду від 01.04.2015 року він складений старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 проведеного в період часу з 08 години по 09 годину 25 хвилин. Протокол містить опис купюр, які являють собою національну валюту України - гривню, на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами:

ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596.

Зазначені грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень, з метою документування протиправних дій з боку начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області передані гр. ОСОБА_17 ( т.1 а. с. 182-183).

- актом прийому-передачі грошових коштів від 01.04.2015 він складений старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_39 . Прийом передачі проводився в службовому кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59. В протоколі зазначається, що від громадянки ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 прийняті грошові кошти на загальну суму 10 000 ( десять тисяч) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами:

ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596 ( т.1 а. с. 184).

- протоколом огляду, помітки грошових коштів №49 т від 01.04.2015 року він складений старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 , проведеного в період часу з 09 години 30 хвилин по 10 годину 20 хвилин. Огляд та помітка проводилась в службовому кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59. (т.1 а. с. 189-190).

- грошовими коштами оглянутими в судовому засіданні 11.10.2016 на загальну суму 10 000 гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук серійними номерами: ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596 ( т.1 а. с.191 -192).

- конвертом №1, на якому міститься надпис аркуш типу А4 , маркером « УФ состав», напис «НВ» в кількості 3 аркушів. Конверт опечатаний печаткою «для пакетів 08/15» поставлений підпис старшим оперуповноваженим УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 , додаток до протоколу №49 т від 01.04.2015 р. ( т.1 а. с. 196).

- конвертом № 2, на якому міститься надпис аркуш А4 з люмінесцентним аерозолем «Промінь 1». Конверт опечатаний печаткою «для пакетів 08/15» поставлений підпис старшим оперуповноваженим УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 , додаток до протоколу №49 т від 01.04.2015 ( т.1 а. с. 195).

- конвертом № 3, на якому міститься надпис ватні тампони зі змивами з аркуша А4 состава « Промінь 1». Конверт опечатаний печаткою «для пакетів 08/15 поставлений підпис старшим оперуповноваженим УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 , додаток до протоколу №49 т від 01.04.2015. ( т. 1 а. с. 197).

- копією службової записки №44-47/15-52-15-02 від 27.03.2015р., яка підписана начальником управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_16 адресована заступнику начальника управління начальнику відділу реєстрації та обліку платників управління реєстрації платників та електронних сервісів ОСОБА_20 (т.1 а. с.201).

- копією листа №398/10/15-52-11-01 27.03.15 ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 , який підписаний в. о. начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_40 . (т.1 а. с.202).

- копією реєстраційної заяви платника податку на додану вартість, яка подана 25.03.2015 та підписана ОСОБА_17 ( т.1 а. с. 203).

- копією про розгляд заяви та реєстрацію платника податку на додану вартість. В цьому документі зазначається, що згідно поданих документів встановлено невідповідність вимогам ст.181.1 ПКУ. Також міститься прізвище посадової особи ОСОБА_20 підпис і дата 26.03.15. ( т.1 а. с.204).

- копією листа №348/10/15 52-11-01 26.03.15 ТОВ «ДОМАСС 2014 ОСОБА_17 , який підписаний в. о. начальника ДПІ ОСОБА_41 .. ( т.1 а. с. 205).

- копією реєстраційної заяви платника податку на додану вартість, яка подана 23.03.2015 та підписана ОСОБА_17 ( т.1 а.с.206 211).

- копією Положення про управління реєстрації платників та електронних сервісів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. Положення затверджено наказом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 26.03.2015 №129. Начальник управління реєстрації платників та електронних сервісів М.А. Самбурський. (т.1 а. с.212 228).

Проаналізувавши вищеназване положення, судом встановлено, що ОСОБА_16 ніякого відношення до цього положення не має, так як остання відповідно до наказу в. о. начальника ГУ ДФС в Одеській області від 29.01.2015 року №5-О була призначена на посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

- копією журналу реєстрації вхідної загальної кореспонденції ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області - почато: 12.03.2015. (т.2 а. с. 20, 26).

- копією наказу від 29 січня 2015 року №5 О. ( т.2 а. с. 70).

- копією доповнення до особистого листка по обліку кадрів. Доповнення містить: прізвище ОСОБА_16 . Дані про роботу після заповнення особистого листка. Посада з зазначенням найменування установи начальник управління оподаткування юридичних осіб. Місцезнаходження установи м. Одеса. Число, місяць, рік і № наказу про призначення на посаду 29.01.2015 р. №5-О. (т.2 а. с. 71).

- копією особової картки №763. ОСОБА_16 ( т.2 а. с. 73 112).

- копією особової картки № НОМЕР_2 ОСОБА_16 (т.2 а. с. 113 153).

- в судовому засіданні 21.03.2016 року демонструвався здійснений 02.04.2015 року під час огляду місця події запис на цифрову відеокамеру SONY HDR CX 220 на Micro SD - карту Transcend Premium 300 x 32 GB, відповідно до якого огляд проводиться в кабінеті №307, розташованого на третьому поверсі адміністративної будівлі ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому здійснює свою службову діяльність начальник управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16 . Перед початком огляду ОСОБА_16 пояснила, що 02.04.2015 вона повинна була отримати від директора ТОВ «ДОМАСС 2014» по імені Олена грошову суму у розмірі 10 000 грн., за оформлення свідоцтва платника ПДВ. Зазначені грошові кошти особисто ОСОБА_16 не передавались, а по її проханню директор ТОВ «ДОМАСС 2014» передала її головному інспектору відділу ПДВ ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ОСОБА_42 , робоче місце якого знаходиться на четвертому поверсі вказаної будівлі.( т.1 а.с.128 138);

- в судовому засіданні 02.06.2016 року демонструвався здійснений 01.04.2015 року та 02.04.2015 року результат контролю за вчиненням злочину зафіксований на Micro SD № 366 т від 22.10.14 року відповідно до якого 01.04.2015 року в кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області було помічено грошові кошти на загальну суму 10 000 грн., про що складено протокол огляду, помітки грошових коштів №49т від 01.04.2015 року, в подальшому протоколом огляду зазначені кошти в сумі 10 000 грн., були передані громадянці ОСОБА_17 з метою документування протиправної діяльності, що виражається в вимаганні неправомірної вигоди ОСОБА_16 у ОСОБА_17 за реєстрацію свідоцтва платника ПДВ ТОВ «ДОМАСС 2014». (протокол №64 т від 14.04.2015 року про результати контролю за вчиненням злочину; протокол №65 т від 15.04.2015 року про результати аудіо,- відео контролю відносно ОСОБА_16 ) ( т.1 а. с. 160 161).

- 14.09.2018 року у судовому засіданні стороною обвинувачення були надані стороні захисту ухвала апеляційного суду Одеської області про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.03.2015 року. Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Одеської області надано дозвіл на проведення негласних слідчих ( розшукових) дій стосовно ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, шляхом аудіо -, відео контролю за нею та місцем її перебування строком на два місяці, тобто до 28.05.2015 року. Технічне забезпечення проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії доручено Управлінню оперативно-технічних заходів ГУМВС України в Одеській області. (т.3 а. с. 62 65).

- доручення оперативному підрозділу на проведення негласної слідчої ( розшукової) дії (у порядку ст.40 КПК України) від 31.03.2015 №17/1/2 1308 т слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_43 . Доручення адресовано в. о. начальника УВБ ГУ ДФС в Одеській області полковнику податкової служби ОСОБА_44 , якому доручено виконання вищевказаних негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_16 строком на два місяці, в частині підготовки відповідного завдання, подальшого отримання та обробки інформації. Технічне забезпечення проведення негласних слідчих (розшукових) дій проводити Управлінню оперативно-технічних заходів ГУМВС України в Одеській області, відповідно до ухвали слідчого судді від 31.03.2015 року. ( т.3 а. с. 66 67)

- клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2015 року. Слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_45 звернувся з клопотанням до Апеляційного суду Одеської області погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії. В клопотанні слідчий просить надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно гр. ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка працює на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, шляхом аудіо відео контролю за нею та місцем її перебування, терміном на 60 (шістдесят) діб з моменту надання дозволу суду. Технічне забезпечення проведення даної негласної слідчої ( розшукової ) дії доручити Управлінню оперативно технічних заходів ГУМВС України в Одеській області. ( т.3 а. с. 68 69)

- копією наказу від 10 березня 2015 року №35 про затвердження Положення про управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в. о. начальника ОСОБА_41 . ( т.3 а. с. 144 145).

- копією положення про управління оподаткування юридичних осіб державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС у Одеській області, затвердженого наказом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 10.03.2015р. №35 ( т.3 а. с. 146 160).

- детальною інформацією про юридичну особу ( т.3 а. с. 161 165).

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_16 прокурором не надано.

Оцінивши досліджені докази на предмет належності, допустимості та достовірності в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд дійшов висновку, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_16 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і вичерпані можливості їх отримання.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законними є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановлені вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, визначених у ст.374 КПК України

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Відповідно до ч.12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст.290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що не відкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.

Таким чином, суд зауважує, що КПК України не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з ч.12 ст.290 КПК, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і доручення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування.

Вказані висновки також зазначені у постанові Верховного суду України №5-364 кс16 від 16.03.2017 року.

Відповідно до журналу судового засідання у судовому засіданні 14.09.2018 стороною обвинувачення було надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, а саме: ухвали апеляційного суду Одеської області про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.03.2015 року; доручення оперативному підрозділу на проведення негласної слідчої ( розшукової) дії (у порядку ст.40 КПК України) від 31.03.2015 №17/1/2 1308 т слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_43 ; клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2015 року в Апеляційний суд Одеської області слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_46 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 . (т. 3 а. с. 62 72).

Таким чином, стороною обвинувачення на досудовому розслідуванні, відповідно до ч.2 ст.290 КПК України, стороні захисту не були відкриті вищевказані докази, хоча вони були відомі стороні обвинувачення.

Вказане на думку суду, відповідно до ч. 12 ст.290 КПК України свідчить про те, що доручення оперативному підрозділу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії (у порядку ст.40 КПК України) від 31.03.2015 року №17/1/2 1308 т слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_43 ; клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2015 року в Апеляційний суд Одеської області слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_46 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 необхідно визнати недопустимими доказами.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульована Європейським судом з прав людини у справах « Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України».

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушенням, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», суд вважає за необхідне надати оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно, надавши оцінку іншим зібраним доказам в рамках досудового розслідування, які є похідними від вищезазначених недопустимих доказів: протокол №64 т від 14.04.2015 року про результати контролю за вчиненням злочину та додатки до нього ( т.1 а. с. 152 154); протокол №65 т від 15.04.2015р. про результати аудіо, - відео контролю відносно ОСОБА_16 та додаток до нього ( т.1 а. с. 155 159); протокол огляду від 01.04.2015 року ( т.1 а. с. 182 183); акт від 01.04.2015 року прийому передачі грошових коштів ( т.1 а. с. 184); протокол №49 т від 01 квітня 2015 року огляду, помітки грошових коштів додатки до нього: конверт №1, конверт №2, конверт №3 (т.1 а. с. 189 190, 195 - 197) та вважає необхідним визнати їх недопустимим доказами так як вони є похідними від доказів, які є недопустимими відповідно до ч.12 ст.290 КПК України.

Конституційний Суд України у рішенні №12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі №1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення ч.3 ст. 62 Конституції України вказав, що визнаватися допустимими і використовуватись як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Також ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).

З огляду на вказане рішення, суд вважає за необхідне здійснити аналіз доказів, наданих стороною обвинувачення і покладених в основу інкримінованого обвинувачення ОСОБА_16 , і які були досліджені судом.

Так, докази стороною обвинувачення були зібрані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий , інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, вимог інших актів законодавства.

Отже, суворе додержання положень КПК України під час здійснення процесуальних дій в кримінальному провадженні є прямим обов`язком керівника органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, оперативного співробітника під час вчинення процесуальних дій в кримінальному провадженні.

Законом не допускається не додержання, чи додержання не в повному обсязі положень кримінального процесуального законодавства України співробітником правоохоронного органу. Дана обставина є надзвичайно важливою для подальшого вирішення судом питання щодо допустимості отриманих в кримінальному провадженні доказів.

Докази, отримані внаслідок порушень положень КПК України під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не можуть використовуватися при прийняті процесуальних рішень судом.

Частиною 1 ст.84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий1 суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, фактичні дані, які отримані не в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, доказами в кримінальному провадженні в принципі бути не можуть.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином положеннями ч.1 ст.84 та ч.1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ може бути визнаний допустимим, лише в тому випадку, коли він отриманий виключно в порядку, передбаченому положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

В інших випадках, доказ не може бути визнаний доказом та не може бути визнаний допустимим.

Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, суд повинен звертати особливу увагу на порядок отримання доказів слідчим та прокурором під час досудового розслідування та ретельно з`ясовує, чи в порядку, передбаченому положеннями КПК України, отриманий той чи інший доказ в кримінальному провадженні.

Це ж правило безумовно застосовується і до доказів, які отримані під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст.252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.

Згідно ч.1 ст.104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються в протоколі.

01.04.2015 року старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_47 в службовому кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова,59 на підставі постанови прокуратури Одеської області №21/2-1292 т від 30.03.2015 про проведення контролю за вчиненням злочину по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 у присутності понятих: 1) ОСОБА_48 мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ; 2) ОСОБА_49 мешкає за адресою: АДРЕСА_5 . За участю ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 проведено огляд наданих гр. ОСОБА_17 грошових коштів 50 (п`ятдесяти) купюр, які окремо скріплені гумкою у період часу з 08 год. 50 хв. до 09 год. 25 хв. Під час огляду, виявлено купюри, які являють собою національну валюту України гривню, на загальну суму 10 000(десять тисяч) гривень, номіналом 200( двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами: ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596. Наведені грошові кошти на загальну суму 10 000( десять тисяч) гривень, з метою документування протиправних дій з боку начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області були передані громадянці ОСОБА_17 . Протокол огляду підписаний понятими та присутньою, про що свідчать їх підписи. (т.1 а. с. 182 184)

- 01.04.2015 старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 в службовому кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59., на підставі постанови прокуратури Одеської області №21/2-1292т від 30.03.15 про проведення контролю за вчиненням злочину по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 склав акт прийому-передачі грошових коштів, відповідно до якого прийняв від громадянки ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти на загальну суму 10 000 ( десять тисяч) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами: ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596 ( т.1 а. с. 184).

Відповідно до протоколу огляду, помітки грошових коштів №49 т від 01.04.2015 року в проміжок часу з 9 год. 30 хв. до 10 год. 20 хв. старший оперуповноважений в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_47 , в службовому кабінеті №1 УВБ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59., на підставі постанови прокуратури Одеської області «Про використання заздалегідь ідентифікованих помічених засобів» за №21/2 1293 т від 30.03.2015 року провів огляд та помітку грошових коштів наданих ОСОБА_17 . Об`єктом огляду є пачка грошових коштів, яка скріплена гумкою. Під час огляду, виявлено купюри, які являють собою національну валюту України гривню на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень, номіналом 200 ( двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами: ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596.

Лицеві сторони купюр номіналом 200 (двісті) гривень України кожна, в кількості 6 (шість) купюр, з наступними серійними номерами : ЄЮ 8348279; ВФ 0176572; ЕХ 7712120; ЕЦ 3859219; ЗД 4022090; ЄД 4242596 за допомогою спеціального люмінесцентного маркеру «УФ состав» помічені, шляхом нанесення напису «Н В». При освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням, зроблений на купюрах напис «НВ» світиться синім світлом. Також за допомогою спеціального люмінесцентного аерозолю «Промінь 1» вище зазначені - 6 (шість) купюр помічені шляхом нанесення аерозолю. При освітленні лампою з ультрафіолетовим випромінюванням, аерозольне освітлення світиться жовтим світлом. В подальшому купюри номіналом 200 (двісті) гривень України кожна, в кількості 6 (шести) купюр, з наступними серійними номерами: ЄЮ 8348279; ВФ 0176572; ЕХ 7712120; ЕЦ 3859219; ЗД 4022090; ЄД 4242596 поміщені в стопку оглянутих грошей. Вказані грошові кошти належать гр. ОСОБА_17 і в подальшому будуть передані ОСОБА_17 для участі у проведенні заходів для отримання фактичних даних про вимагання та отримання від неї неправомірної вигоди співробітниками ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. (т.1 а. с. 189-190).

Разом з цим, вказані постанови прокуратури Одеської області №21/2-1292т від 30.03.2015 року та №21/2 1293т від 30.03.2015 року під час судового розгляду прокурором суду не надані.

В рамках негласних слідчих (розшукових) дій здійснювався аудіо -, відео контроль відносно ОСОБА_16 в цьому кримінальному провадженні за результатами якого було складено старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 протоколи, а саме:

- протокол №64 т про результати контролю за вчиненням злочину від 14.04.2015 року на виконання доручення №21/2-1294т прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2015р. №3219т про проведення контролю за вчиненням злочину та додатками до вказаного протоколу: Micro SD №366 т від 22.10.14., «файл 2015, 01.04.15 10:27 10:53 (701 Мб.0 21 00 А 7. Протокол містить, 01.04.2015 року ст. о/у з ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_47 разом із заступником начальника відділу УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_50 в 11 год. 07 хв. здійснено виїзд на АДРЕСА_4 . В 11 год. 15 хв. прибули до автомобільної стоянки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова,17. З 11 год. 30 хв. до 11 год. 54 хв. ОСОБА_17 надано відео пристрій та аудіо пристрій. В 12 год.27 хв. ОСОБА_17 увійшла для зустрічі з ОСОБА_16 до службового приміщення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. В 12 год. 31 хв. здійснено телефонний дзвінок з мобільного телефону ОСОБА_17 на номер ( НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_16 та поінформовано ОСОБА_16 , що дзвонить директор «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 вона приїхала до ДПІ, знаходиться біля охорони на першому поверсі ДПІ та готова піднятись до неї в службовий кабінет. З 12 год. 44 хв. до 12 год.47 хв. ОСОБА_17 спілкується з ОСОБА_16 у її службовому кабінеті №307, щодо надання згоди ОСОБА_17 на отримання свідоцтва ПДВ. З 12 год. 47 хв. до 12 год.48 хв. розмова ОСОБА_17 та ОСОБА_16 відбувається у службовому приміщенні ДПІ кабінеті №316 заступника начальника управління начальника відділу адміністрування ПДВ ОСОБА_20 . З 12 год. 49 хв. до12 год. 52 хв. ОСОБА_17 спілкується з ОСОБА_16 біля її службового кабінету №317 у приміщенні ДПІ. 12 год. 53 хв. ОСОБА_17 покинула приміщення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси.

02.04.2015 року ст. о/у з ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_47 разом з заступником начальника відділу УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_50 в 09 год. 27 хв. здійснено виїзд на АДРЕСА_4 . В 09 год. 45 хв. прибули до автомобільної стоянки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова,17. З 10 год. 00 хв. до 10 год.14 хв. ОСОБА_17 надано відео пристрій та аудіо пристрій. В 10 год. 32 хв. ОСОБА_17 увійшла для зустрічі з ОСОБА_16 до службового приміщення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. З 10 год. 32 хв. до 10 год. 39 хв. ОСОБА_17 очікувала дозволу на зустріч з співробітниками ДПІ відділу адміністрування ПДВ Малиновської ДПІ. З 10 год. 42 хв. до 10 год.43 хв. бесіда у каб., №316 з заступником начальника управління начальником відділу адміністрування ПДВ ОСОБА_20 . З 10 год. 47 хв. до 10 год. 48 хв. початок розмови ОСОБА_17 з ОСОБА_16 біля її службового кабінету №317. 0 10 год. 48 хв. дзвінок ОСОБА_16 у присутності ОСОБА_17 підлеглому ОСОБА_18 . З 10 год. 49 хв. до 10 год. 50 хв. спілкування ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , прибуття до кабінету №317 ОСОБА_18 . З 10 год. 50 хв. до 10 год. 53 хв. спілкування з ОСОБА_18 та направлення ОСОБА_17 до автотранспорту ОСОБА_18 , який знаходився на службовій автостоянці біля податкової інспекції Малиновського району м. Одеси. З 10 год. 54 хв. до 10 год. 54 хв. спілкування ОСОБА_17 з ОСОБА_18 біля його автомобіля. З 10 год. 55 хв. до 11 год. 06 хв. поїздка ОСОБА_18 з ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , бесіда під час поїздки носить побутовий характер. З 11 год. 06 хв. до 11 год. 07 хв. спілкування ОСОБА_17 з ОСОБА_18 в його автотранспорті та передача ОСОБА_17 . ОСОБА_18 неправомірної винагороди у розмірі 10 000 грн. (т.1 а. с. 152 -154);

- протокол про результати аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_16 №65 т від 15.04.2015 року на виконання доручення №21/2-1294 т прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 наданого на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2015 року №3219 т про проведення контролю за вчиненням злочину та додатками до вказаного протоколу Мicro SD №366 т від 22.10.14р. 1 шт., (тривалість запису 01 год. 11 хв. 25 сек.); CD + R №401т від 16.12.13р. 1шт. Протокол містить розмову 01.04.2015 р. о 12 год. 43 хв. в приміщенні ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в службовому каб. №317 між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ; Цього ж дня о 12 год. 47 хв. починається розмова та проходить в службовому приміщенні каб.№316 між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 заступником начальника управління - начальника відділу адміністрування ПДВ. 02.04.2015 р. о 10 год. 42 хв. в приміщенні ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області починається розмова та проходить в службовому приміщенні каб.№316 між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 . Цього ж дня о 10 год. 47 хв. в приміщенні ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області починається розмова та проходить в службовому приміщенні каб.№317 між ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Цього ж дня о 10 год. 44 хв. розмова починається біля приміщення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на службовій автостоянці між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Цього ж дня о 11 год. 06 хв. розмова біля адреси мешкання гр. ОСОБА_17 , АДРЕСА_6 між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 ( т.1 а. с. 155-159).

Втім саме доручення №21/2-1294 т прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , прокурором суду не надане.

Однак слід відмітити, що при проведенні цих процесуальних дій: НСРД аудіо відео контроль особи 01.04.2015 не було дотримано всіх вимог КПК України з огляду на таке.

Старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УКВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 було складено ці протоколи про результати негласної слідчої (розшукової) дії але не зафіксовано в протоколі НСРД ходу даної процесуальної дії.

Тобто, системно не відображено весь перебіг даної процесуальної дії, старший оперуповноважений обмежився відображенням лише отриманих під час негласної слідчої (розшукової) дії результатів.

Так, під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, не вказано:

- дату та час, коли особа, яка залучена до конфіденційного співробітництва прибула в приміщення відповідного оперативного підрозділу для участі в НСРД контроль за вчиненням злочину;

- хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів встановлював на дану особу спеціальне аудіо -, відео спостережне обладнання;

- яке конкретно обладнання для аудіо -, відео спостереження було встановлено на дану особу ( не зазначають назву та технічні характеристики даного обладнання);

- не зазначено маршрут повернення даної особи після проведення НСРД контроль за вчиненням злочину до оперативного підрозділу;

- не вказано співробітника оперативного підрозділу, який безпосередньо знімав обладнання для відео спостереження з особи, залученої до конфіденційного співробітництва.

Таким чином, суд дійшов висновку, що протоколи за результатами проведення НСРД, а саме: протокол №64т про результати контролю за вчиненням злочину від 14.04.2015 (т.1 а. с.152-154) протокол №65т від 15.04.2015 про результати аудіо -, відео контролю відносно ОСОБА_16 ( т.1 а. с. 155 159) є недопустимими доказами, оскільки отримані не в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. Адже положення ч.1 ст.252 та ч.1 ст.104 КПК України вимагають, аби в протоколі був зафіксований і хід, і результати негласної слідчої (розшукової) дії.

Слушними є твердження сторони захисту щодо протоколу огляду місця події від 02.04.2015 року ( т.1 а. с. 185 188).

У вказаному протоколі складений старшим слідчим СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_38 зазначається, що у приміщенні кабінету №405 на 4-му поверсі в якому здійснює свою службову діяльність головний державний ревізор інспектор ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на прохання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області видав грошові кошти в сумі 10 000 гривень купюрами по 200 гривень, які зазначені в покупюрнику, який складений під час проведення огляду і який є невід`ємною частиною протоколу огляду.

Із покупюрника, який є невід`ємною частиною протоколу огляду місця події вбачається, що він складений головним державним ревізором-інспектором відділу відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_18 , що є грубим порушенням ч.1 ст.106 КПК України, яка передбачає, що протокол складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію.

Дані процесуальні дії фіксувалися на відеокамеру «Sony» Handycam video Hi8 на відеокасету серія 04FA 1407 N111, яка э невід`ємним додатком до зазначеного протоколу.

Надаючи оцінку зазначеному протоколу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст.103 КПК України визначено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Щодо вимог визначених до протоколу, то ст.104 КПК України врегульовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксується у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситься до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього. Запис, здійсненний за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу.

Згідно ст.105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: ….. аудіо, відеозапис процесуальної дії. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилучені таких додатків.

Частиною 2 ст.106 КПК України визначено, що до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Зазначена відеокасета серії 04FA 1407 N111 як носій інформації суду не була надана для дослідження, і місце її знаходження не представилося можливим встановити.

Згідно дослідженого, протоколу доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 28.05.2015 року обвинуваченій ОСОБА_16 та його адвокату ( т.3 а. с. 110 -111) не вбачається посилання на наявність в матеріалах кримінального провадження відеокасети серії 04FA 1407 N111 та надання сторонам доступу до цього носія інформації.

Відповідно до положень ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити ці матеріали як доказ у справі.

За правилами ст.290 КПК України обов`язковому відкриттю підлягають усі зібрані сторонами матеріали, крім випадків, передбачених абз.2 ч.6 вказаної статті Кодексу, у тому числі й ті, які є правовою підставою для проведення органом досудового розслідування негласних слідчих дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів, оскільки за умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів та принцип рівності сторін у кримінальному процесі.

Тобто, навіть на час відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження 28.05.2015 року, відеокасета серії 04FA 1407 N111 була відсутня.

У зв`язку з цим, суд позбавлений був можливості переглянути зазначений відеозапис, та пересвідчитися в правильності даних відображених в цьому протоколі.

Також, відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_18 в кабінеті №405 ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на прохання слідчого ОСОБА_51 видав грошові кошти в сумі 10 000 гривень, купюрами по 200 гривень.

Однак зазначене не відповідає дійсності. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що після того, як ОСОБА_17 передала йому пакет з грошима він відвіз їх на вул. Дальницьку до свого приятеля, після чого повернувся до податкової інспекції, де до нього звернулися працівники внутрішньої безпеки з вимогою щодо видачі коштів, на що він повідомив, що гроші він залишив у приятеля на вул. Дальницькій. Потім ОСОБА_18 разом з працівниками внутрішньої безпеки поїхали на вул. Дальницьку, де він забрав пакет з грошима і передав його працівникам внутрішньої безпеки, однак останні пакет з грошима повернули йому назад і він їх тримав при собі до приїзду працівників прокуратури. Тому, видача грошових коштів не відбувалася в приміщенні кабінету №405.

За встановлених обставин, протокол огляду місця від 02.04.2015 року приміщення кабінету №405 в державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси не є належним доказом.

Відповідно до ч.1 ст.41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Частиною 2 ст.41 КПК України передбачено, що під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Разом з тим прокурором суду не надано доручення слідчого або прокурора оперуповноваженому з ОВС УВБ ГУ ДФС ОСОБА_52 на огляд грошових коштів та їх помітку, а також складання процесуального документу за результатами вказаних дій.

Наведені норми закону свідчать проте, що протокол огляду від 01.04.2015 року, акт прийому-передачі грошових коштів від 01.04.2015 року, протокол огляду, помітки грошових коштів №49т від 01 квітня 2015 року складені старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 виконані особою, не уповноваженою відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства на виконання вказаних дій в якості слідчого, а тому суд вказані протоколи огляду та помітки грошових коштів визнає недопустимими доказами.

Крім того суд надає правову оцінку протоколу огляду грошових коштів від 01.04.2015 року складений старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 в присутності понятих за участю ОСОБА_17 . Зазначені грошові кошти з метою документування протиправних дій з боку начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області були передані о 09 год. 25 хв. гр. ОСОБА_17 .

Однак, відповідно до протоколу огляду, помітки грошових коштів № 49 т від 01.04.2015 року старший оперуповноважений в ОВС УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_47 в проміжок часу з 09 год. 30 хв. до 10 год. 20 хв., вказані грошові кошти вже без ОСОБА_17 та понятих знову провів огляд та помітку коштів, при цьому вказав, що в подальшому їх буде передано ОСОБА_17 , що вказує на заздалегідь сфальсифікованість цих процесуальних документів.

Отже, відповідно до вказаних протоколів спочатку грошові кошти були передані ОСОБА_17 , а потім відбулася помітка цих коштів, що є нелогічним. А відтак суд приходить до висновку що вказані протоколи не фіксували процесуальні дії у відповідності до того, як вони проводились та не відображали дійсний хід подій, що фіксувались, а тому ці докази необхідно визнати недопустимими.

Щодо посилання сторони захисту на заяву ОСОБА_17 від 27.03.2015 на ім`я в.о. начальника Управління власної безпеки ГУ ДПС в Одеській області про скоєний злочин, про те що її не можливо використовувати в якості належного доказу.

Однак необхідно зазначити, що заява ОСОБА_17 від 27.03.2015 року судом не досліджувалась, так як вона прокурором суду не надавалась, у зв`язку з цим суд позбавлений можливості надати правову оцінку щодо не належності цього доказу.

Суд також приймає до уваги доводи сторони захисту про те що суду прокурором не надано жодних доказів, що ОСОБА_17 займала посаду директора вказаного підприємства ТОВ «ДОМАСС 2014». Наказ про призначення ОСОБА_17 директором ТОВ «ДОМАСС 2014» прокурор суду не надав. Отже твердження в обвинувальному акті, що ОСОБА_17 є директором ТОВ «ДОМАСС 2014» нічим не підтверджено.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором були надані докази на обґрунтування доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Зокрема на підтвердження того, що ОСОБА_16 є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, суду були надані наказ про призначення останньої на посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, документи про те, що вона, як службова особа, займає відповідальне становище 6 категорії, а також прокурор в судовому засіданні від 19.11.2019 відкрив стороні захисту наказ №35 від 10 березня 2015 року про затвердження Положення про управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та Положення про управління оподаткування юридичних осіб державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС у Одеській області ( т.2 а. с. 70 153; т.3 а. с. 144 - 160).

Разом з тим, прокурор не надав суду доказів, які б підтверджували, що саме до повноважень начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області належало вчинення дій, які інкримінувалися ОСОБА_16 при отриманні неправомірної вигоди, а саме прийняття заяви, підготовку та оформлення пакету документів для подальшої видачі підприємству реєстраційного номеру свідоцтва платника податку на додану вартість.

При цьому суд приймає до уваги, що відмовлено в задоволенні заяв директора ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 від 23.03.2015 року та від 25.03.2015 року на видачу реєстраційного номеру свідоцтва платника податку на додану вартість листами в. о. начальника ДПІ ОСОБА_41 від 26.03. та 27.03.2015 року. ( т.1 а. с. 202, 205).

В обвинувальному акті зазначено, що начальник управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16 склала та направила заступнику начальника управління начальнику відділу реєстрації та обліку платників управління реєстрації платників ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ОСОБА_20 службову записку щодо неможливості визначити відповідність документів, наданих директором ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 , вимогам п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, після чого підприємству було направлено повідомлення з пропозицією подати заяву за формою №1 ПДВ згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, з самого обвинувального акту вбачається, що вже після направлення службової записки ОСОБА_16 , інша службова особа приймає остаточне рішення за заявою підприємства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , підтвердила зазначені обставини, крім того вони об`єктивно підтверджуються журналом реєстрації вхідної кореспонденції ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, з якого вбачається, що вхідна кореспонденція в повному обсязі передається відповідним службовим особам ДПІ для розгляду, в даному випадку заява ТОВ «ДОМАСС 2014» передана ОСОБА_16 ( т.2 а. с. 20-21, 26-27). А також змістом зазначених заяв, в яких ОСОБА_20 визначена, як особа відповідальна за внесення до електронної бази ( т.1 а. с. 201 207).

Суду надано Положення про управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС у Одеській області, затверджено наказом від 10.03.2015р. №35, підписане начальником управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_16 . Однак з цього положення суд не може встановити порядок прийняття в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси заяв підприємств на видачу реєстраційного номеру свідоцтва платника податку на додану вартість та їх подальшу передачу на розгляд відповідних службових осіб, компетенцію конкретних службових осіб при подальшому розгляді заяв та при винесенні остаточного рішення щодо задоволення або відмови в задоволенні заяви.

Встановлення на підставі відповідних документів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, якими були б визначені конкретні повноваження всіх службових осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси щодо вирішення питань прийняття заяви, підготовку та оформлення пакету документів для подальшої видачі підприємству реєстраційного номеру свідоцтва платника податку на додану вартість, також впливають на встановлення об`єктивної частини складу інкримінованого правопорушення, так як вчинення саме цих дій інкримінується обвинуваченій при отримані неправомірної вигоди. Однак в ході досудового розслідування такі докази не зібрані, та під час судового розгляду прокурором суду не надані.

Таким чином, з досліджених доказів, а саме допиту свідків та зазначених документів, встановлено, що незалежно від ОСОБА_16 в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси були прийняті та внесені в журнал вхідної кореспонденції заяви директора ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 від 23.03.2015 року та 25.03.2015 року, передані до розгляду начальнику управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16 , після складання останньою службових доповідних записок вони були направлені іншій посадовій особі, після чого вже було прийняте остаточне рішення щодо невідповідності цих заяв, з доданими документами, вимогам п.181.1 ст.181, п.183.8 ст.183 Податкового кодекс України, про що підприємство було повідомлено листами за підписом керівника ДПІ з пропозицією подати заяву за формою №1 ПДВ згідно вимог чинного законодавства.

Під час судового розгляду жодних доказів щодо вчинення ОСОБА_16 інкримінованих дій, направлених на прийняття заяв директора ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 , їх передачу на її розгляд, домовленість з іншими службовими особами ДПІ у Малиновському районі м. Одеси на відмову у задоволенні цих заяв, встановлено не було.

Більш того, свідок ОСОБА_17 фактично не оспорювала правомірність та обґрунтованість відмов ДПІ у Малиновському районі м. Одеси у задоволенні заяв від 23.03. та 25.03.2015 року, не заперечувала, що дійсно не надала до заяв всіх передбачених чинним законодавством документів, відмови ДПІ у задоволенні заяв не оскаржила у встановленому законом порядку, а зверталась з новими заявами, в яких намагалась усунути недоліки.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що органами досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_16 є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, саме до її повноважень належало вирішення питань, які інкримінуються в обвинувальному акті.

Також суд вважає, що органами досудового розслідування не надано допустимих доказів на підтвердження об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в обвинувальному акті не зазначено конкретних обставин події інкримінованого злочину, які підлягають доказуванню, згідно ст.91 КПК України, що порушує право обвинуваченої на захист.

Так, ОСОБА_16 обвинувачується у тому, що 23.03.2015 року знаходячись у приміщенні ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, у своєму службовому кабінеті №307, висунула директору ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 вимогу про передачу їй неправомірної вигоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень за прийняття заяви, підготовку та оформлення пакету документів для подальшої видачі ТОВ «ДОМАСС 2014» реєстраційного номера свідоцтва платника податку на додану вартість та 01.04.2015 року реалізувала свій умисел за допомогою ОСОБА_18 .

В обвинувальному акті органами досудового слідства зазначені обставини події кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб, а також ознаки, передбачені диспозицією кримінального правопорушення, які вони вважають встановленими.

Таким чином, органами досудового розслідування встановлено, що вимогу про надання неправомірної вигоди ОСОБА_16 висунула ОСОБА_17 23.03.2015 року у своєму службовому кабінеті №307.

Однак, при цьому не було зазначено чи погодилася ОСОБА_17 на цю вимогу, з огляду на те, що в задоволені заяви від 23.03.2015 року було відмовлено 26.03.2015 року, після чого ОСОБА_17 повторно звернулась з заявою, за якою також отримала відмову.

В обвинувальному акті ОСОБА_16 не висувалось обвинувачення в тому, що вона після 23.03.2015 року, повторно, висунула ОСОБА_17 вимоги щодо надання неправомірної вигоди, зокрема після звернення останньої з третьою заявою, а саме 01.04.2015 року.

На підтвердження обставин висування 23.03.2015 року ОСОБА_16 ОСОБА_17 вимоги про передачу неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень прокурором не надано жодного доказу, крім пояснень свідка ОСОБА_17 , так як остання, згідно її пояснень, звернулась з заявою про злочин до Управління власної безпеки ГУ ДФС в Одеській області тільки 27.03.2015 року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ЄРДР відомості за заявою про злочин від 27.03.2015 року були внесені лише 30.03.2015 року за №0000154, після чого стали проводитись негласні слідчі (розшукові) дії ( т.1 а. с. 6).

Однак, суд не приймає пояснення свідка ОСОБА_17 , в частині вимоги, яку їй висунула ОСОБА_16 про передачу останній неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень, як достовірні, оскільки вони не тільки не підтверджуються жодним доказом, але й спростовуються поясненнями самої ОСОБА_17 при судовому розгляді кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_17 пояснила, що обвинувачена 23.03.2015 року, після подачі заяви, вимагала в неї 10 000 гривень, однак вона відмовилася за браком в неї коштів. Отримавши відмову в задоволенні заяви від 23.03.2015 року, вона повторно звернулась до ДПІ з заявою 25.03.2015 року. Зі слів працівників канцелярії ДПІ у Малиновському районі м. Одеси вона для себе зробила висновок, що без візування документів ОСОБА_16 , через яку вони проходять, знову буде відмова. З цього приводу вона 27.03.2015 року звернулась до органів по боротьбі з корупцією, які відібрали у неї пояснення. В задоволенні заяви їй було знову відмовлено. Тоді вона 01.04.2015 року звернулась з третьою заявою, спілкувалась з ОСОБА_16 з приводу зменшення розміру хабара, який остання відмовилася зменшити.

Разом з тим, як вбачається з протоколу №65т про результати аудіо -, відео контролю за ОСОБА_16 від 15.04.2015 року, контроль злочину проводився вже з 01.04.2015 року, тобто спілкування свідка ОСОБА_17 з обвинуваченою ОСОБА_16 повністю фіксувався.

Так, зафіксовано, що свідок ОСОБА_17 в приміщенні ДПІ у Малиновському районі м. Одеси спілкувалась з приводу поданої заяви з начальниками відділів ДПІ ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , однак розмов з обвинуваченою про надання неправомірної вигоди або зменшення її суми, на які вказує свідок ОСОБА_17 , не зафіксовано. ( т.1 а. с. 155 159).

Суд звертає увагу на те, що огляди службових приміщень державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, а саме кабінетів №307 та №405 02.04.2015 року були проведені у порушення визначеної КПК України процедури.

Положення ч.2 ст.237 КПК України встановлюють, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Під іншим володінням особи, згідно з ч.2 ст.233 КПК України, розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

В свою чергу, приписи ч.1 ст.233 КПК України передбачають, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У виняткових випадках, відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

В.о. заступника начальника управління начальник відділу бюджетного відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_53 ще 30.03.2015 року надав дозвіл на обшук кабінету №405, тобто слідчий планував обшук ще 30.03.2015 ( т.1 а. с. 181). Суду не зрозуміло яке відношення має ОСОБА_53 до кабінету №405, він у його фактичному володінні не знаходиться.

Проте, всупереч вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, огляд місця події, був проведений 02.04.2015 року без наявності ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення такого обшуку та в подальшому орган досудового розслідування не звернувся до слідчого судді із клопотанням про легалізацію такого огляду.

Під час судового розгляду прокурором не надано доказів, які б свідчили про добровільну згоду осіб, які володіли службовими кабінетами №307 та №405.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частиною другої ст.30 Конституції передбачено, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про здійснення слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_54 слідчих дій, зокрема, огляду місця події службового кабінету №307, а також слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_38 службового кабінету №405 у державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси із порушенням встановлених ч.2 ст.234 та ч.3 ст.233 КПК України вимог.

А відтак, докази здобуті у порушення вимог процесуального закону не можуть бути у подальшому визнані допустимими та належними.

Аналогічний висновок зробив Верховний суд в постанові від 07.06.2018 року у справі №740/5066/15-к, а саме: «проведений органами досудового розслідування 01.10.2015 року огляд місця події фактично є обшуком… Оскільки з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались, тому згідно ч.3 ст.233 КПК України встановлені внаслідок такої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень».

Також, 02.04.2015 року під час огляду місця події старшим слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_38 були вилучені грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, номіналом по 200 (двісті) гривень.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000184 слідчий, прокурор в порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України не звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів вилучених під час огляду місця події. Таке клопотання в реєстрі відсутнє. Не була подана прокурором, як доказ та не досліджувались судом ухвала слідчого судді про арешт предмета неправомірної вигоди.

Тобто, вилучені 02.04.2015 року під час огляду місця події старшим слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_38 грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень не набули статусу речових доказів.

А отже, грошові кошти в сумі 10 000 гривень які були вилучені старшим слідчим прокуратури Одеської області під час огляду місця події 02.04.2015 року є неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст. 84-86 КПК України.

Аналізуючи покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , суд зазначає , що зазначені свідки не були безпосередніми очевидцями вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою. Свідок ОСОБА_18 був присутнім при певних процесуальних діях: під час огляду місця події 02.04.2015 року, проведений слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_38 та складання власноручно покупюрника видачі грошових коштів.

Враховуючи усе вище викладене, приймаючи до уваги практику Європейського суд з прав людини, щодо застосування різновиду доктрини «Плодів отруєного дерева» та на підставі ст.87 ч.2 п. п. 1,3 ст.89 КПК України, суд визнає нижче перераховані докази недопустимими, а саме:

- протокол огляду місця події від 02.04.2015 року, складений слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_54 ( т.1 а. с.111 114);

- протокол №64т про результати контролю за вчиненням злочину від 14.04.2015 року, складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 (т.1 а. с.152 154);

- протокол №65т про результати аудіо -, відео контролю відносно ОСОБА_16 від 15.04.2015 року, складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 ( т.1 а. с. 155 159);

- протокол огляду від 01.04.2015 року, складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 ( т. а. с.182 183);

- акт прийому передачі грошових коштів від 01.04.2015 року, складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 ( т.1 а. с.184);

- протокол огляду місця події від 02.04.2015 року, складений старшим слідчим СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_38 (т.1 а. с.185 187);

- покупюрник добровільної видачі грошових коштів від 02.04.2015 року складений власноручно головним державним ревізором - інспектором відділу відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ОСОБА_18 ( т.1 а. с. 188);

- протокол №49т огляду, помітки грошових коштів від 01 квітня 2015 року складений старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ УВБ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_36 ( т.1 а. с. 189 190);

- ухвали апеляційного суду Одеської області від 31.03.2015 про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії ( т.3 а. с. 62 65);

- доручення оперативному підрозділу на проведення негласно слідчої (розшукової) дії (у порядку ст.40 КПК України) від 31.03.2015 складене слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_54 . ( т.3 а. с.66 67);

- клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.03.2015 року складене слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_55 , погоджене прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_5 (т.3 а. с. 68 69);

- картку Transcend Premium 300x micro sd 32 GB ( т.1 а. с. 114);

- картку Micro SD №366т (т.1 а. с. 152 -154, 159);

- відеокасету серія 04FA 1407 N111 ( т.1 а. с. 185 -187);

Окрім того, оскільки судом визнано проведення негласних слідчих розшукових дій відносно обвинуваченої ОСОБА_16 та протоколів огляду з порушенням вимог діючого законодавства України, відповідно їх результати, зафіксовані на носіях з фіксацією проведення негласних слідчих (розшукових) дій не можуть бути визнані в якості належних доказів по справі, оскільки вони є похідними.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією ВСУ, яка викладена в постанові від 9 червня 2016 року в справі №5-360кс15 та яка у відповідності до ст. 458 КПК України є обов`язковою, для суду, згідно якої визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК. Частиною першою статті 87 КПК передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України. ВСУ зауважує, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз зазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

П.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують к вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у рішеннях по справах «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2011 року та «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996 року.

Таким чином, оскільки, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, тому суд вважає, що судом всім учасникам провадження в даному випадку були створені належні умови щодо справедливого судового розгляду та доведення перед судом своїх правових позицій, однак всі негативні наслідки невиконання вказаних вимог закону в тому числі і п.5 ч.2 ст.291 КПК України, цілком покладаються на сторону обвинувачення. Вказаний висновок суду цілком узгоджується із ч.1 ст.92 КПК України та системним аналізом рішень ЄСПЛ, згідно яких обов`язок доказування обставин та тягар доведення обвинувачення повністю покладено на сторону обвинувачення.

Інших достатніх та допустимих доказів у кримінальному провадженні щодо обвинуваченої стороною обвинувачення надано не було.

Будь-яких інших клопотань, як стороною обвинувачення так і стороною захисту після дослідження всіх письмових доказів, суду заявлено не було.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила. Крім того, саме на них ч.2 ст.9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вказане встановлено і в ст.17 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Статтею 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2)встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3)не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище не доведена з підстав неналежності та недопустимості наданих та досліджених у сукупності доказів, а також неспроможності та недостатності інших, та вичерпанням можливості їх отримання.

Строк застосованого 07.04.2015 року до ОСОБА_16 відсторонення від посади терміном до 02.06.2015 року закінчився та в порядку, передбаченому ст.158 КПК України, не продовжувався. ( т.1 а. с. 8)

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований 07.04.2015 року до ОСОБА_16 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, не продовжувався. (т.1 а. с. 8).

Постанова слідчим прокуратури Одеської області під час досудового розслідування про визнання грошей та інших предметів речовими доказами не виносилась. (т.1 а. с. 5 8).

Грошові кошти - долари США номіналом по 100 доларів кожна в кількості 10 купюр на загальну суму 1000 (одна тисяча) доларів - повернути власнику ОСОБА_16 (т. 1 а. с. 111-114).

Грошові кошти - національна валюта України номіналом по 200 гривень кожна в кількості 30 купюр на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень - повернути власнику ОСОБА_16 (т. 1 а. с. 111 114).

Грошові кошти на загальну суму 10 000 ( десять тисяч) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами:

ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596 ( т.1 а. с. 184) - повернути власнику ОСОБА_17

- картку Transcend Premium 300x micro sd 32 GB;

- картку Micro SD №366т;

- відеокасету серія 04FA 1407 N111;

- реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 01.04.2015; платіжне доручення №17 від 27.01.2015; платіжне доручення №90 від 29.01.2015; платіжне доручення №2663 від 05.02.2015; платіжне доручення №5392 від 12.02.2015; платіжне доручення №546 від 20.02.2015; запити про отримання витягу з реєстру платників податку на додану вартість; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість (т.1 а. с.115-127);

- службову записку від 27.03.2015 року; інформацію ОСОБА_17 , щодо розгляду реєстраційної заява за ф.№ 1-ПДВ від 27.03.2015; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 25.03.2015 року; розгляд заяви та реєстрацію платника податку на додану вартість від 26.03.2015 року; повідомлення ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 від 26.03.2015 року; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 23.03.2015; дані про розгляд заяви та реєстрацію платника податку на додану вартість; опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії; положення про управління реєстрації платників та електронних сервісів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. (т.1 а. с. 201 228);

- журнал реєстрації вхідної загальної кореспонденції початого 12.03.2015; наказ від 29.01.2015 року №5 -0 про призначення ОСОБА_16 на посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси; особову картку №763 ОСОБА_16 , особову картку № НОМЕР_2 ОСОБА_16 ( т.2 а. с. 1 153);

- наказ від 10 березня 2015 року №35; положення про управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС у Одеській області; детальну інформацію про юридичну особу ( т.3 а. с. 144 165).

- слід зберігати у матеріалах судової справи;

- аркуш типу А4 , маркером « УФ состав», напис «НВ» в кількості 3 аркушів, який міститься в конверті №1. ( т.1 а. с. 196).

- аркуш А4 з люмінесцентним аерозолем «Промінь 1», який міститься в конверті №2 (т.1 а. с. 195).

- ватні тампони зі змивами з аркуша А4 состава « Промінь 1», які містяться в конверті №3.( т. 1 а. с. 197).

- знищити.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ст.124 КПК України у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368 371, 373 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_16 обвинувачену у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, визнати невинуватою та виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Після набрання вироком законної сили:

Грошові кошти - долари США номіналом по 100 доларів кожна в кількості 10 купюр на загальну суму 1000 (одна тисяча) доларів - повернути власнику ОСОБА_16 (т. 1 а. с. 111-114).

Грошові кошти - національна валюта України номіналом по 200 гривень кожна в кількості 30 купюр на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень - повернути власнику ОСОБА_16 (т. 1 а. с. 111 114).

Грошові кошти на загальну суму 10 000 ( десять тисяч) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень кожна, в кількості 50 (п`ятдесят) штук з серійними номерами:

ЕЩ 8336980; ЗЕ 2052709, ПА 5030190, ЕЄ 6856291, ЕВ 2356557, ЗА 6454178, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, АБ 5003751, ЕЯ 7127861, ЕХ 8465213, ЄА 4091975, ЄЗ 1168904, ВШ 3660309, ЕЄ 2132779, ЄГ 8762578, ЗЗ 4578979, ВБ 8870159, КА 6713686, МБ 5457792, КГ 0009878, ЗВ 8828457, ЕИ 7658021, КВ 5129495, КБ 6722472, ЄГ 0300929, КМ 3482176, ЗБ 9819019, ВЦ 4733743, МА 1674221, ЗЗ 7981416, АГ 0412381, ВЄ 7068453, ЄА 2907530, ЕЗ 9480861, АЄ 9328330, КЄ 6499503, ЄЗ 7707298, КВ 7960382, КА 8150936, ВФ 5461652, ЗЄ 1487187, ЄД 7865933, ПБ 5409231, ЄЮ 8348279, КН 6950684, ВФ 0176572, ЕХ 7712120, ЗД 4022090, ЗА 3378559, ЕЦ 3859219, ЄД 4242596 ( т.1 а. с. 184) - повернути власнику ОСОБА_17

- картку Transcend Premium 300x micro sd 32 GB;

- картку Micro SD №366т;

- відеокасету серія 04FA 1407 N111;

- реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 01.04.2015; платіжне доручення №17 від 27.01.2015; платіжне доручення №90 від 29.01.2015; платіжне доручення №2663 від 05.02.2015; платіжне доручення №5392 від 12.02.2015; платіжне доручення №546 від 20.02.2015; запити про отримання витягу з реєстру платників податку на додану вартість; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість (т.1 а. с.115-127);

- службову записку від 27.03.2015 року; інформацію ОСОБА_17 , щодо розгляду реєстраційної заява за ф.№ 1-ПДВ від 27.03.2015; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 25.03.2015 року; розгляд заяви та реєстрацію платника податку на додану вартість від 26.03.2015 року; повідомлення ТОВ «ДОМАСС 2014» ОСОБА_17 від 26.03.2015 року; реєстраційну заяву платника податку на додану вартість від 23.03.2015; дані про розгляд заяви та реєстрацію платника податку на додану вартість; опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії; положення про управління реєстрації платників та електронних сервісів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. (т.1 а. с. 201 228);

- журнал реєстрації вхідної загальної кореспонденції початого 12.03.2015; наказ від 29.01.2015 року №5-0 про призначення ОСОБА_16 на посаду начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси; особову картку №763 ОСОБА_16 , особову картку № НОМЕР_2 ОСОБА_16 ( т.2 а. с. 1 153);

- наказ від 10 березня 2015 року №35; положення про управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС у Одеській області; детальну інформацію про юридичну особу ( т.3 а. с. 144 165).

- слід зберігати у матеріалах судової справи;

- аркуш типу А4, маркером «УФ состав», напис «НВ» в кількості 3 аркушів, який міститься в конверті №1. ( т.1 а. с. 196).

- аркуш А4 з люмінесцентним аерозолем «Промінь 1», який міститься в конверті №2 (т.1 а. с. 195).

- ватні тампони зі змивами з аркуша А4 состава «Промінь 1», які містяться в конверті №3.( т. 1 а. с. 197).

- знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1