Справа №478/486/20 пров. №1-в/478/91/2020

У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ВК №93 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, засудженого:

1) 24.10.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.15, ч.2 ст.308 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 3 роки;

2) 23.10.2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, 21.01.2016 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 9 місяців 13 днів;

3) 10.05.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

4) 23.04.2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, початок строку: 20.02.2018 року; кінець строку: 16.11.2021 року,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В с т а н о в и в:

02 квітня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушував, з першого дня прибуття до Казанківської ВК (№93) працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, за що має заохочення, має на утримані неповнолітню дитину, яка потребує його виховання, вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив клопотання задовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення.

На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ) зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення останнього в межах даного кримінального провадження з 20.02.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. (Залік з 20.02.2018 року по 24.05.2019 року 1 рік 3 місяці і 4 дні).

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 10.06.2019 року.
Станом на 09.04.2020 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 3 роки 4 місяці і 24 дні (з урахуванням заліку, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ), з 20.02.2018 року по 24.05.2019 року 1 рік 3 місяці і 4 дні), не відбутий строк покарання складає 1 рік 7 місяців і 7 днів.

Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 06.04.2020 року засуджений ОСОБА_5 має від адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» два заохочення: зняття раніше накладеного стягнення від 17.05.2019 року (від 30.10.2019 року); подяка (від 16.01.2020 року).
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній мав шість стягнень, в період перебування в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»: попередження за залишення камери та висловлювання нецензурною лайкою на адресу адміністрації СІЗО (від 11.01.2019 року, від 27.03.2019 року), догани за вилучені заборонені предмети (від 28.11.2018 року, 04.02.2019 року, від 11.05.2019 року та 17.05.2019 року), які погашено та знято у встановленому законом порядку.
З витягу з протоколу №6 від 27.03.2020 року засідання адміністративної комісії Казанківської ВК №93 з питань застосування до засуджених заохочувальних норм, встановлення адміністративного нагляду вбачається, що комісією прийнято рішення про відмову засудженому ОСОБА_5 в застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення (арк.особ.спр.130).

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 06.04.2020 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у СІЗО м. Миколаєва допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав ряд стягнень, які на даний час погашено та знято у встановленому законом порядку, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 10.06.2019 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №8 та працевлаштований каменотесом до виробничої зони установи виконання покарань, до роботи ставиться добре, за що має одне заохочення та заробітну плату, приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, за що має одне заохочення. Встановлений режим утримання не порушує, стягнень не має. У скоєному злочині розкаюється, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. Від кримінальної справи має судовий позов, який сплачує по мірі можливості. У відносинах з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, але виконує їх законні вимог під контролем. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень підвищує, на заходи виховного впливу реагує добре. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». У колективі засуджених відкритий, не брехливий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. За характером: не конфліктний, цілеспрямований, врівноважений. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування та отриманням посилок. Зовні охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується без контролю представників адміністрації, утримує в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку.

Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (а.с.129) засуджений ОСОБА_5 з 27.12.2019 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Матеріали судового провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий.

Як видно з матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 у 2016 році, був звільнений умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини.

Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за період відбування покарання два рази заохочувався начальником установи, разом із тим, 6 разів допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, що не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому, рішенням комісії Державної установи «Казанківська ВК №93» від 27.03.2020 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення.

На підставі викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_5 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а через деякий період часу поводив себе так, щоб на нього була складена позитивна характеристика з метою дострокового звільнення від призначеного покарання, тобто його позитивна поведінка носить виключно ситуативний характер, що судом не може бути розцінене як те, що він твердо став на шлях виправлення.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя