ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/340/20 Справа № 208/8309/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів, задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на проведення експертизи.
ОСОБА_7 визнано винним за те, що 03.11.2018 року, приблизно о 12.00 год., ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю з власницею буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орендував у неї кімнату у зазначеному будинку, де став проживати.
04.11.2018 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_7 перебував за місцем мешкання у будинку АДРЕСА_1 , де побачив майно, яке належить особі похилого віку ОСОБА_9 , а саме; масажер «Ефференцессор Пноделикс», вимірювач артеріального тиску «Microlife BP 2ВІО» та грошові кошти.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 вийшла з вищевказаного будинку та тимчасово втратила контроль над своїм майном, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав з приміщення вказаного житлового будинку наступне майно: масажер «Ефференцессор Пноделикс» вартістю 352 гривні 50 копійок, вимірювач артеріального тиску «Microlife BP 2ВІО» вартістю 188 гривень 50 копійок та грошові кошти в сумі 3 800 гривень, які на праві власності належали потерпілій ОСОБА_9 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 вийшов із вказаного будинку, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4 341 гривень.
Не погоджуючись з призначеним судом першої інстанції покаранням, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року в частині призначення покарання, та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції не враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він протягом 2003-2018 років неодноразово судимий за злочини проти власності, проти життя і здоров`я особи, а також за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі, маючи непогашену судимість, ОСОБА_7 знову вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. Тому прокурор вважає, що покарання у вигляді 2 років позбавлення волі є м`яким та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , також подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, в якій просить змінити вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року в частині призначення покарання.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року з випробуванням, встановити обвинуваченому ОСОБА_7 іспитовий строк, та покласти на нього в період випробувального терміну обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Свою апеляційну скаргу захисник обгрунтовує тим, що покарання, призначене судом першої інстанції є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також особі обвинуваченого.
Зазначив, що суд першої інстанції мав підстави для застосування положень ст. 75 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини та щире каяття.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При ухваленні вказаного вироку, суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та часткове відшкодування завданої шкоди, та обставини, обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину. Також суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений скоїв злочин щодо особи похилого віку.
Колегія суддів не приймає доводи захисника ОСОБА_8 щодо наявності підстав для застосування положень ст. 75 КК України, оскільки законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК.
В постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року, Верховний Суд констатує, що загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Колегія суддів також не приймає доводи прокурора щодо м`якості призначеного покарання, оскільки вважає, що при ухваленні вироку суд першої інстанції врахував, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого злочину, що належить до категорії злочинів середньої тяжкості, характер скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щіре каяття, часткове відшкодівання завданої шкоди та його намір відшкодувати шкоду у повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень.
Доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації скоєного в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_8 , а тому вважає за необхідне вказані апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4