Провадження № 1-кп/369/380/20
В И Р О К
іменем України
10.02.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000007 від 02.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, -
встановив:
ОСОБА_7 приблизно в 2015-2016 рр. (більш точного часу не встановлено) познайомився з ОСОБА_6 , який займався технічним обслуговуванням транспортних засобів, у тому числі й транспортним засобом, яким користувався ОСОБА_7 .

У липні 2016 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_7 захотів придбати автомобіль та повідомив про це своєму сину - ОСОБА_8 , який у свою чергу запропонував звернутися до ОСОБА_6 , оскільки останній повідомляв ОСОБА_8 , що додатково займається доставкою та розмитненням автомобілів із Угорщини.

28.07.2016 на території домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , попередньо домовившись, зустрівся з ОСОБА_6 , якому повідомив про бажання придбати розмитнений автомобіль марки «Ford Kuga» з Угорщини, у відповідь на що ОСОБА_6 , використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства з потерпілим ОСОБА_7 , пообіцяв допомогти придбати автомобіль, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввівши потерпілого ОСОБА_7 в оману з метою заволодіння його грошовими коштами у великих розмірах шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами у великих розмірах шляхом зловживання довірою, корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що доставкою та розмитненням транспортних засобів із Угорщини він не займається та не займався, а тому не зможе виконати взяті на себе зобов`язані перед ОСОБА_7 щодо доставки з Угорщини та розмитнення в Україні автомобіля марки «Ford Kuga», повідомив ОСОБА_7 , що загальна вартість вказаного автомобіля з доставкою та розмитненням становить 12 000 доларів США, що в перерахунку по офіційному курсу Національного банку України станом на 28.07.2016 дорівнює 297 784,80 грн., і що ОСОБА_6 працює по повній попередній оплаті, викликавши при цьому в потерпілого впевненість про вигідність такої угоди.

Того ж дня, ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , будучи введеним в оману ОСОБА_6 , який не мав наміру виконували зобов`язання, добровільно передав йому грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, що в перерахунку по офіційному курсу Національного банку України станом на 28.07.2016 дорівнює 297 784,80 грн., вважаючи це правомірним та вигідним для себе.

У своючергу, ОСОБА_6 автомобіль марки «Ford Kuga» ОСОБА_7 не доставив, грошовими коштами в сумі 12 000доларів США, що в перерахунку по офіційному курсу Національного банку України станом на 28.07.2016 дорівнює 297 784,80 грн. розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Усудовому засіданні прокурор, представник потерпілого, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим, укладену 10.02.2020 року .

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, потерпілий ОСОБА_7 дав письмову згоду прокурору на укладення угоди у відповідності до ст. 469 КПК України. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, повністю доведена і знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, матеріали кримінального провадження, врахувавши, що вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч. 3 ст.190 КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, та призначити узгоджену сторонами міру покарання та стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого узгоджені суми у відшкодування, заданої матеріальної та моральної шкоди.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368; 369; 374; 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 337 440 (триста тридцять сім тисяч чотириста сорок) грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди; 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп. у відшкодування витрат на залучення експертів.

Речові докази по справі : оригінали розписок від 28.07.2016 року та 23.11.2017 року, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1