Провадження №1-кс/127/5294/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 16.11.2019 близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_5 у групі з ОСОБА_5 та іншими невстановленими слідством особами, знаходячись в громадському місці на території АЗС «Avantage 7», в с. Михайлівка по вул. Липовецька, 3, Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, групою осіб, розпочали безпричинно застосовувати насильство, а саме штовхати, наносити удари руками та ногами раніше незнайомим їм особам - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в той час перебували на території АЗС разом зі своїми друзями та працівниками АЗС .

Своїми спільними діями, в ході безпричинної бійки, розпочатої ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та невстановленими слідством особами, потерпілому ОСОБА_16 нанесено удари по обличчю та тілу, в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; перелому кісток носа зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку експерта № 1486/1487 від 11.02.2020 належать до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_9 нанесено удари по обличчю, в область голови та удари руками і ногами по тілу; ОСОБА_15 нанесено удар кулаком в область обличчя та удари ногами по тілу; ОСОБА_10 нанесено удар кулаком по тілу, внаслідок чого він впав на землю та нанесено декілька ударів ногами по тілу; ОСОБА_8 , який перешкоджав спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , нанесено удар ногою по тілу та удар по голові; ОСОБА_11 нанесено удар кулаком в область голови; ОСОБА_13 , нанесено удар кулаком по тілу, внаслідок чого він впав на землю та нанесено удари ногами по тілу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб.

02.06.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: 1) протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; 2) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; 3) протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; 4) висновком судово-медичного експерта №1486/1487 від 11.02.2020; 5) відеозаписом з камер відеоспостереження з АЗС с. Михайлівка; 6) іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Обєднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до частини 2, статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, шляхом повідомлення співучасників, які на даний час не встановлені, про його викриття;

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; 2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; 3) застава, оскільки в разі сплати застави він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 забіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25.04.2003 року при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і продовженням строків тримання під вартою, суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 12 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання.

Жодних доказів або обґрунтувань наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України зокрема щодо того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином стороною обвинувачення суду не надано.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, а саме: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала про застосування особистого зобов`язання ОСОБА_5 діє протягом двох місяців, тобто до 03.08.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя