Справа № 438/111/20
Провадження №1-кс/438/16/2020
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу

28 січня 2020 року Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області - ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 26.01.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.121 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жашків Черкаської області, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із цивільною дружиною, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,
за участі учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області, погодженим з заступником начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання.
Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000059 від 26.01.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2020 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись разом із знайомим ОСОБА_9 в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на заподіяння умисного тілесного ушкодження, тримаючи у правій руці ніж, клинком якого наніс потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів в ділянку грудної клітки зліва, внаслідок чого заподіяв проникаючу забійно - різану рану грудної клітки зліва, різані рани спини та грудної клітки зліва.
Таким чином ОСОБА_3 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заява гр. ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_3 порядку ч.1 ст. 208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 ; рапортом начальника СКП Бориславського ВП ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом додаткового допиту ОСОБА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 . а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;- підозрюваний ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років і відповідно до ст.12 КК України вважається тяжким злочином; ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків та не працевлаштований; у разі визнання винуватим, ОСОБА_3 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі.
Слідчий обґрунтовує взяття під варту наявністю ризиків, визначених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 подане клопотання підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_3 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечили, просять обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Сторона захисту вважає, що пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є необґрунтованою, оскільки відсутній відповідний висновок судово-медичного експерта. Крім того зазначив, що зазначені у клопотанні ризики є надуманими. Вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має. Просив у задоволенні такого відмовити та обрати відносно підозрюваного домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_3 показав, що офіційно непрацевлаштований. Проте прибув в смт.Східниця м.Борислава на заробітки та неофіційно працює. Тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_2 і там ним було вчинено дане кримінальне правопорушення. Після вчинення злочину не намагався втікати з місця злочину, подальшому не буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Постіно проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із цивільною дружиною та малолітнім сином. Жаліє за вчиненим. Потерпілий є його товаришом з дитинства.
Заслухавши покази сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року N 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На думку суду, стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Враховуючи, відсутність у матеріалах справи висновку експерта про тяжкість нанесених тілесних ушкоджень, наявність лише довідки медичного закладу на наявність проникаючої колото-різаної рани здіва, колото-різаних ран лівого плеча та спини на тілі потерпілого ОСОБА_9 , кваліфікації злочинних дій за ч.1 ст.121 КК України підозрюваного ОСОБА_3 є передчасною.
Крім цього, згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Далі згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України. Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Доказів того, що підозрюваний якимось чином впливатиме на потерпілого чи свідків, переховуватиметься від слідства чи суду або вчинятиме інші злочини не має.Із показань підозрюваного ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що останній не намагався втекти з місця вчинення злочину.
Відсутність міцних соціальних зв`язків на території обслуговування місцевого підрозділу поліції та відсутність постійного місця праці не може слугувати для суду підставою для обрання підозрюваному найсуворішого виду запобіжного заходу.
Крім цього, підозрюваний проживає за місцем реєстрації в проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із цивільною дружиною, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасник бойових дій.
Доводи прокурора про вплив на потерпілого чи свідків зі сторони підозрюваного жодним чином не доведено, а відтак є голослівними і до уваги такі суд не приймає.
Також судом враховується, що з часу вчинення злочину підозрюваний жодних дій, які б давали підстав вважати про наявність ризиків не вчинено, зокрема підозрюваний співпрацює з слідством, надає покази, визнає вину у вчиненому, вважаючи що діяв з метою самозахисту.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, учасником бойових дій, має міцні соціальні звязки за місцем постійного проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також те, що прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та постановити ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби та покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жашків Черкаської області відмовити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жашків Черкаської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів, негайно звільнивши його з - під варти в залі судового засідання після проголошення ухвали на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:
1)прибувати до слідчого СВ Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за першою вимогою;
2)не відлучатися із місця фактичного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в нічний час доби, а саме з 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку наступної доби;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4)здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Роз`яснити підозрюваному, що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала суду в частині звільнення підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1