Справа № 308/4263/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника володільця майна - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000506 слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що 01.05.2020 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від старшого інспектора Управління патрульної поліції про те, що ним було зупинено автомобіль "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , де в ході перевірки документів, водій вказаного автомобіля відмовився показати номерні позначення агрегатів шасі кузову, у зв`язку з цим є підстави вважати, що наявні елементи підроблення номерного позначення.
01 травня 2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
01 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном, також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію т/з Республіки Польща серії НОМЕР_2 .
01 травня 2020 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з Республіки Польща серії НОМЕР_2 визнані речовим доказом.
Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вважаються предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.
Слідчий зазначає, що вилучені речі, а саме транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з Республіки Польща серії НОМЕР_2 визнані речовими доказами та можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження , оскільки без наявності вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію до останнього не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: технічної експертизи документів та трасологічної експертизи, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування, слідчий просить у відповідності до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, накласти арешт на автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Польща серії НОМЕР_2 , шляхом заборони їх використання та розпорядження, який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.
В судове засідання слідчий не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи.
Володілець майна автомобіля марки «Peugeot 206» н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 в судове засідання не зявився.
Представник володільця майна автомобіля марки «Peugeot 206» н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив вважаючи його необгрунтованим. Наголосив на тому, що слідчий в судове засідання не з`явився, а відтак не підтримав подане ним клопотання, що також вказує на його не актуальність для органів досудового слідства.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 01.05.2020 року внесені до ЄРДР за № 0000506, попередня правова кваліфікація ст. 290 КК України.
01 травня 2020 року в ході проведення огляду місця події автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 було вилучено, що стверджуєтся даними протоколу огляду місця події від 01.05.2020 року.

01 травня 2020 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з Республіки Польща серії НОМЕР_2 визнані речовим доказом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб - автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 , який вилучений під час проведення огляду місця події, є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим - арештованим майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вилучені 01.05.2020 року у ході огляду місця події речі мають значення речових доказів у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Одночасно , слідчий суддя вважає , що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170, 171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту автомобіля та конкретизовано підстави та мета накладення на нього арешту.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема враховано, що автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 зареєстрований в Польщі і в разі ненакладення на нього арешту, власник зможе безперешкодно виїхати за межі України, що може перешкодити досудовому розслідуванню, яке знаходиться на початковому етапі, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони використання та розпорядження.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000506 слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки "Peugeot 206" н.з. Республіки Польща НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Польща серії НОМЕР_2 , шляхом заборони їх використання та розпорядження, який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 18 травня 2020 року о 12- 09 годині.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1