Справа № 359/4953/19
Провадження № 1-в/359/13/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК-119 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника ТОВ «Аметист» ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль, в режимі відеоконференції, клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, українця, раніше не судимого, засудженого вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 березня 2015 року вказаний вирок залишено без змін. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2016 року застосовано Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зараховано у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 23.11.2012 року по 16.09.2013 року, з 09.12.2013 року по 10.06.2014 року та 17.12.2015 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Бориспільській виправній колонії № 119».

Захисник засудженого звернувся з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання відносно ОСОБА_7 у виді позбавлення волі більш м`яким на підставі ст. 82 КК України та в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, оскільки на це є всі законні підстави.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник БВК-119 в судовому засіданні зазначив, що засуджений згідно характеристики став на шлях виправлення та до нього можливе застосування ст. 82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Представник ТОВ «Аметист» підтвердив можливість працевлаштування засудженого згідно гарантійного листа.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не виявив бажання працевлаштуватися та заробітна плата йому не нараховувалась. Всі заохочення ОСОБА_7 отримав за участь у релігійно-богослужбових місіонерських заходах православної церкви, однак своїм ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення. Крім того невідбута частина покарання становить більше двох років, що також на його думку є підставою для відмови у зазначеному клопотанні.
Суд, заслухавши думку сторін та ознайомившись із особовою справою засудженого приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно, щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, що в даному випадку встановлено судом.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З особової справи вбачається, що ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 08.04.2015 року. Під час знаходження в Чернігівському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Бориспільській ВК №119 відбуває покарання з 01.10.2015 року. Має 4 заохочення за 2018 рік. Однак, як встановлено, судом, зазначені заохочення були отримані не за ставлення до праці, а за участь у релігійно-богослужбових місіонерських заходах православної церкви. Засуджений не працевлаштований у зв`язку зі станом здоров`я, однак до тимчасової втрати працездатності також не виявляв бажання працевлаштовуватися та заробітна плата йому за весь період відбування покарання не нараховувалась.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Згідно медичного висновку, що міститься в матеріалах особової справи засуджений ОСОБА_7 проходить період післяопераційної реабілітації та про працеспроможність, можливо буде визначитися після одужання. Даних про те, що засуджений одужав та може бути працевлаштований, матеріали справи не містять.

Крім того слід зазначити, що невідбута частина покарання засудженого становить більше двох років, однак виправні роботи встановлюються на строк до двох років.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав однозначно стверджувати про можливість працевлаштування, виправлення і перевиховання засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання, а тому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним.

На підставі ст. 57, ст. 82 КК України та керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1