Справа №212/3580/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження від 02 квітня 2018 року за № 0000933 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Біджан, Хабаровського краю, Росія, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 02 квітня 2018 року, в період часу з 00 годин 20 хвилин до 00 годин 40 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пов`язаного з проникненням у житло, переслідуючи корисні наміри, прийшов до домоволодіння за адресою, АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю свідків через незамкнені двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні коридору вищезазначеної квартири, скориставшись тим, що власники квартири спали, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви намагався таємно викрасти дитячу універсальну коляску марки Веха Cube CU-4, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 91 від 07 квітня 2018 року становить 6976 гривень 37 копійок, яка належить ОСОБА_6 , яку ОСОБА_3 перемістив у зручне положення для подальшого транспортування її з приміщення коридору, розвернувши коляску в бік виходу з приміщення квартири вказаного будинку, та намагався прослідувати далі до приміщення вказаної квартири з метою таємного викрадення іншого, цінного майна яке належить ОСОБА_6 .

Проте ОСОБА_3 не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці з викраденим був зупинений власником квартири ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 02 квітня 2018 року, вночі, точного часу не пригадує він через незачинені двері проник до приміщення домоволодіння за адресою, АДРЕСА_4 , де, скориставшись відсутністю власників, намагався викрасти дитячу коляску, однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був зупинений власником квартири.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, та не перебував, перебував на обліку у лікаря нарколога з березня 2009 року по серпень 2010 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з обліку через відсутність відомостей, згідно характеристики за місцем проживання характеризується формально, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої останнй просить кримінальне провадженні відносно ОСОБА_3 розглянути без його участі, покарання просить призначити на розсуд суду. Крім цього суд враховує досудову доповідь, що складена відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75, 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дитячу універсальну коляску марки Веха Cube CU-4, повернуту під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1