Єдиний унікальний номер 185/5447/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0001148 від 05.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця міста Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.01.2012 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 25.09.2015 року звільнений з Комісарівської ВК № 22 Луганської області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженця міста Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Белгород, Російська Федерація, громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

05.12.2014 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.186, ст. 69, 71 КК України до 3 років позбавлення волі. 17.03.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженця міста Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, учня ПТУ-81, непрацюючого, неодруженого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:

-23.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Покарання не відбув,

-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

05.05.2016 року о 01.50 год., (точний час досудовим слідством не встановлено), біля супермаркету «АТБ», розташованому по вулиці Центральній в м Павлограді Дніпропетровської області, зустрілися раніше знайомі між собою неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження. В ході бесіди. особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, запропонувала останнім вчинити розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_6 , з метою заволодіння її майном, поєднаним із насильством, небезпечним для її здоров`я, на що останні погодились. З цією метою, цього ж дня, 05.05.2016 року, близько 03.00 год., (точний час досудовим слідством не встановлено) особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та неповнолітній ОСОБА_16 , маючи єдиний спільний злочинний умисел, прибули до будинку АДРЕСА_6 , де впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, відкрили хвіртку вищевказаного домоволодіння, та зайшли на територію подвір`я. Далі, указані особи, перебували на території подвір`я буд. АДРЕСА_6 , де ОСОБА_7 постукав у вікно вказаного будинку. Після чого потерпіла ОСОБА_10 відчинила двері будинку. В цей час ОСОБА_17 , який стояв коло вхідних дверей наніс потерпілій ОСОБА_10 декілька ударів кулаком руки в обличчя, від чого остання впала спиною на підлогу в коридорі будинку. Далі, ОСОБА_17 сів на потерпілу зверху, та продовжував наносити численні удари кулаками рук по її обличчю. В цей час, особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що потерпіла не зможе чинити перешкод у заволодінні майном, проникли через відкриті вхідні двері до вищевказаного будинку. Неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, залишився на подвір`ї домоволодіння, та спостерігав за навколишньою обстановкою. Далі особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діючи спільно, умисно, за попередньою змовою групою осіб зайшли до зальної кімнати вищевказаного будинку звідки викрали: телевізор марки «Philips» вартістю 3 381 грн.; ноутбук марки «Самсунг G 500» вартістю 867,75 грн.; фотоапарат марки «Samsung» вартістю 152,50 грн.; мобільний телефон марки «Samsung E970» вартістю 317 грн.; срібні сережки у вигляді квітів, вартістю 528 грн.; срібні сережки вартістю 595 грн.; срібний перстень, вартістю 435 грн.; срібну каблучку вартістю 418 грн.; золоту обручку вартістю 3 960 грн.; золотий ланцюг вартістю 10 450 грн.; золотий кулон вартістю 5225 грн., із спальної кімнати викрали грошові кошти в сумі 7300 російських рублів, які відповідно до курсу НБУ станом на 05.05.2016 року становили 1917 гривень 20 копійок. Таким чином, потерпілій ОСОБА_10 в результаті розбійного нападу було завдано матеріального збитку на загальну 29 646 тис. грн. 05 коп. Після чого, особа, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд. Потерпілій ОСОБА_10 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми; забійної рани лобної області; параорбітальні гематоми; синці в області підборіддя зліва, на лівій бічній поверхні шиї в середній третині, на передній поверхні грудної клітини в проекції рукоятки грудини та в правій підключичній області, на задній поверхні лівого плечового суглобу, в області крила лівої лопатки, на задній поверхні правого плечового суглобу, на задній поверхні грудної клітини в проекції 8-9 ребер по біля хребтовій лінії, на зовнішньо - задній поверхні лівого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 05.05.2016 року він зустрів ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими вирішили скоїти крадіжку, яку запропонував ОСОБА_18 . Ролі вони не розподіляли, лише вирішили, хто буде бити того, хто відчинить двері будинку. Вони підійшли до двору. ОСОБА_8 залишився за двором, а всі інші пішли за ним. Він постукав у вхідні двері будинку, які відчинила потерпіла, та він наніс їй 2 удари кулаком по голові. Коли потерпіла впала, він сів на неї зверху, щоб не було видно хто з ним знаходиться. ОСОБА_7 був у нього за спиною. Потім він та ОСОБА_18 перенесли потерпілу до будинку, яка щось говорила, та що саме, він не пам`ятає. Він весь час тримав потерпілу, а інші співучасники були в приміщенні, та що робили, він не бачив. ОСОБА_7 був у тій кімнаті, де була потерпіла, та його задача була знайти майно у будинку. Із викраденого майна було: телефон, фотоапарат, телевізор, ноутбук, та інше майно яке вказане в обвинувальному акті. З кількістю, найменуванням, вартістю викраденого майна він згоден. Майно вони здали у ломбард на ім`я ОСОБА_6 в м. Тернівка, та у ломбарді на автостанції в м. Павлоград. Гроші вони розділили на всіх співучасників. У скоєному він щиро кається, та просить вибачення у потерпілої. Причиною скоєння злочину було те, що хотілось "легких" грошей. Позовні вимоги потерпілої він визнає в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, 05.05.2016 року йому та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_18 запропонував вчинити злочин, а саме викрасти майно із будинку. Маски у них були з футболок, які робили самі. Вони відійшли до будинку АДРЕСА_6 , та ОСОБА_5 постукав у двері. Коли їх відчинила потерпіла, то останній вдарив потерпілу. Вони зайшли у дім. ОСОБА_8 за наказом ОСОБА_18 залишився за двором. Він виніс з будинку телевізор, ноутбук, срібло. Телефон знайшов ОСОБА_7 .. Гроші йому передав ОСОБА_18 . Здали все майно у ломбард на його ім`я, а виручені гроші розділили на всіх співучасників. З ним був проведений слідчий експеримент, та заперечень у нього не було. З кількістю, найменуванням, вартістю викраденого майна, яке зазначено в обвинувальному акті, він згоден. У вчиненому він розкаюється, та просить вибачення у потерпілої. У нього не має зацікавленості оговорювати ОСОБА_7 , спору не було, стосунки нормальні. Позов визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. 05.05.2016 року ОСОБА_18 запропонував йому, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скоїти крадіжку з будинку, адресу якого назвати не може. Вони не знали, чи є хто вдома. У дім зайшли усі 4 хлопці, а він залишився на вулиці, так наказав ОСОБА_18 . Сам він розумів навіщо хлопці пішли у будинок. Він пізніше дізнався, що потерпілій був нанесений удар ОСОБА_5 , та була викрадена техніка, та гроші. Чекав він хлопців приблизно 15 хвилин. Після крадіжки всі пішли до нього додому, так як його дім був метрів за 200 від дому потерпілої. Із краденого майна він бачив телевізор, фотоапарат, ноутбук, коштовності, які були здані до ломбарду. Йому дісталося 300 чи 400 грн., точну суму він не пам`ятає, які ділив ОСОБА_18 . Оговорювати ОСОБА_7 у нього не має наміру. З кількістю, найменуванням, вартістю викраденого майна, яке зазначено в обвинувальному акті, він згоден. У вчиненому він розкаюється, та просить вибачення у потерпілої. Згоден відшкодувати шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду пояснив, що 05.05.2016 року о 4.00 год. йому подзвонив ОСОБА_5 та запросив його у гості до ОСОБА_8 . Коли він прийшов, то ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 попросили його викликати таксі з його телефону, що він і зробив. На таксі вони поїхали у м. Тернівка, де у ломбард дали гроші та майно. Повернувшись на таксі до м. Павлограда, вони у ломбарді здали телевізор, та гроші розділили між усіма. Йому дісталось 500 грн. за те, що він їздив з усіма, та він не питав звідки гроші та майно. У розбійному нападі на потерпілу він не приймав участь, його всі обвинувачені оговорюють з тих причин, що він не перебуває під вартою, а знаходиться на волі, та не допомагає їм матеріально. Слідчий експеримент з ним проводився за участю його захисника, та він не пам`ятає що говорив, так як запитання були у грубій формі, та це йому не подобалось. Прізвища працівника поліції він не пам`ятає, та він не звертався з цього приводу з заявою до правоохоронних органів. При обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він не знає чому не говорив про тиск на нього з боку працівників поліції, а також сказав, що визнає вину у повному обсязі, але не знає чому.

Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 недостовірними щодо того, що він не приймав участь у розбійному нападі на потерпілу,щодо надання ним показів на досудовому слідстві під тиском працівників поліції, та вважає їх надуманими, неспроможними, заявленими з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами, прямо суперечать показам потерпілої, та інших обвинувачених, які надавали ідентичні покази в суді щодо участі ОСОБА_7 у даному розбійному нападі,недовіряти яким у суду не має жодних підстав, та матеріалами провадження, дослідженими в судовому засіданні. Під час проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 добровільно в присутності понятих та свого захисника розповів, а потім показав про скоєний ним злочин. Жодних зауважень від учасників слідчого експерименту, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_7 не надходило. Крім того, заяв від обвинуваченого ОСОБА_7 про здійснення на нього тиску ані під час досудового розслідування, ані під час судового провадження у суді не надходило. Дії працівників поліції не оскаржувалися, та будь яких доказів щодо застосування до нього недозволених методів ведення розслідування, ним надано не було.

Винність обвинувачених кожного окремо в скоєнні інкримінованого їм злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що знала ОСОБА_18 , так як той був її сусідом, а крім того її син жив з сестрою останнього, але стосунків вони не підтримували. 05.05.2016 року о 03.00 год. вона була вдома одна, та до неї у двері хтось постукав. Так як освітлення не було, то вона відчинила двері, та гадала, що це прийшов її знайомий. Відразу вона отримала сильний удар кулаком по обличчю, впала закривши очі, та більше нічого не бачила, але відчувала, що було декілька чоловік. Вона попросила води, але її почали душити ліктем, та наносити удари по голові. Коли на неї вилили воду, то вона втратила свідомість. А коли прийшла до тями, то вже лежала на дивані, та бачила, трьох осіб у масках які виходили з будинку, а четвертий сидів не неї. Що було у руках у них, вона не бачила. Хто бив її вона не знає, та розмов не чула. Одразу вона викликала поліцію. Від ударів у неї залишилися шрами які наносив один чоловік. У той день вона попала у лікарню.. Викрадене майно відповідає тому, що зазначено в обвинувальному акті. Майно зберігалося на шафі у шкатулці, срібло з золотом було з бирками, які також там зберігалися. Грошові кошти були у кількості 7300 рублів. Повернуто їй було телевізор, ноутбук та фотоапарат. Вона була присутня при проведенні слідчих експериментів із обвинуваченими, та заперечень відносно їх проведення у неї, та у інших учасників не було. З висновком експертів вона згодна. Просить суд призначити обвинуваченим саме сурове покарання. Цивільний позов просить задовольнити, а саме матеріальну шкоду в сумі 50000 грн., та моральну шкоду в сумі 50000 грн., яка полягає у тім, що у неї після злочину залишились шрами на обличчі, та її турбують запоморочення, вона не працювала 2 місця після злочину.

Представник служби у справах дітей - ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що неповнолітній ОСОБА_8 є сиротою, виховувався без батька, мати померла. Останній час характеризувався за місцем навчання дуже добре. Жив у гуртожитку, та був на державному утриманні. Фізичний стан його задовільний. На обліку у лікарів не перебував. По справі їй нічого не відомо. Просить обвинуваченого ОСОБА_8 суворо не наказувати, так як він неповнолітній, та має бажання надалі навчатися, та у майбутньому працювати.

Аналіз показань обвинувачених, потерпілої, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинувачених та підтверджують їх вину в інкримінованому їм злочину.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинувачених, потерпілої, вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-витягом з кримінального провадження від 05.05.2016 року про вчинення злочину невідомими особами у відношенні ОСОБА_10 (Том №5 а.с. 1-4, Том № 6 а.с. 61-62);

- протоколом прийняття зави потерпілої ОСОБА_10 про вчинення злочину невідомими особами (Том №5 а. с.10-11);

-протоколом огляду місця вчинення злочину від 05.05.2016 року, та фототаблиці до нього - території домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 під час огляду якого були встановлені сліди злочину безлад у будинку, наявність слідів крові в будинку потерпілої, а також виявлена сама потерпіла ОСОБА_10 з явними ознаками нападу, побиття та спричинення тілесних ушкоджень (Том №5 а. с. 13-31);

-довідкою № 4420 від 05.05.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_10 звернулась до КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» з травмами після її побиття невідомими особами під час злочину. (Том №5 а. с. 39-41);

-висновком судово-медичної експертизи № 129 від 17.05.2016 року, відповідно до якого встановлено, що у потерпілої ОСОБА_10 встановлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма зі струсом головного мозку; забійні рани лобної області; пара орбітальні гематоми, синців в області підборіддя зліва, на лівій бічній поверхні шиї в середній третині, на передній поверхні грудної клітини в проекції рукоятки грудини та в правій підключичній області, на задній поверхні лівого плечового суглобу, в області крила лівої лопатки, на задній поверхні правого плечового суглобу, на задній поверхні грудної клітини в проекції 8-9 ребер по біля хребтовій лінії, на зовнішньо - задній поверхні лівого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині. Також на момент огляду у ОСОБА_10 були виявлені рубці в лобній області справа на межі росту волосся та в області перенісся який розповсюджується в лобну область, які є наслідком загоєння вищезазначених ран. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів які діяли за ударним механізмом з місця прикладання діючої сили у вищезазначеній області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше 6 днів, але не більше як три тижні. Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя в момент їх спричинення. (Том №5 а. с. 50-51);

-довідкою ПО «Ломбард Онікс» згідно якої ОСОБА_6 надав у залог майно, яке належало потерпілій ОСОБА_10 ноутбук, телевізор, мобільні телефони, флешка, та було здобуте у неї злочинним шляхом (Том №5 а. с. 59-60);

-довідкою ломбарду «Бутенко та компанія» згідно якої ОСОБА_6 надав у залог до ломбарду майно, що належало потерпілій ОСОБА_10 а саме срібні прикраси, та було здобуте у неї злочинним шляхом (Том №5 а. с. 60);

-протоколом огляду та вилучення зазначених речей, визнання їх речовими доказами та розпискою потерпілої ОСОБА_10 про їх отримання від працівників поліції (Том №5 а. с. 65-72);

-протоколом огляду від 05.05.2016 року, відповідно до кого було оглянуто телевізор марки «Philips» моделі 26 FL3405/12. (Том №5 а. с. 79-91);

-довідкою ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» про надання ОСОБА_6 у заставу ноутбуку марки " Lenovo G500". (Том №5 а. с. 92);

-протоколом огляду від 05.05.2016 року, відповідно до кого, в присутності понятих, ОСОБА_5 , вказав місцевість на території футбольного поля ЗОШ №14 м. Павлограда по вул. Котовського, де було виявлено пусту пачку від цигарок, в якій знаходились грошові кошти в сумі 387 грн., та з відбитками пальців рук. (Том №5 а. с. 149);

- протоколом огляду місця події від 05.05.2016 року, відповідно до якого, в присутності понятих, було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia». (Том №5 а. с. 179);

-висновком експерта № 7/4.6-306 від 11.05.2016 року, відповідно до якого, сліди пальців рук розмірами 21x12 мм., 32x24 мм., 37x24 мм., 31x20 мм. відкопійовані на липкі стрічки розмірами сторін 50x24 мм., 45x24 мм., 42x24 мм., 43x24 мм., вилучені 05.05.2016 року в ході проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_7 , придатні для ідентифікації за ними особи. Сліди пальців рук розмірами 32x24 мм., 37x24 мм., 31x20 мм. на відрізках липкої стрічки розмірами сторін 45x24 мм., 42x24 мм., 43x24 мм. залишені відповідно вказівним пальцем правої руки, великим пальцем лівої руки, середнім пальцем правої руки особи, відбитки пальців рук якої заповнені на ім`я ОСОБА_10 , 1966 року народження. Слід пальця руки розмірами 21x12 мм. відкопійований на липку стрічку розмірами сторін 50x24 мм., залишений не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , 1993 року народження. Слід пальця руки розмірами 21x12 мм. відкопійований на липку стрічку розмірами сторін 50x24 мм., залишений не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , 1994 року народження. Слід пальця руки розмірами 21x12 мм. відкопійований на липку стрічку розмірами сторін 50x24 мм., залишений не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , 1991 року народження. (Том №5 а. с. 192-204);

-протоколом огляду від 05.05.2016 року, відповідно до якого було оглянуто фотоапарат марки «Samsung» добровільно виданий ОСОБА_19 (Том №5 а. с. 250);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року, відповідно до якого, за участю потерпілої ОСОБА_10 , за участю ОСОБА_7 , його захисника, в присутності понятих, було проведено відеозапис метою перевірки показів підозрюваного ОСОБА_7 (Том №6 а. с. 30-31);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року, відповідно до якого, за участі потерпілої ОСОБА_10 , за участю ОСОБА_6 , його захисника, в присутності понятих, було проведено відеозапис метою перевірки показів підозрюваного ОСОБА_6 (Том №6 а. с. 34-35);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2016 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, за участю захисника ОСОБА_20 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , педагога, потерпілої ОСОБА_10 , в приміщенні СВ Павлоградського ВП було проведено слідчий експеримент та відтворено обставини та обстановку події, які відбулися 05.05.2016 року о 02.45 год. по вул. Леніна (Соборна) м. Павлограда, а саме ОСОБА_19 розповів, що у квітні 2016 року за адресою його мешкання прийшов до нього його знайомий ОСОБА_18 , який у ході розмови запропонував вчинити злочин, а саме крадіжку, на що він надав згоду. 04.05.2016 року о 21.00 год. він, ОСОБА_18 , ОСОБА_6 пішли гуляти містом. О 02.00 год. вони зустріли раніше не знайомих їм ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які пішли з ними разом. У ході прогулянки ОСОБА_18 вказав на дім, який він раніше вже «обкрадав», та всі вони підійшли до будинку. Він залишився біля хвіртки, а інші зайшли у двір. ОСОБА_5 постукав у двері, та коли потерпіла їх відчинила, то той вдарив її по обличчю, від чого потерпіла впала. Далі ОСОБА_18 зайшов до будинку та за ним зайшли інші. З будинку взяли телевізор, ноутбук, фотоапарат. ОСОБА_6 взяв з дому срібні вироби, 8 тис. російських рублів, та потім вони пішли додому до нього. Він залишився вдома, а всі інші поїхали в місто. Через 40 хвилин, зателефонувавши ОСОБА_21 він дізнався, що вони на автостанції м. Павлограда, та направився до них, де хлопці між собою розподілили гроші, які отримали з ломбарду. Далі на таксі він разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_6 направилися до нього додому, забрали ноутбук, повернулися на автостанцію, де дали в ломбард. ОСОБА_19 в ході надання пояснень вказав на будинок АДРЕСА_6 , звідки він з іншими спів учасниками викрали речі. Вказав на місце, де він знаходився в момент вчинення злочину, де складали викрадені речі, та куди попрямували далі. (Том №6 а. с. 38-43);

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 2989-16 від 15.06.2016 року, відповідно до якої середня ринкова вартість викраденого майна склала 27 728,85 грн. (Том №6 а. с. 48-53).

Заява сторони захисту, а саме адвоката ОСОБА_15 про те, що під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , було порушення, а саме: не було роз`яснено право та обов`язки понятим, та його захисник був при цьому на вулиці, тобто не приймав участі при його проведенні, спростовується тим, що саме під час проведення слідчого експерименту від сторони захисту зауважень не було. Крім того, відповідно до відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , дослідженого під час судового розгляду, права та обов`язки, у встановленому законом порядку, було зачитано всім учасникам, та зауважень не надходило.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія протии Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинувачених, потерпілої, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, колегія суддів приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує їх дії, кожного окремо, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, кваліфікуються за ч.3 ст. 187 КК України.

Під час визначення покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , кожного окремо, є щире каяття у скоєнні злочину, у відношенні ОСОБА_8 , крім того вчинення злочину неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, на обліку у лікаря-норколога не перебуває, не працює, не одружений, характеризується задовільно вину визнав у повному обсязі.

ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, вину не визнав.

ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, є сиротою, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з січня 2015 року з діагнозом: «Психічний та поведінковий розлад в наслідок вживання алкоголю, тютюну зі шкідливими наслідками», учень ПТУ-81, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно. вину визнав у повному обсязі.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст. 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі, без конфіскацією майна.

Зокрема, відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

В якості підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання у відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників: наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані, що характеризують особу винного.

Колегія суддів вважає за можливим застосувати ст. 69 КК України у відношенні ОСОБА_8 , вмотивуючи такі обставинами, а саме на час скоєння злочину був неповнолітнім, щиро розкаявся, є сиротою, за місцем навчання характерезується добре, має бажання надалі навчатися та працювати, вину визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України колегія суддів вважає необхідним до призначеного покарання, за сукупністю вироків, обвинуваченому ОСОБА_8 до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року, оскільки останній вчинив злочин у період іспитового строку.

Дане покарання для обвинувачених, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для їх виправлення, та попередження вчинення ними злочинів, оскільки виправити останніх та запобігти їх злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 є дійсний у вигляді цілодобового домашнього арешту. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_7 , визначення судом покарання у виді позбавлення волі, з огляду на наведені вище дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме слабкі соціальні зв`язки останнього, оскільки він не працевлаштований, не має родини та не має місця реєстрації, не визнання вини за даним кримінальним провадження, крім того, раніше судимий за злочин, який відноситься до категорії тяжких, суд вважає наявними ризики переховування обвинуваченого від суду до набрання вироком законної сили. В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним до набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , колегія суддів враховує правовий висновок Великої Палати Верховного суду щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений в постанові Верховного суду від 29.08.2018 року у провадженні № 13-31кс18.

Так, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2018 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 - VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультра активну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046- VIII є неправильним, оскільки зворотня дія Закону № 2046 VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст. 5 КК України не допускається.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 05 травня 2016 року перебувають під вартою на час розгляду цієї справи, тобто після набрання чинностіЗаконом України від 26.11.2015 року N 838-VIII, а також після змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне при зарахуванні у строк відбування покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення, застосовуючи положення ч.5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування ОСОБА_5 . ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 05 травня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна " (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків ( ч.2 ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково, а саме на суму 27728,85 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 2989-16 від 15.06.2016 року.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичнійабо юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року, зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Колегія суддів вважає, що потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно неї злочину, а саме вона пережила страждання після спричинення їй тілесних ушкоджень, вона змушена була терпіти біль, на її обличчі, тілі та голові були рани, проходила амбулаторне лікування в медичному закладі.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинувачених, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 50000 грн., а саме по 12500 грн. з кожного.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 88 коп. слід стягнути з обвинувачених, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави по 219,97 гривень, з кожного.

Речові докази слід розподілити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 05 травня 2016 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року) зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 05 травня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 05 травня 2016 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року) зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 05 травня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 05 червня 2020 року.

Зарахувати у строк покарання період перебування ОСОБА_7 під вартою, а саме з 05 травня 2016 року по 15 лютого 2018 року.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_8 , за сукупністю вироків,до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року, та призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, тобто з 15 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_10 майнову шкоду у сумі 27728 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 50000 грн., по 12500 грн. з кожного.

В іншій частині позову ОСОБА_10 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-телевізор Philips модель 26PFL3405/12 серійний номер FZ1А, ноутбук Lenovo G 500 серійний номер CB26620076, передані на зберігання ОСОБА_10 /т. 1, а. к. п. 69,70,72/ - залишити останній за належністю;

- мультимедійний диск DVD-R з відеозаписом від 21.05.2016 року /т. 2, а. к. п 32, 33/, та мультимедійний диск DVD-R з відеозаписом від 21.05.2016 року /т. 2, а. к. п 36, 37/ - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 88 коп., а саме по 219,97 гривень з кожного.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, та взяти під варту негайно в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .