Справа №295/6778/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001035 від 12.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до суду надійшло указане клопотання, мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16.12.2019 року в справі № 29518441/19 було задоволено клопотання слідчого про накладання арешту на вантажний автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 . Із моменту вилучення автомобіля у працівників поліції було досить часу для розслідування всіх обставин справи та проведення необхідних слідчих дій, а накладенням арешту на автомобіль із забороною відчуження та користування ним порушуються права володільця майна, оскільки він позбавлений можливості працювати на ньому та утримувати сім`ю. У матеріалах справи не міститься будь-яких відомостей на обгрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права особи як довготривалий арешт автомобіля. Тому просить скасувати арешт вилученого в ОСОБА_5 12.12.2019 року вантажного автомобіля марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник володільця майна вимоги клопотання уточнив та просив скасувати арешт автомобіля в частині заборони розпорядження та користування ним. Уточнені вимоги обгрунтував викладеними в ньому обставинами.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що під час досудового розслідування необхідно провести додаткові експертизи такі як транспортно-трасологічна експертиза та технічного стану транспортного засобу, а також буде вирішуватися питання призначення одорологічної експертизи. Слідчий експеремент на теперішній час у зв`язку з проведенням ремонту дороги ще не проведено. Тому потреба в перебуванні автомобіля марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під арештом не відпала.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у справі № 295/18441/19 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 16.12.2019 року за клопотанням слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 накладено арешт на вилучений під час огляду місця події автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , з позбавленням власника та третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вказане майно. Підставою накладення арешту слідчим суддею вказано необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Слідчий органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ст. 40 КПК України).

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій щодо нього, про що повідомив слідчий у судовому засіданні, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

Окрім того, тривалість проведення слідчих і процесуальних дій не свідчать про те, що потреба у накладенні арешту на майно відпала і не може бути підставою для скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001035 від 12.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-00 год. 23.06.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1