Справа №331/5696/18
Провадження №1-кс/331/4815/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002212 від 06.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України,що має професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 29.10.1993 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст.44 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 03.11.1994, невідбутий термін 5 місяців 26 дня;
- 25.09.1996 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, умовно достроково звільнений 30.10.1998, невідбутий термін 3 місяці 7 днів;
- 16.06.1999 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 19.05.2003;
- 17.02.2004 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 21.12.2005 Комунарівським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, звільнений 22.02.2010;
- 06.10.2011 Комунарівським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, умовно достроково звільнений 12.03.2013, невідбутий термін 11 місяці 29 днів;
- 11.09.2013 Ленінським р/с м. Севастополь за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, умовно достроково звільнений 31.05.2016, невідбутий термін 4 місяці 24 дні;
- 17.05.2017 Миргородським м/с Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначив, що 05.10.2018 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замка та вибиття вхідних дверей, таємно проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки, скориставшись відсутністю власників, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: крісло колісне з санітарним оснащенням OSD-STC2D-45; 3 секції чавунної батареї пофарбованої в білий колір; 5 секцій чавунної батареї пофарбованої в білий колір; після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 11 790 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою від ОСОБА_7 ; речовим доказом диском з відеозаписом ОМП; речовим доказом диском з відеозаписом з боді камери патрульних поліцейських; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 .
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, а саме на потерпілу ОСОБА_7 та на свідка ОСОБА_12 ; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Крім того, суду пояснив, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання в повному обсязі та додав, що запобігти зазначеним ризикам при застосуванні інших більш м`яких запобіжних заходів неможливо, оскільки підозрюваний не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що, дійсно був на місці події, але не скоював кримінальне правопорушення, переховуватись не збирається, має місце реєстрації та останній час проживав у центрі реабілітації «Місто-Убежищі», просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає підозру необґрунтованою, ризики зазначені у клопотанні не підтверджені, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, характеризується задовільно, добровільно відвідує центр реабілітації, де також має соціальні зв`язки, претензій та нарікань у центра реабілітації не має, перебуваючи на іспитовому терміні від органів пробації також нарікань немає. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за місцем реєстрації.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пояснили, що ОСОБА_6 знаходиться на реабілітації, він звернувся в центр добровільно, став на шлях виправлення та характеризується позитивно. Нарікань та зауважень від керівництва центру до ОСОБА_6 не було.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, думку захисника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Матеріали клопотання, а саме: заява від ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому клопотання, додані до нього матеріали підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено. Слідчий не навів доказів намагання переховуватися підозрюваним від органів досудового розслідування чи суду, а також можливості незаконно впливати на свідків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, судом оцінено в сукупності: тяжкість покарання за санкцією ч. 3 ст.185 КК України, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання, сімейний стан, майновий стан, наявність постійного місця проживання.

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання.

Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Прокурор та слідчий не в повному обсязі довели суду недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, наявному у справі. Так, суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не зможе запобігти вказаному ризику та забезпечити належну по віденку підозрюваного. Крім того, недоцільно застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_6 не має стабільного законного джерела заробітку. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором і слідчим доведено не було.

Зважаючи на викладене і відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризику передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, з забороною покидати житло цілодобово.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, необхідно встановити 60 діб.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002212 від 06.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- з`являтися до органу досудового розслідування або суду, за першим викликом та у призначений час;
- не спілкуватись з потерпілими та свідками.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на відповідний структурний підрозділ ГУНП в Запорізькій області та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_6 на облік та повідомити про це слідчого суддю.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком на 60 днів, тобто до 17 лютого 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 21 грудня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1