1Справа № 335/7012/19 1-кп/335/672/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, який на утриманні дітей не має, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Надалі, користуючись тим, що його дії не помічені ніким з оточуючих, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 почав рух до приміщення корпусу Критого ринку із викраденою решіткою у руці, однак був помічений потерпілим ОСОБА_5 , який вголос зажадав, щоб ОСОБА_4 зупинився та став переслідувати його.
Усвідомлюючи, що його дії помічені та носять відкритий характер, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою його утримання, прискорився та швидким кроком попрямував до корпусу Критого ринку. Однак, ОСОБА_4 наздогнали потерпілий ОСОБА_5 разом із свідком ОСОБА_6 , які затримали ОСОБА_4 із викраденим майном.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 250 грн. 00 коп.
Потерпілий ОСОБА_5 подав суду заяву с проханням розглянути справу у його відсутність. Претензій матеріального чи морального характеру під час слухання справи до обвинуваченого не пред`явив.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання: визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, що полягає у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого, керуючись роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України класифікується, як злочин середньої тяжкості, особу винного, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4 , передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, визнав себе винуватим та розкаявся в скоєному, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, який офіційно не працевлаштований, але працює по приватних договорах та має дохід з заробітку, з врахуванням позиції потерпілого, який претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає, суд вважає, що досягнення мети покарання можливе без ізоляції від суспільства та з призначенням покарання в межах ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу в дохід держави. Саме таке покарання, на думку суду є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено. Матеріальна шкода на суму 250 грн. 00 коп., яка була спричинена потерпілому ОСОБА_5 була відшкодована обвинуваченим шляхом повернення викраденої речі працівникам поліції.
Процесуальні витрати на залучення експерта в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речовий доказ: решітку металеву для виготовлення м`яса на мангалі, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити за належністю.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1