Справа № 761/1613/20
Провадження № 1-кс/761/1558/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджено з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
16.01.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджено з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 20 грудня 2019 року, під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Писемського, 12., за адресою місця мешкання організатора "West trans cargo" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: картку «Приватбанк» платинум № НОМЕР_1 у кількості 1 штука, картку «Приватбанк» голд № НОМЕР_2 , у кількості 1 штука, документи ТОВ «Ведгуд» щодо митного оформлення ТМЦ на 9 арк., інвойс ТОВ «Компанія Міт Трейд» на 1 арк., флеш накопичувач чорного кольору з написом «hoco» 4 GB у кількості 1 штука, блокноти чорного кольору з чорновими записами, в кількості 2 шт.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, було надано дозвіл на проведення обшуку адресою: м. Харків, вул. Писемського, 12, де мешкає організатор "West trans cargo" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
20.12.2019, на виконання ухвали слідчого судді, було провдено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, в ході обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучені речі, документи, гроші, які мають значення для кримінального провадження, але які не зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку, а саме:
- Картка «Приватбанк» платинум № НОМЕР_1 у кількості 1 штука;
- Картка «Приватбанк» голд №153582, у кількості 1 штука;
- Документи ТОВ «Ведгуд» щодо митного оформлення ТМЦ на 9 арк.;
- Інвойс ТОВ «Компанія Міт Трейд» на 1 арк.
- Флеш накопичувач чорного кольору з написом «hoco» 4 GB у кількості 1 штука;
- Блокноти чорного кольору з чорновими записами, в кількості 2 шт.
26.12.2019 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва повернув для усунення недоліків клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_6 , що погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні.
14.01.2020, після усунення недоліків, слідчий звернувся з клопотаням про арешт зазначеного вище майна.
У судове засіданняслідчий не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, до якої рапорт, зі змісту якого вбачається, що здійснити виклик у судове засідання володільця тимчасово вилученого майна не виявилось за можливе.

Враховуючи інформацію надану слідчим, а також беручи до уваги стислі строки, визначені КПК України для розгляду такого роду клопотань, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання без участі володільця тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені слідчим до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не є співрозмірним завданням кримінального провадження, з огляду на те, що долучені до зазначеного клопотання матеріали не можуть вважатись достатніми доказами для однозначного висновку про те, що вказане майно було предметом кримінального правопорушення, або ж могло зберегти на собі його сліди, так само як і для висновку про наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

За таких обставин, зважаючи на те, що слідчим не була доведена необхідність накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 20 грудня 2019 року, під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Писемського, 12., за адресою місця мешкання організатора "West trans cargo" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: картку «Приватбанк» платинум № НОМЕР_1 у кількості 1 штука, картку «Приватбанк» голд № НОМЕР_2 , у кількості 1 штука, документи ТОВ «Ведгуд» щодо митного оформлення ТМЦ на 9 арк., інвойс ТОВ «Компанія Міт Трейд» на 1 арк., флеш накопичувач чорного кольору з написом «hoco» 4 GB у кількості 1 штука, блокноти чорного кольору з чорновими записами, в кількості 2 шт, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджено з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 20 грудня 2019 року, під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Писемського, 12., за адресою місця мешкання організатора "West trans cargo" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно повернути володільцю.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1