Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4046/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000710 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , угорця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року, близько 22 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21051» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 60 км/годину, в темну пору доби, при сухому дорожньому покритті, на ділянці проїжджої частини вул.Ардовецька м.Виноградів в напрямку центра м.Виноградів, допустив порушення Правил дорожнього руху України, зокрема: п.1.3 - «учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п.1.4 - «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила»; п.1.5 - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити всіх можливих заходів для їх усунення або попередити про них інших учасників дорожнього руху, орган поліції, власника дороги або уповноважених ним осіб»; п.2.3. (б) - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі»; п.2.9. (а)- «водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння»; п.12.1. «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.3. ПДР - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»: п.12.3 - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

В порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення з велосипедистом в момент виникнення небезпеки для його руху, як рухаючись з швидкістю 60 км/год, так і рухаючись з максимально допустимою швидкістю в даних дорожніх умовах 50 км/год, допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21051», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 із задньою частиною велосипеда без маркування, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному із ним напрямку, з певною швидкістю.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №95 від 14.08.2019, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна-рвана рана чола, які згідно п.2.3.1/а «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; перелом ІХ-Х ребер з обох сторін, які спричинили розлад здоров`я понад 21 день, і за цією ознакою, згідно п.2.2.1/в «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості; поєднана травма черева, лівобічний гемоторакс, правобічний гемопневмоторакс, двохмоментний розрив селезінки, які є небезпечними для життя у момент їх спричинення, і за цією ознакою, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні пошкодження.

Згідно висновку експерта №10/395 від 22.10.2019, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дії водія автомобіля марки «ВАЗ 21051» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вимогам пункту 12.3 Правил Дорожнього руху, так як він мав технічну можливість зменшити швидкість свого транспортного засобу до швидкості велосипедиста, який рухався в попутному напрямку, тим самим уникнути зіткнення, як рухаючись з максимально допустимою швидкістю в даних дорожніх умовах, так і з заданою швидкістю.

Тобто, в діях водія автомобіля марки «ВАЗ 21051» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вбачаються невідповідність вимогам п.п.12.2, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, визнав вину у вчиненні цього кримінального правопорушення. Пояснив, що 29.07.2019 року за обставин, які вказані у обвинувальному акті, сталася ДТП. Разом із ним в якості пасажира у автомобілі їхав ОСОБА_7 . Додав, що ним недавно придбано автомобіль за кошти заощаджені на заробітках, однак право на керування транспортними засобами він не має. Ним відшкодована шкоду потерпілому ОСОБА_6 , завдану останньому внаслідок ДТП, про що свідчить розписка ОСОБА_6 . Дуже жалкує, що так сталося, просив вибачення.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, оскільки обвинуваченим ОСОБА_8 повністю відшкодовано шкоду, яка завдана злочином і він не має до нього ніяких претензій. Із доданої до матеріалів обвинувального акту розписки від 22.02.2020 року слідує, що потерпілий ОСОБА_6 отримав від обвинуваченого ОСОБА_4 кошти в розмірі 10000,00 грн. у відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.162), по місцю проживання характеризується позитивно (а.п.161), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.159), досудову доповідь уповноваженого органу пробації, згідно якої виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, врахувавши думку сторін та інших учасників судового провадження, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Враховуючи тяжкість злочину, основне покарання за який встановлено в межах позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, особу винного, який є молодим за віком, вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду, та інші обставини справи, а саме характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення обвинуваченого до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів

Підстав для обрання більш м`якого покарання суд не знаходить.

Крім того, оскільки досудовим слідством та судом встановлено, що ОСОБА_4 під час ДТП керував транспортним засобом, не маючи при цьому такого права (відсутнє право на керування транспортними засобами), суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався та підстави для його застосування, до набрання вироком законної сили відсутні.

З огляду на вищевказане, керуючись статтями 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Накладений ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 08.08.2019 року у справі №299/2411/19 арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_2 та велосипед жіночого типу без маркування, власником якого являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_3 скасувати (а.п.57).

Речові докази:

- транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21051», р.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області повернути власнику ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_2 (а.п.25-26, 34);

- велосипед жіночого типу без маркування, який переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області повернути власнику ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 (а.п.25-26).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/307 від 22.08.2019 у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять грн. 05 коп.) гривень (а.п.100).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/310 від 28.08.2019 у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять грн. 05 коп.) гривень (а.п.117).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/395 від 22.10.2019 у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять грн. 05 коп.) гривень (а.п.146).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору та засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1