Провадження 1-кп/522/2082/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003605 від 11.07.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, без освіти, не працюючого, без визначеного місця проживання та реєстрації, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,
законного представника - ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 р. приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_3 разом з (Особою-2), матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження та направлені до суду та (Особою-3) і (Особою- 4), які не досягли віку, з якого можлива кримінальна відповідальність та матеріали у відношенні яких також виділені в окреме провадження, перебуваючи на вулиці Новощепний ряд в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи ціль особистого збагачення, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме шляхом нанесення ударів руками і ногами по голові, тулубу і кінцівках, завдавши потерпілому побоїв, відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном «Мейзу М5С» у копусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , завдавши потерпілому матеріальний збиток у розмірі 2 999 грн.
Крім того, 02.05.2019 р. в період часу з 01 - 02 год., більш точно час не встановлений, ОСОБА_3 разом з (Особою-2), матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження і направлені до суду та невстановленою особою чоловічої статі (Особа-3), матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, перебуваючи біля будинку по вул. Мала Арнаутська, 93 в м.Одесі, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 та вказані особи чоловічої статті раптово для потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосували до них фізичне насильство, завдаючи їм численні удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам, завдавши їм побої, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Подолавши внаслідок застосування вказаного насильства опір потерпілих, застосовуючи фізичну силу вказані особи повалили потерпілих на землю та приступили до пошуку цінного майна.
В результаті обшуку одежі потерпілих ОСОБА_3 та вказані особи заволоділи майном потерпілих, а саме: ОСОБА_7 чорною сумкою з логотипом «Nike» вартістю 500 грн., в середині якої знаходились документи потерпілого які не мають грошової вартості, мобільний телефон марки «Meizu 6Not L» вартістю 4000 грн., гаманець чорного кольору вартістю 250 грн. з банківськими картками без грошової вартості та кросівками чорного кольору фірми «Рumа» з логотипом «Ferrarri» вартістю 2700 грн. та майном ОСОБА_8 : мобільним телефоном «Samsyng Galaksi G2» вартістю 2500 грн., срібним браслетом 500 грн., грошовим коштами у розмірі 500 гривень, документами та банківською карткою які для потерпілого не мають грошової цінності, всього завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 7450 грн. та потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3500 грн., а всього на загальну суму 10950 грн.
Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано
- за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб,
- за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.
Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Оскільки ОСОБА_3 , визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини його вчинення, пом`якшуючі обставини.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , є тяжким злочином.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує досудову доповідь складену на останнього, згідно висновку якої виходячи з джерел інформації щодо ОСОБА_3 , ризик вчинення повторного злочину середній. Орган пробації вважає, що виправлення юнака можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк лише у винятковому випадку та за умови ініціювання позбавлення матері батьківських прав та влаштування неповнолітнього до закладу інтернатного типу, з метою забезпечення неповнолітнього необхідними умовами проживання та здобуттям освіти. Лише за таких умов орган пробації може забезпечити належний інтенсивний нагляд та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання пробаційних програм, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , позитивно характеризується, вину у вчинені злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ним нового злочину можливо без його ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 21.08.2019 р. по 19.11.2019 р.
Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 19.11.2019 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасувати.

ОСОБА_3 звільнити з під-варти в залі суду.

Контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , у виді - особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, яке перебуває у суді, до набрання вироком законної сили, здійснює прокурор, відповідно до ч.3 ст. 179 КПК України.

Речові докази:

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 31.01.2019 р., а саме: мобільний телефон «Мейзу М5С» у копусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , після вступу вироку в законну силу вважати повернутим потерпілому ОСОБА_9 ,

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 15.05.2019 р., а саме: кросівки чорного кольору фірми «Рumа» з логотипом «Ferrarri», після вступу вироку в законну силу вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 ,

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 21.03.2019 р., а саме: DVD-R диск 4,7 GB, на якому записано відео файл з камер відеоспостереження, розміщених на перехресті вул. Катериненської та Новощепного ряду в м. Одесі за період часу з 18:00 год. до 18:20 год. зберігати при матеріалах кримінального провадження,

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.05.2019 р., а саме: DVD-R диск 700 МВ, на якому записано відео файл з камер зовнішнього спостереження розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за період часу з 01:20 год. до 01:40 год. від 02.05.2019 р. - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м.Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: