Справа № 350/1773/17
Провадження № 11-кп/4808/3/20
Категорія ч.2 ст. 307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську заяву захисника ОСОБА_8 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про роз`яснення ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16 січня 2020 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а :

Вироком Рожнятівського районного суду від 30 травня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено :

- за ч.1 ст. 309 КК у виді арешту на строк 3 місяці;

- за ч.1 ст. 307 КК на 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК на 6 років 6 місяців позбавлення волі, із конфіскацією майна, що є його власністю;

- за ч.1 ст. 317 КК на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання - 6 (шість) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На вказаний вирок Рожнятівського районного суду від 30.05.2019 року було подано АС з доповненням прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 , а також АС захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_8 .

Ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 16.01.2020 року АС прокурора з доповненням, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 задовольнено частково, а АС захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнено повністю.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 скасовано, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний щодо ОСОБА_9 змінено на раніше визначений у вигляді застави, згідно ухвали Рожнятівського районного суду від 16.09.2017 року, а саме в розмірі 53310,00 (п`ятдесят три тисячі триста десять) гривень із покладенням на нього обов`язків, відповідно положень ч.5 ст. 194 КПК.

26.03.2020 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про роз`яснення ухвали колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 16.01.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в частині часткового задоволення судом АС прокурора з доповненням, зокрема:

- чи підлягають поверненню на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду незаконно вилучені працівниками Рожнятівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в ході огляду місця події речі, предмети та матеріальні цінності обвинуваченого ОСОБА_9 ;

- чи є вищевказана ухвала апеляційної інстанції в частині повернення незаконно вилучених матеріальних цінностей обвинуваченого ОСОБА_9 при умові, як стверджує прокурор, оскільки «в ході судового розгляду не встановлено доказів корисливого мотиву вчинення вказаного злочину..», обов`язковою для виконання працівниками Рожнятівського ВП та Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану заяву, просить задовольнити її; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення вказаної заяви; перевіривши матеріали, обговоривши доводи і мотиви заяви, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду дотрималась в повній мірі.

Доводи поданої адвокатом ОСОБА_8 заяви про роз`яснення ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16.01.2020 року в частині правомірності повернення на підставі вказаної ухвали речей, предметів та матеріальних цінностей обвинуваченого ОСОБА_9 , які були вилучені в ході огляду місця події, а також чи є вказана ухвала апеляційної інстанції обов`язковою для виконання працівниками Рожнятівського ВП та Рожнятівського відділу прокуратури щодо повернення вилучених речей, є безпідставними, необґрунтованими, і такими що грубо суперечать нормам КПК.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю, викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття, а також порядку застосування діючих правових норм.

Отже, за змістом вказаної норми закону, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог ч.4 ст. 174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Аналізуючи зміст ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, колегія суддів приходить до висновку, що вона є достатньо зрозумілою, в ній відсутні будь-які положення, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, рішення в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Також слід зазначити, що предметом апеляційного розгляду був перегляд вироку за поданими апеляційними скаргами, і призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції в своїй ухвалі дала чіткі вказівки, які має виконати місцевий суд, однак, вони жодним чином не стосуються працівників поліції чи прокуратури щодо повернення вилучених речей, оскільки питання щодо їх повернення може вирішуватись судом одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд згідно вимог ч.4 ст. 174 КПК.

Окрім цього, виходячи із системного тлумачення положень глави 29 КПК, відповідно до вимог ст. 380 цього Кодексу, роз`яснено може бути вирок чи ухвалу суду в разі, якщо без такого роз`яснення їх складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд має відмовити в роз`ясненні рішення.

Наведені заявником доводи щодо незрозумілості ухвали не стосуються передбачених законом підстав роз`яснення судового рішення, а тому вимоги про його роз`яснення в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З врахуванням наведеного, жодних підстав для роз`яснення судового рішення, яке є зрозумілим та доступним для сприйняття, і таким, що не пропускає варіантності свого тлумачення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 380, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , про роз`яснення ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5