Справа № 159/1687/20
Провадження № 1-кп/159/243/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковельобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 03 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шубівка Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимості:

1) 05.10.2006 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на три роки. 31 березня 2009 умовне засудження скасоване та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 31.03.2014 року по відбуттю покарання;
2) 03.04.2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачений 28.08.2019 року
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 02 лютого 2020 року близько 20 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , під час конфлікту, який виник з останньою під час спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин,з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, взявши кухонний ніж, зайшов до спальної кімнати, в якій перебувала потерпіла , та в ході суперечки умисно наніс їй один удар вказаним кухонним ножем у живіт. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної стінки з пошкодженням тонкої кишки та розвитком гемоперитонеуму, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочині фактично визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Показав, що з потерпілою порівняно тривалий час перебував в хороших відносинах,часто він та його співмешканка відвідували один одного, допомагав по господарству.
02 лютого 2020 року, у вечірній час прийшов до потерпілої в будинок, в якому вже перебувала його співмешканка ОСОБА_7 , з якими, біля 20 год. вечора вживав спиртні напої. Ствердив, що коли потерпіла перебуває в стані алкогольного сп`яніння то зазвичай стає агресивною, розпочинає сварки, поводить себе неадекватно, як було і цей раз. Тоді вона фактично розпочала конфлікт, проте причини його не пам`ятає, та поклала собі в кишеню ніж, після чого зайшла в спальну кімнату. Тоді він зайшов до неї і напевно розізлившись наніс удар ножем в нижню частину живота потерпілої. В скоєному розкаюється і вважає, що злочин скоїв із-за негативної поведінки потерпілої та стану свого алкогольного сп`яніння.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доводиться показаннями потерпілої, свідка, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Зокрема будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 , показала, що дійсно з обвинуваченим та його співмешканкою перебувала в хороших, дружніх стосунках. В цей день, в після обідню пору вона та співмешканка обвинуваченого перебували в її будинку та готували вечерю. Через деякий в будинок прийшов обвинувачений та їх знайомий по імені « ОСОБА_8 », з якими вони спільно розпивали спиртні напої. Після залишення будинку ОСОБА_9 , вони втрьох продовжили вживати спиртне та розмовляли. Через деякий час вона вийшла з кухонної кімнати та зайшла в спальну кімнату де переглядала телевізійні передачі. Через незначний проміжок часу в кімнату зайшов обвинувачений,а тому вона піднялась з дивану і в цей час відчула удар в нижню частину живота. Відчувши на тілі кров вона вийшла до кухні та повідомила про це ОСОБА_10 , попросивши її викликати швидку допомогу, проте у відповідь, остання порекомендувала іти до сусідів та зателефонувати в лікарню. Тоді вона самостійно пішла до них і ті в свою чергу викликали швидку допомогу та повідомили працівників поліції.

Потерпіла ствердила також, що обвинувачений після нанесення їй тілесних ушкоджень будь-якої допомоги не надавав і в подальшому заподіяну шкоду не відшкодував. Не заперечувала, що в цей вечір всі перебували в стані алкогольного сп`яніння так як вживали велику кількість спиртного.

Вважає, що обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність за скоєнні ним дії, однак в мінімальних межах закону.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 фактично підтвердила, що в цей день потерпіла отримала тілесні ушкодження після розпиття спиртних напоїв за участю її та співмешканця ОСОБА_4 .Проте, розповісти при яких обставинах це відбулося не може, оскільки цієї події не бачила,а можливо не пам`ятає із-за стану алкогольного сп`яніння.

Свідок підтвердила, що після отримання тілесних ушкоджень потерпіла зверталась до неї з проханням викликати швидку допомогу,а вона в свою чергу порадила іти до сусідів при цьому допомогла вийти з будинку. Більше про обставини цієї події повідомити нічого не може.

Крім наведених вище доказів, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться наступними письмовими доказами:

- відповідно до Витягу з ЄРДР від 03 лютого 2020 року слідує, що до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення про те, що 02 лютого 2020 року, близько 20 год.20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник в ході спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, схопивши зі столу у житловій кантаті кухонний ніж, яким умисно наніс ОСОБА_6 один удар у живіт.

- заявою потерпілої в правоохоронні органи 03 лютого 2020 року про заподіяння їй тілесних ушкоджень ножем обвинуваченим.

- протоколом огляду місця події від 02 лютого 2020 року встановлено, що злочин вчинено в житловому будинку, що належить потерпілій ОСОБА_6 та знаходяться по АДРЕСА_2 .

В ході огляду місця події було виявлено та вилучено кухонного ножа з дерев`яним руків`ям, що знаходився на серванті кухонної кімнати, нашарування речовини бурого кольору з підлоги спальної кімнати,м`якого крісла та накидці до нього, на простирадлі ліжка поблизу подушки,а також на килимі спальної кімнати.

- за висновком судової-імунологічної експертизи на ножі з дерев`яним руків`ям, відрізку тканини, з накидки на м`яке крісло, відрізку тканини з килима, які вилучені під час огляду місця події наявна кров людини, яка могла походити від особи (осіб) з групою А (ІІ) з ізюгемаглютиніном анти В системи АВО в тому числі, від потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4

-під час слідчого експерименту проведеного 03 лютого 2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_11 обвинувачений на місці розказав і показав про обставини умисного заподіяння потерпілій удару ножем в нижню частину живота під час конфлікту, що мав місце в будинку останньої біля 20 год. вечора 02.02.2020 року.

Відтворенні в ході слідчого експерименту обставини події в цілому підтвердив обвинувачений і в ході судового розгляду.

- висновком експерта №59 від 13 березня 2020 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі відмічені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної стінки з пошкодженням тонкої кишки та розвитком гемопертинеуму, які утворились від дії предмету та який має колюче ріжучі властивості, можливо від удару кухонним ножем, які згідно пункту 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

- консультаційним висновками спеціалістів від 02.02.2020 року доводиться, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд на підставі зібраних по справі доказів дійшов висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне завдання тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить: визнання своє вини та щире каяття в скоєному, а обтяжуючими покарання обставинами суд визнає: скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий тяжкий умисний злочин при обтяжуючих покарання обставинах, заподіяну шкоду не відшкодував добровільно, приймаючи до уваги також, тяжкість заподіяних наслідків, суд приходить до глибокого переконання про обґрунтованість та законність призначеного покарання в межах санкції закону, за яким той притягується до кримінальної відповідальності, тобто реального покарання. При цьому, враховує також думку потерпілої щодо призначення покарання в мінімальних межах.

Підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. та матеріальної відповідно на суму 8441,98 грн. і прокурором про стягнення витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину в сумі 3607,38 грн.
В ході судового розгляду потерпіла та прокурор заявлені позовні вимоги підтримали повністю.

Обвинувачений цивільні позови в частині відшкодування майнової шкоди визнав повністю, а щодо відшкодування моральної шкоди не заперечував проти стягнення з нього на відшкодування 5000 грн.

Задовольняючи позови в повному обсязі, суд зазначає, що вони є підставні та документально підтвердженні і не оспорюється обвинуваченим (матеріальна шкода).

Суд вважає також обґрунтованою і вимогу потерпілої про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., враховуючи тяжкість заподіяних наслідків, необхідність стаціонарного лікування в медичному закладі, глибину моральних та психічних страждань, вимушеність змін із-за травми в повсякденному житті.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого, а долю речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 03 лютого 2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину, задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 3607,38 (три тисячі шістсот сім грн. 38 коп.) витрачених закладами охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 8441,98 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., що становить в загальній сумі 18441,98 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, що становить в загальній сумі 1497,69 ( одну тисячу чотириста дев`яносто сім грн. 69 коп.).

Речові докази : ніж з дерев`яним руків`ям,відрізки з тканини з накидки на крісло та килимової доріжки,фрагменти марлевих серветок із зразками крові, які знаходиться на зберіганні в камері схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, як такі що не становлять цінності - знищити, скасувавши арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захисникові, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1