Справа №463/5384/20
Провадження №1-кс/463/3146/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 01.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001287 від 22.11.2019.

Скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою слідчого ДБР всупереч вимогам ст.55 КПК України ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим з тих підстав, що на даний час не встановлені обставини того, що йому було завдано шкоду, внаслідок кримінального правопорушення. В той же час слідчим ДБР не було проведено слідчих дій на предмет перевірки заподіяння йому будь-якої шкоди та зібрання доказів на підтвердження або спростування спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди. Незважаючи на те, що аналогічні за змістом постанови слідчого ДБР були скасовані ухвалами слідчого судді, слідчий ДБР повторно відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, тому вважає вказану постанову незаконною, такою, що порушує його права та просить таку скасувати і постановити ухвалу, якою залучити його до кримінального провадження №0001287 в якості потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим скерував клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 01.06.2020 ОСОБА_3 повторно відмовлено у визнанні його потерпілим, яка є аналогічною за змістом з попередньою постановою слідчого ДБР від 28.02.2020, яка скасована ухвалою слідчого судді від 25.05.2020.

При цьому слідчий суддя вважає необґрунтованими висновки слідчого ДБР про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику не завдано шкоду, лише з тих підстав, що сам факт вчинення кримінального правопорушення на даний час не підтверджений матеріалами кримінального провадження, оскільки слідчим не було проведено жодних слідчих дій на предмет перевірки заподіяння ОСОБА_3 шкоди.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Разом з тим, вимоги скарги в частині постановити ухвалу, якою залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження №0001287 в якості потерпілого задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001287 від 22.11.2019.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1