Справа № 466/2294/20
В И Р О К
іменем України

04 травня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

захисник
(договір про надання правової
допомоги № 9 від 27.04.2020 року,
ордер серія ВС № 10222445 ) адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/466/369/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 від 13.03.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштований, інваліда ІІІ групи, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,-
встановив:

ОСОБА_6 , 6.03.2020 року, приблизно o 23 год. 50 хв., перебуваючи на сходовій клітці першого поверху житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя i здоров?я потерпілого, наніс потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійноі гематоми шиї та забійного садна правої кисті, які, відповідно до висновку експерта № 348 від 10.03.2020 року, відносяться до легкого ступеня тяжкості, після чого ОСОБА_6 своєю рукою намагався вирвати із рук потерпілої належний їй мобільний телефон чорного кольору марки «iPhone11», модель А 2221, ІМЕІІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 26 000 гривень, всередині якого знаходилась SІМ - картка оператора мобільного зв?язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., однак потерпілій вдалось кинути його до своєї сумки, після чого ОСОБА_6 намагався відкрито заволодіти сумкою потерпілої чорного кольору, в якій знаходились наступні речі: гаманець чорного кольору, вартістю 300 ГРН, в якому були грошові кошти в сумі 1200 гривень, косметичка, в якій знаходились: пудра, помада та блиск для губ, ключі від квартири, загальною вартістю 1000 гривень, та згаданий вище мобільний телефон, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцями вказаного житлового будинку, y зв?язку з чим викраденим майном не розпорядився.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєні кримінального правопорушення визнав, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати, вибачився перед потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала покази дані на досудовому слідстві. Покарання просила призначити в межах санкції статті.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, вірно кваліфіковано як незакінчений замах на відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, передбачене ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання в Україні, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, не працевлаштований, інвалід ІІІ групи, на утриманні неповнолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в Департамент охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» не перебуває, не перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері, за місцем свого проживання характеризується посередньо.
Обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України що пом`якшують покарання судом визнається щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України що обтяжують покарання судом не встановлені.
Враховуючи викладене, обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують, думку потерпілої, а також особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000885 від 13.03.2019 року не обирався.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -
http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1