Справа № 447/2658/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1685/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишиця Березнівського району Рівненської області, проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 152 КК України на три роки шість місяців позбавленняволі.
Початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання 03 серпня 2018 року; кінець строку відбуття покарання 03 лютого 2022 року.
Адміністрація державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережна комісія Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області звернулися до Миколаївського районного суду Львівської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року у задоволенні подання державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» відмовлено.
На ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити його умовно-достроково. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: рішення суду є несправедливим; з 03.08.2018, перебуваючи в слідчому ізоляторі, він порушень не допускав. 30.08.2018 прибув у «Миколаївську виправну колонію (№50)» та виявив бажання працювати, правил внутрішнього розпорядку, умов тримання та режиму розпорядку дня не порушував; за зразкову поведінку та ставлення до праці чотири рази заохочувався правами начальника установи. Постановою начальника установи від 19.06.2019 переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований на контрагентському об`єкті «Львів-Сад» у с. Іллів Миколаївського району Львівської області. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється, покарання вважає справедливим.
При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 ,який брав участь у судовому провадженні дистанційно, апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Представник державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав і пояснив, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, постійно працює, бере активну участь в проведенні ремонтних робіт з благоустрою колонії. Має п`ять заохочень, 09 січня 2020 року отримав п`яте заохочення за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку. ОСОБА_7 завжди ввічливий, не конфліктний, за характером спокійний, врівноважений.
Прокурор ОСОБА_9 вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , представника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_8 , прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
При розгляді справи суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
Відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції мотивував тим, що в засудженого дійсно спотерігаться позитивна динаміка щодо виправлення, однак із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи засудженого, строку невідбутої частини покарання, суд вважає за необхідне додатково вивчити особу засудженого, а тому подання є передчасним. Суду не доведено виправлення і перевиховання ОСОБА_7 , а тому відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення на момент розгляду подання.
Однак висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за злочин невеликої або середньої тяжкості і за необережний тяжкий злочин.
На даний час ОСОБА_7 , який вчинив злочин, будучи неповнолітнім, відбув більше третини строку покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2018 року за вчинення злочину середньої тяжкості.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 в державну установу «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» прибув 30.08.2018. За власною ініціативою з перших днів перебування в колонії виявив бажання працювати,працював угосподарській обслузі.За період відбування покарання у державній установі «Миколаївська виправна колонія (№ 50)»порушень режиму утримання та порушення встановлених правил внутрішнього розпорядку не допускав, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці чотири рази заохочувався правами начальника установи. Як пояснив представник виправної колонії 09 січня 2020 року ОСОБА_7 отримав п`яте заохочення за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку. За характером ОСОБА_7 спокійний, врівноважений. Постановою начальника «Миколаївської виправноїколонії (№ 50)» від 19.06.2019 переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштованийна контрагентському об`єкті Львів-Сад у с. Іллів Миколаївського району Львівської області.Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження»,прагне до реалізації даних програм. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себеналежні висновки. До представників адміністрації відноситься з повагою, до створення конфліктних ситуацій не схильний. Зовнішній виглядохайний, правил санітарії та особистої гігієни дотримується регулярно, спальне місце утримує уналежному стані. Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування.
З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що поведінка ОСОБА_7 , яка за весь час відбування покарання є сумлінною, а також його участь у суспільно-корисній праці протягом усього періоду відбування покарання доводять виправлення засудженого.
Тяжкість вчиненого злочину (на що покликався суд першої інстанції) уже враховані законодавцем при визначенні мінімально необхідної частини строку, після відбуття якої можливе застосування умовно-дострокового звільнення, в даному випадку це фактичне відбуття засудженим не менше третини строку призначеного покарання (п.1 ч.3 ст. 107 КК України), який засуджений відбув.
Колегія суддів враховує також особу засудженого, який характеризується виключно позитивно і заявив про своє щире розкаяння у вчиненому кримінальному правопорушенні.
З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та дійшла висновку про наявність законних підстав для застосування положень ст. 107 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, як такому, що відбув не менше третини строку призначеного судом покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й не застосував положення ст. 107 КК України, які підлягали застосуванню, а висновки суду, викладені в ухвалі суду, не відповідають фактичним обставинам провадження, судове рішення слід скасувати, подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задоволити та звільнити засудженого умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання, що становить 2 (два) роки 19 (дев`ятнадцять) днів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, ст. 107 КК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задоволити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2018 року, умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 19 (дев`ятнадцять) днів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4