єдиний унікальний номер справи 542/1249/19
номер провадження 1-кс/546/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року місто Решетилівка
Слідчий суддя Решетилівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.11.2018,
ВСТАНОВИВ:
Заявник 13.09.2019 направив поштою до Новосанжарського районного суду Полтавської області скаргу на постанову від 30.11.2018 слідчого СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, пославшись на те, що копію цієї постанови отримав 03.09.2019, вважає її незаконною, тому вимагав постановити судове рішення, яким скасувати постанову слідчого Новікова від 30.11.2018 про закриття кримінального провадження та передати справу на додаткове розслідування, під час якого винести процесуальне судження по факту самоправства ОСОБА_5 та Телятника щодо закриття банку та не допущення його в банк, чим спровокував нанесення йому тілесних ушкоджень, винести процесуальне судження щодо приховування злочину, створення штучних доказів невинуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які взагалі на місці злочину не були, витребувати всі їх мобільні переговори, розмови з ОСОБА_5 , витребувати переговори ОСОБА_7 з клієнтами, опитати скільки він незаконно надавав послуги таксиста, передати матеріали щодо нього в податкову та відсноно лжесвідків Варича та ОСОБА_7 , пред`явити їм повідомлення про підозру та передати справу до суду, витребувати з «Полтавабанку» відокамеру, всю записуючу апаратуру, флешку оригінал та провести слідчий експеримент відеозапис в тому ж місці на цій апаратурі для перевірки на предмет якості запису, чи була вчинена ретуш запису шляхом переписування тощо; просив поновити пропущений строк на оскарження постанови слідчого.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.11.2019 вказану скаргу передано з Новосанжарського районного суду Полтавської області до Решетилівського районного суду Полтавської області для розгляду по суті у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для судового розгляду.
25.11.2019 скарга надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області.
25.11.2019 відкрито провадження за скаргою, встановлено, що строк оскарження не пропущено, так як заявник отримав копію постанови 03.09.2019, звернувся до суду 13.09.2019, та призначено судовий розгляд на 27.11.2019.
27.11.2019 заявником заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1
03.01.2020 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава у задоволенні відводу відмовлено.
15.01.2020 копія цієї ухвали надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області, призначено судове засідання на 20.01.2020.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу, просив її задовольнити, доповнивши, що 02.04.2016 біля відділення ПАТ «Полтава Банк» охоронець банку ОСОБА_5 біля вхідних дверей наніс йому 2-3 удари по голові, йому запаморочилося, тому він почав рухатись на ОСОБА_5 хаотично, махаючи руками, після чого ОСОБА_5 наніс йому ще два удари по голові, надавши прискорення, та він упав на бруківку обличчям донизу. Постанова про закриття кримінального провадження базується на відеозапису з камер спостереження банку, який є неякісним, так як на ньому погано видно кисті рук ОСОБА_5 , тому твердження слідчого про нанесення ОСОБА_5 потерпілому лише одного удару не може бути підтверджено цим записом. За характером тілесних ушкоджень йому було нанесено ОСОБА_5 5-6 ударів руками. Відсутні документи про вилучення відеозапису з банку. Дата та час відеозапису не відповідає дійсності, виникають сумніви, що акумулятор був у непрацюючому стані такий тривалий час. Вважає, що відеозапис ретушовано. Експертиза щодо відсутності монтажу відеозапису не переконлива, бо експерт застосовував лінійку. Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_7 були відсутні біля відділення ПАТ «Полтава Банк», їх покази є неправдивими. Варич є другом ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з його сторінки у соціальних мережах. Окрім того, спочатку ці свідки вказували, що ОСОБА_5 його лише штовхнув, а вже після допиту ОСОБА_5 та отримання відео свідки були повторно допитані та пояснили, що ОСОБА_5 вдарив потерпілого один раз. Покази цих свідків є ідентичними між собою «слово в слово». Необхідно витребувати у оператора МТС інформацію про дзвінки Варича, щоб встановити дружні стосунки з ОСОБА_5 . Слідство проведено не об`єктивно, допитано свідків, які є раніше засудженими особами, та яким нічого невідомо про подію. Доручення про допит свідків виконували слідчі СВ Кобеляцього ВП, яким задоволено відвід. Керуючим відділенням банку Телятником та охоронцем ОСОБА_5 вчинено самоправство, так як вони не могли зачинити відділення за 40 хв. до закінчення робочого часу. Розпорядження Телятника про це не підтверджено реєстрацією у книзі наказів, наказом головного банку. Слідчим призначено експертизи без виклику потерпілого, чим позбавлено права поставити власні питання, права на відвід експерта.

Слідчий СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 та прокурор Кобеляцької місцевої прокуратури до суду не з`явились, повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, про причини нез`явлення не повідомили.
Згідно ч.3 ст. 306 КПК України їх неявка не перешкоджає розглядові скарги.

Вислухавши заявника, дослідивши письмові докази, слідчий суддя визнає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Постановою слідчого СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30.11.2018 закрито кримінальне провадження №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (аркуш матеріалів кримінального провадження 248-252 (далі а.м.к.п.).

Постанова вмотивована тим, що 02.04.2016 близько 11-30 год. В м. Кобеляки Полтавської області, поблизу відділення ПАТ «Полтава Банк», невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 , нанісши серію ударів кулаками по обличчю потерпілого.

02.04.2016 відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000206 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 125 ч.1 КК України.

В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив, що 02.04.2016 близько 11-30 год. прийшов до відділення «Полтава Банк», де його у приміщення не впустив охоронець, в результаті чого між ними виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої охоронцем було нанесено потерпілому один удар в область носа, потім серію ударів в область вуха, носа, щелепи, лоба. Потерпілий охоронця не чіпав.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали, що 02.04.2016 перебували поряд з відділенням банку, почули, як ОСОБА_3 стукав у двері банку, після цього до нього вийшов охоронець ОСОБА_11 . Через деякий час ОСОБА_3 першим накинувся на ОСОБА_11 , а той, в свою чергу, ухилявся та у відповідь штовхнув ОСОБА_3 , від чого останній упав на бруківку. Відразу ОСОБА_11 намагався допомогти потерпілому встати, але ОСОБА_3 відмовився від допомоги, встав, взяв на узбіччі камінь в руку та, кинувши його у вікно будівлі відділення банку, розбив скло.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №63 від 28.06.2016 у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ зі струсом головного мозку, перелом кісток носа зліва без зміщення, викривлення носової перегородки, садна в надбрівній області зліва та на переніссі зліва, набряк і синець спинки носу та в області кута нижньої щелепи справа та зліва, синці на обох повіках обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Потерпілому нанесено не менше 4-х ударів та виникнення вказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту при наданні прискорення маловірогідне.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91 від 16.09.2016, яка проведена з урахуванням результатів слідчого експерименту, проведеного 14.09.2016 з потерпілим, зважаючи на кількість, характер і локалізацію виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, йому було нанесено не менше 4-х ударів.

З відеозапису камер відеоспостереження банку за 02.04.2016 в період часу з 11-40 по 11-50 годину(дата та час на якому не відповідає реальності у зв`язку з відсутністю акумулятора) слідчим було встановлено, що ОСОБА_3 охоронцем відділення ПАТ «Полтава Банк» ОСОБА_11 було нанесено не більше двох ударів рукою зжатою в кулак, після чого ОСОБА_3 впав з висоти власного зросту обличчям на асфальт, що не співпадає з висновками СМЕ №63 від 28.06.2016 та №91 від 16.09.2016. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 на початку конфлікту перший розпочав бійку та намагався нанести декілька ударів руками, зжатими в кулак, охоронцю ОСОБА_11 . Тобто в цій ситуації сам потерпілий ОСОБА_3 здійснив протиправний напад на охоронця банку, тому останній перебував у стані необхідної оборони і мав право захищатись.

Згідно висновку експертизи відео-звукозапису по записам, розміщеним на CD-диску, які були записані з камер відеоспостереження банку, №185 від 23.11.2017 відеозаписи не змонтовані.

06.09.2018 слідчим ОСОБА_4 допитано свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він виконував свої функціональні обов`язки та перебував у стані необхідної оборони, так як ОСОБА_3 почав перший вчиняти протиправні дії, тому ОСОБА_11 захищався та був змушений нанести один удар нападнику для самозахисту, що також підтвердив під час слідчого експерименту.

06.09.2018 під час додаткового допиту слідчим ОСОБА_4 свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_3 перший накинувся на охоронця ОСОБА_11 , який в свою чергу, захищаючись, ухилявся від ударів та наніс один удар ОСОБА_3 у відповідь для самозахисту.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №126 від 26.10.2018, проведеної з урахуванням відеозапису з камери відеоспостереження та показів свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відповідають об`єктивним даним, а висновок судово-медичної експертизи №63 від 28.06.2016 експерт просить вважати недійсним, так як в момент проведення експертизи не було правдивої інформації від ОСОБА_3 та відеозапису, який спростовує покази ОСОБА_3 . Окрім того, відеозапис з камер відеоспостереження відповідає судово-медичним даним.

Таким чином, слідчим встановлено, що ОСОБА_11 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження в стані необхідної оборони, що свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 02.04.2016 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000206 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 125 ч.1 КК України (а.м.к.п. 1).

Постановою слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 28.06.2016 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст. 125 КК України на підставі висновку СМЕ №63 від 24.06.2016 (а.м.к.п. 39).

В подальшому, згідно матеріалів кримінального провадження, процесуальне рішення про зміну кваліфікації слідчим або прокурором не приймалось.

Однак, слідчим ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зазначене свідчить про невідповідність кваліфікації діяння, викладеного у постанові, належній кваліфікації відповідно до матеріалів кримінального провадження, в тому числі висновку СМЕ щодо тяжкості тілесних ушкоджень.

У постанові слідчий посилається на покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були вперше допитані 29.04.2016 слідчим Кобеляцького ВП ОСОБА_13 (а.м.к.п. 15-18).

Однак, ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.04.2016, яка набрала законної сили в той же день та надійшла до Кобеляцього ВП 27.04.2016, задоволено заяву потерпілого про відвід всіх слідчих слідчого відділу Кобеляцького ВП (а.м.к.п. 22-23).

Отже, покази свідків, отримані внаслідок слідчої дії, проведеної особою, яка не мала повноважень на її вчинення, є недопустимими доказами, так як отримані в порушення встановленого законом порядку.

З цих же підстав є недопустимим доказом покази свідка ОСОБА_14 (а.м.к.п. 174).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №126 від 26.10.2018 експерт просив вважати недійсним висновок СМЕ №63 від 28.06.2016, дослідивши надані слідчим покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , отримані слідчим ОСОБА_4 під час додаткового допиту, та запис камер відеоспостереження. Прийшов до протилежного висновку про нанесення потерпілому одного удару, після якого він впав. Однак, цей висновок не містить у дослідній частині медичних даних щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та не відображено яким чином показання свідків щодо нанесення потерпілому одного удару відповідають локалізації, кількості та механізму утворення тілесних пошкоджень у потерпілого: ЗЧМТ зі струсом головного мозку, перелом кісток носа зліва без зміщення, викривлення носової перегородки, садна в надбрівній області зліва та на переніссі зліва, набряк і синець спинки носу та в області кута нижньої щелепи справа та зліва, синці на обох повіках обох очей. Висновок експерта не містить даних (не зазначено про неможливість надання висновку) про отримання тілесних ушкоджень чи їх частини внаслідок падіння з висоти власного зросту.

З метою з`ясування вказаних питань є доцільним призначення повторної судово-медичної експертизи, проведення якої згідно Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, доручається іншому експерту.

Слідчим, поклавши в основу оскаржуваної постанови покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не перевірено викладені потерпілим у клопотаннях факти щодо дружніх стосунків свідків з ОСОБА_11 . Не з`ясовано чи могли свідки з місця їх знаходження 02.04.2016 бачити події, що відбувались перед входом до відділення банку.

За таких обставин, слідчий суддя вважає передчасним прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає обґрунтованою скаргу в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо вчинення дій під час досудового розслідування, оскільки предметом даного судового розгляду є постанова про закриття кримінального провадження, а вимоги скарги в цій частині виходять за межі судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 306-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.11.2018задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30.11.2018 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 02.04.2016 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та направити матеріали кримінального провадження до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській областідля продовження досудового розслідування.

У задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1