Справа № 367/8547/17
Провадження по справі № 1-кп/367/305/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002014 від 23.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 06.09.2006 року за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 19.12.2006 року за ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23.07.2017 року приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом відкриття незачинених на замок вхідних дверей, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , вищевказаного будинку та зайшов до спальної кімнати потерпілої. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , несподівано для потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала на дивані, наніс 1 удар кулаком в обличчя останньої та висловив словесну вимогу передати наявні в розпорядженні потерпілої цінності, в тому числі зняти золоті кільця із її рук. На що ОСОБА_6 повідомила про відсутність грошових коштів та неможливість зняти кільця з рук у зв`язку із хворобою суглобів пальців. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, наніс десять ударів кулаками рук в область обличчя потерпілої та намагався зняти кільця з рук останньої, викручуючи їй пальці. Вказаними діями, останній спричинив потерпілій тілесні ушкодження, у вигляді струсу головного мозку, переломів середньої третини фаланги і голівки 5-ї п`ясної кістки, а також забоїв м`яких тканин обличчя, шиї та верхніх кінцівок, які відносяться до категорії середньої тяжкості. Після чого ОСОБА_8 , взяв із дивану, на якому спала потерпіла ОСОБА_6 , належний останній мобільний телефон марки «Нокіа» модель «105», вартістю 280 гривень. Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_8 , заволодівши майном потерпілої ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останній матеріального збитку на суму 280 гривень.
Вищевказаними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням в житло, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України не визнав, вважав, що його дії кваліфіковані невірно, та суду пояснив, що дійсно він у другій половині липня 2017 року, близько 12 ночі, в АДРЕСА_3 , забрав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_6 .. Однак, він пояснив, що того дня він повертався від друзів з дня народження та домовився переночувати у своєї тітки, яка проживає у АДРЕСА_5 . Будинок тітки знаходиться поряд із будинком потерпілої і зовні схожий на нього. В той день він перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння. Направляючись до своєї тітки, він помилково зайшов у інший будинок, в якому проживає потерпіла. Також, зазначив, що домовлявся із своєю тіткою, що вона не буде зачиняти вхідні двері до квартири, щоб обвинувачений міг потрапити додому. Тому він помилково вважаючи, що це квартира його тітки, зайшов до квартири потерпілої, двері до якої також були відчинені. Після того, як він зайшов до вказаної квартири, пройшов до відкритого вікна та почав біля нього курити. Майже одразу він почув, що позаду нього хтось є, він повернувся та побачив жінку, як потім він дізнався ОСОБА_6 , яка стояла неподалік від нього та почала кричати та кликати на допомогу та поліцію. Після чого, через виниклу в нього несподівану паніку, він почав бігти до виходу з кімнати та по дорозі штовхнув ОСОБА_6 , яка впала на підлогу. В цей момент, ОСОБА_8 побачив на дивані мобільний телефон потерпілої, та вирішив його забрати, щоб потерпіла не змогла подзвонити в поліцію, і залишив її квартиру. Далі він знайшов квартиру своєї тітки, де й заночував, а на наступний день поїхав вже до себе додому та забрав телефон с собою, вийнявши та викинувши з нього картку. Зазначив, що тілесних ушкоджень він не наносив потерпілій, вимог передати цінності не висував та не розмовляв із нею взагалі. Обвинувачений зазначив, що не виключає, що тілесні ушкодження остання могла отримати внаслідок падіння від його поштовху. Мобільний телефон потерпілої він не здавав, тримав його вдома, хто саме здав його на продаж йому не відомо. Обвинувачений повідомив суду, що визнає свою провину у ненавмисному викраденні телефону потерпілої та в ненавмисному завданні потерпілої тілесних ушкоджень. Просив суворо не карати, зважаючи на випадковість даної ситуації та відсутності умислу на напад на потерпілу з метою заволодіння її майном.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, його вина підтверджується наступними дослідженими під час судового слідства доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 23.07.2017 близько 00:15 вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_6 , лежала на канапі обличчям до входу. В цей момент відкрились вхідні двері, в які зайшов раніше не знайомий їй обвинувачений ОСОБА_8 .. На її запитання хто він такий і що робить у її кімнаті він почав наносити їй тілесні ушкодження та вимагати гроші і цінності. На скільки вона пам`ятає обвинувачений наніс їй не менше 10 ударів по голові та обличчю та почав вимагати зняти кільця і погрожував повідрізати пальці, у разі відмови. На що ОСОБА_6 повідомила обвинуваченому, що у зв`язку із запаленням суглобів пальців рук, вона не може зняти кільця. Він одного з ударів вона впала на підлогу, після чого, ОСОБА_8 підняв її посадив на канапу та сам намагався силоміць зняти кільця з рук потерпілої, але в нього не вийшло це зробити. Після чого, обвинувачений побачив поруч з нею, на дивані, мобільний телефон марки «Нокіа», який він забрав та спрямував до виходу. В той же момент, побоюючись за своє життя, потерпіла попрямувала до відкритого вікна у кімнаті, та висунувшись з нього корпусом почала кричати по допомогу. Зазначила, що поліцію викликали сусіди, які почули її, і побачили як вона висунулась з вікна.
Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_6 на предмет їх достовірності, судом враховується що, остання за рівнем свого психічного розвитку здібна була правильно розуміти як зовнішню фабулу подій так і характер здійснюваних з нею діянь, та може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та здібна давати відносно них правдиві покази.
На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілої достовірними, належними та допустимими, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать дослідженим письмовим доказам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що у серпні 2017 року йому подзвонив співмешканець матері і попросив купити матері новий телефон, оскільки вона свій втратила. Того ж дня, він, на станції метро «Лісова» купив в кіоску не новий мобільний телефон марки «Нокія». Зазначив, що продавець був високим на зріст, з худощавою статурою, мав неголене обличчя, та на думку свідка продавець був циганської національності. В судовому засіданні свідок не зміг з впевненістю сказати чи був це обвинувачений. Пояснив, що він придбав телефон марки «Нокія 105» бувший у використанні за 330 гривень. Після чого, поїхав додому, де і віддав придбаний телефон матері. А вже у вересні співмешканець мами знову зателефонував свідку ОСОБА_9 , та повідомив, що приїхала поліція і вилучила придбаний ним раніше телефон, тому що даний телефон знаходився в розшуку.
Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 97 КПК України, судом було задоволено клопотання прокурора про відмову від заявлених стороною обвинувачення свідків та визнання неможливим проведення їх допиту.
Також, крім показань потерпілої ОСОБА_6 , та свідка ОСОБА_10 , провина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується наступними дослідженими під час судового слідства доказами.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2017 року о 01 год. 00 хв., гр. ОСОБА_6 зробила усну заяву, що 23.07.2017 року о 00:40 год. за адресою місця проживання невідома особа зайшла до квартири та нанесла тілесні ушкодження. ( т. 2 а.с. 211-212).
За результатами вищевказаної заяви, 23.07.2017 року до ЄРДР за № 0002014 було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, потерпілим від якого є ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 219)
З протоколу огляду місця події від 23.07.2017 року та ілюстративної таблиці до нього, вбачається що даний огляд проводився в період часу з 01:25 год. до 02:55 год. у присутності двох понятих та за участі потерпілої ОСОБА_6 , безпосереднім місцем огляду була квартира АДРЕСА_7 в якій проживає потерпіла. Під час даного огляду було виявлено та вилучено: наволочку із плямами бурого кольору, пачку з-під цигарок із серійним номером 48207294 та номером на акцизній марці 479642. (т. 2 а.с. 194-209)
В судовому засіданні було досліджено протокол та відеозапис проведення слідчого експерименту від 13.11.2017 року, який проходив з 17 год. 25 хв. до 18 год. 00 хв., відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 , за участі захисника ОСОБА_11 та у присутності потерпілої ОСОБА_6 й двох понятих, за адресою: АДРЕСА_6 , продемонстрував свою версію подій, які мали місце 23.07.2017 року, а саме вчинення ним злочину відносно ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 27-30)
Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.09.2017 року, дане впізнання проводилось з потерпілою ОСОБА_6 у присутності двох понятих та фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації. Так, під час, пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_6 , остання серед чотирьох представлених їй осіб чоловічої статі, впізнала особу, яка вчинила напад на неї у її квартирі 23.07.2017 року під № 4, який був обраний ОСОБА_8 .. Також, в судовому засіданні, було досліджено відеозапис вищевказаної процесуальної дії, з якого вбачається, як саме відбувалось пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_6 , та як остання, при впізнанні особи, вказує на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила напад на неї та викрала її мобільний телефон 23.07.2017 року. (т. 3 а.с. 31-34)
Також, в судовому засіданні було досліджено протокол та відеозапис проведення слідчого експерименту від 18.09.2017 року, який проходив з 09 год. 08 хв. до 10 год. 00 хв., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, за адресою: АДРЕСА_6 надала покази про місце, спосіб та механізм нанесення їй ОСОБА_12 тілесних ушкоджень та викрадення її мобільного телефону 23.07.2017р., місце їх розташування по відношенню один до одного, під час слідчого експерименту повністю відповідають показанням потерпілої наданих нею в судовому засіданні. (т. 3 а.с. 35-38)
Вказані показання потерпілої ОСОБА_6 , являються логічними та послідовними, в судовому засіданні було встановлено, що потерпіла ніколи не була особисто знайома з обвинуваченим та не перебувала з ним в будь-яких відносинах, за таких підстав суд не вбачає підстав для визнання показань потерпілої недостовірними та неправдивими, як на те посилається обвинувачений.
На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілої ОСОБА_6 достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.
Крім того, судом було досліджено Протокол огляду місця події від 18.09.2017 року з якого вбачається, що даний огляд проводився в період часу з 17:00 год. до 17:45 год. у присутності двох понятих та за участі власника квартири, в якій проводився огляд, ОСОБА_13 , безпосереднім місцем огляду було приміщення в квартирі АДРЕСА_8 . Під час даного огляду було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Нокіа - 105» чорного кольору, який добровільно видала гр. ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 190-193)
Також, судом було досліджено висновок експерта № 176/Е від 09.11.2017 року, відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, переломів середньої частини фаланги і голівки 5-ї п`ясної кістки, забоїв м`яких тканин обличчя, шиї та верхніх кінцівок. Вказані ушкодження утворились від дії тупого(их) предмету(ів), по давності можуть відповідати строку та обставинам вказаним у постанові про її призначення, і відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. (т. 2 а.с. 180-182)
Крім того, вартість викраденого мобільного телефону підтверджується дослідженим в судовому засіданні Висновком експерта № 17/3-62 від 10.11.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні з січня 2017 року мобільного телефону марки «Nokia» модель «105» чорного кольору станом на момент вчинення злочину, тобто станом на 23.07.2017 року могла становити 280 грн.. (т. 2 а.с. 183-189)
Вищевказані письмові докази протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.
Зазначені докази у своїй сукупності свідчать про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке викладене у даному вироку суду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у повному обсязі, пояснивши, що не наносив тілесних ушкоджень потерпілій та не вимагав у неї ні грошових коштів, ні цінностей. Втім, суд вважає наведені показання ОСОБА_8 надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та протирічать здобутим органами досудового слідства і дослідженим судом доказам. Вказані пояснення обвинуваченого, на думку суду, використовувалися ним з метою уникнути покарання за вчинене, в якості способу захисту від пред`явленого обвинувачення.
Вищевказані показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ним крадіжки телефону у потерпілої, суперечать дослідженим судом письмовим доказам та показанням потерпілої ОСОБА_6 , які в ході судового слідства судом визнані належними та допустимими доказами та не спростовані стороною захисту у передбаченому законом порядку.
Суд також враховує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував факт викрадення мобільного телефону потерпілої та можливого нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , не оспорював часу та місця вчинення злочину, а лише оспорював факт умисного нанесення потерпілій тілесних ушкоджень і спосіб їх нанесення, умисел на проникнення в житло потерпілої з метою заволодіння грошових коштів і цінностей.
З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад на потерпілу з метою заволодіння її майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням у житло, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин викладений в даному вироку суду, офіційно не працює, не одружений, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкість скоєного, що вчинений ним злочин, відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочину.
З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 слід обчислювати з 21.05.2020р..
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, на підставі ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 19.09.2017 року по 20.05.2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення експертиз: № 8-1/5388 від 27.10.2017 року 865 гривен 90 копійок, № 8-1/4965 від 02.10.2017 року 889 гривен 83 копійки, а саме у розмірі 1755 гривень 73 копійки.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» застосований до ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 слід рахувати з 21.05.2020р.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, на підставі ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 19.09.2017 року по 20.05.2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судоих експертиз в сумі 1755 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 73 копійки.
Речовий доказ по кримінальному провадженню опечатаний прозорий поліетиленовий пакет із вмістом мобільного телефону марки «Nokia-105» в опечатаному вигляді разом із первинним пакуванням, переданий на зберігання до камери зберігання Ірпінського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику потерпілій ОСОБА_6 ..
Речові докази по кримінальному провадженню спеціальний пакет № 3920844, в якому знаходиться одна дактилокарта та спеціальний пакет № 3920871 в якому знаходиться 6 слідів папілярних узорів пальців рук в опечатаному вигляді разом із первинним пакуванням, прозорий поліетиленовий пакет із вмістом пачки з-під цигарок жовтого кольору в опечатаному вигляді, наволочку із плямами бурого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання Ірпінського ВП ГУНП в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3