УХВАЛА

19 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови заступника прокурора Рівненської області від 19.03.2020 про скасування постанови слідчого від 27.06.2019 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду із вказаною скаргою у якій просить суд скасувати постанову заступника прокурора Рівненської області від 19.03.2020 про скасування постанови слідчого від 27.06.2019 про закриття кримінального провадження №0002272 від 13.09.2018 року.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що 24.09.2010 складено обвинувальний акт, який затверджено 28.09.2010, а справу направлено в суд для розгляду по суті.
15.04.2016, Погребищенським районним судом Вінницької області ОСОБА_4 було незаконно засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна та скасуванням 3-го кваліфікаційного класу судді.
25.07.2018, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області цей вирок було скасовано, справу повернуто Генеральній прокуратурі України для проведення додаткового розслідування.
13.09.2018, до ЄРДР Генеральною прокуратурою були внесені відомості за № 0002272 за ч. 2 ст. 368 КК України.
27.06.2019, постановою слідчого прокуратури Рівненської області, кримінальна справа відносно ОСОБА_4 була закрита, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 368 КК України.
Також, Рівненським міським судом Рівненської області 24.01.2020 було стягнуто на користь ОСОБА_4 з Державної казначейської служби 800 000 грн. у рахунок відшкодування їй моральної шкоди, спричиненої діями органів досудового слідства та суду.
17.04.2020 на адвокатський запит було отримано відповідь від прокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 №16/1/1-25843-20 від 13.04.2020, який долучив копію постанови заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_7 від 19.03.2020 про скасування постанови слідчого від 27.06.2019 про закриття кримінального провадження №0002272 від 13.09.2018 року.
Оскаржувану постанову заступника прокурора Рівненської області вважає незаконною, оскільки тільки після виграної цивільної справи ОСОБА_4 щодо стягнення з органів досудового розслідування та підтримання державним обвинуваченням моральної шкоди за незаконне кримінальне переслідування постанову про закриття кримінального провадження було скасовано.
В судовому засіданні скаржник та її представник повністю підтримали скаргу та просили її задоволити з підстав викладених у ній.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою начальника СВ прокуратури Рівненської області старшого радника юстиції ОСОБА_8 від 27.06.2019, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.09.2018 за №0002272 за фактом одержання неправомірної вигоди, що поєднано з її вимаганням, суддею Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (чинна до 04.06.2014).
Постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_9 від 19.03.2020 прийнято рішення про скасування постанови начальника слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 від 27.06.2019 про закриття кримінального провадження №0002272 від 13.09.2018 року.
Постановою прокурора групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 від 20.03.2020, проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено детективам Національного антикорупційного бюро України.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Так, визначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається з наведеного, скаржником оскаржується постанова заступника прокурора Рівненської області, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, тобто подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.
Перелік видів рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування є вичерпним.
Статтею 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на завдання кримінального провадження, встановлені статтею 2 КПК України, його загальні засади, визначені ст. 7 цього Кодексу, у тому числі законність, що полягає, зокрема, в обов`язку прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надавати їм належну правову оцінку та забезпечувати прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Закриття кримінального провадження можливо, коли вирішено усі його завдання, а саме відсутня необхідність проведення слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання. Перевірку і дослідження доказів, усі необхідні докази для ухвалення рішення про закриття кримінального провадження зібрані, досліджені і належним чином оцінені. Виконання вказаних завдань чинним КПК України покладено на орган досудового розслідування, до яких слідчого судді не віднесено.
Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1