Справа № 140/1835/19
Провадження №1-кс/930/154/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
за участю сторони кримінального
провадження слідчого: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
захисника підозрюваного: ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 08.07.2019 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Ізраїлю, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 08.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .
Подане клопотання слідчий мотивує тим, що 08.07.2019 близько 18:30 год. водій Штельмах Ростислав, керуючи автомобілем «Nissan-Almera» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Немирів в напрямку м. Тульчин Вінницької області, на ділянці автодороги поблизу с. Гриненки, Немирівського району, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху», п. 11.3 Правил дорожнього руху України: «На дорогах із двохстороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу» та п. 14.2(в) Правил дорожнього руху України: «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», з метою виконання маневру обгону виїхав на смугу зустрічного руху, по якій у цей момент рухався автомобіль марки «ВАЗ 2106» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який від зіткнення втратив керованість та виїхавши на смугу зустрічного руху зіткнувся з автомобілем «AC-GE-CK-CMD» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по належній йому смузі руху.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» ОСОБА_9 , пасажири вказаного автомобіля: ОСОБА_11 , неповнолітня ОСОБА_12 , а також водій автомобіля «AC-GE-CK-CMD» ОСОБА_10 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_13 , ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичного експерта отримали тілесні ушкодження, які відносяться до середніх тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.2., а пасажир автомобіля ОСОБА_15 згідно висновку судово-медичного експерта отримала тілесні ушкодження,які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпечних для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3.е.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Ізраїлю.

У зв`язку з чим, ОСОБА_18 26.02.2020 року було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_19 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, а підозрюваний окрім того є громадянином Ізраїля та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинення ним тяжкого злочину та може виїхати за кордон, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаному ризику, а тому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Зокрема прокурор звернув увагу слідчого судді на те, що підозрюваний ОСОБА_19 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та є громадянином іншої держави, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування та виїхати за межі України, а від так більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. ОСОБА_19 пояснив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з`являвся на першу вимогу слідчого та брав участь у слідчих діях, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 де і проживає в даний час в квартирі своєї матері, про що надав підтверджуючі документи.
Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_19 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, є студентом 5-го курсу Вінницького медичного університету, що характеризує його як особу не схильну до вчинення злочинів.

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР, підозрюваний ОСОБА_19 з`являвся на виклики слідчого, приймав участь у слідчих діях, доказів зворотного слідчому судді надано не було.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеністю прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором під час розгляду клопотання, а саме:не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, але не більше, ніж на 2 (два) місяці з моменту постановлення даної ухвали.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Ізраїлю підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КПК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання:.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- Прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- Не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються на строк не більше ніж - два місяці.

Підозрюваному ОСОБА_18 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 5-ти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1