Дата документу 07.02.2020 Справа № 554/916/20
Провадження № 1-кс/554/1985/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000115 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000115 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що у провадженні СВ Полтавського РВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

04.02.2020 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від судового експерта НДЕКЦ ОСОБА_7 про те, що 04.02.2020 року, близько 15:00 хв. під час дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, чорного кольору, було встановлено, що номерне позначення двигуна піддавалося частковому знищенню не в умовах заводу виробника.

При виїзді 04.02.2020 року слідчо-оперативної групи Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області до місця пригоди встановлено, що на ділянці місцевості, що знаходиться по вул. Кременчуцька , 2-В в с. Розсошенці, Полтавського району, виявлено автомобіль "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під час дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів якого було встановлено, що номерне позначення двигуна піддавалося зміні не в умовах заводу виробника шляхом заклепування окремих знаків номерного позначення.

Автомобіль "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 27.11.2018 належить ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З підстав викладеного, враховуючи, що автомобіль та супроводжуючі документи до нього, вилучені в ході огляду місця події від 04.02.2020 року мають суттєве значення, оскільки являються речовими доказами по даному кримінальному провадженні та є засобами вчинення злочину, а саме: "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 27.11.2018 року належить ОСОБА_4 , тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на двигун автомобіля "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказав, що зазначене майно визнано речовим доказом постановою від 05.02.2020 року.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти зберігання двигуна в кімнаті речових доказів, просила повернути їй на відповідальне зберігання.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого частково, передати двигун на зберігання власнику, оскільки умов для зберігання двигуна у працівників поліції немає.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Слідчим доведено, що майно, а саме:двигун автомобіля "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, вилучений під час проведення огляду від 04.02.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця події від 04.02.2020 року двигун, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000115 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.
Накласти арешт на двигун автомобіля "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 27.11.2018 року належить ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1