Ухвала
Іменем України
26 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 400/776/18
провадження № 51-994ск20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від

18 листопада 2019 року,

встановив:
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до

ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали та повернуто його апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 висуває вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає необґрунтованим висновок апеляційного суду про те, що засудженим ОСОБА_5 пропущено строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції без поважних причин, оскільки засуджений є уродженцем Республіки Азербайджан, вірменом, українську мову розуміє погано, що перешкодило йому своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію ухвали апеляційного суду, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, щодо доводів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які є аналогічними доводам у касаційній скарзі, апеляційний суд зазначив таке. Засуджений ОСОБА_5 копію ухвали від 09 жовтня 2018 року отримав 22 жовтня 2018 року, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах провадження, про що також він підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Разом з тим, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_5 подав лише 30 жовтня 2019 року, які надійшли до Петрівського районного суду Кіровоградської області 06 листопада 2019 року, тобто майже через рік після отримання копії ухвали.
Як убачається з ухвали апеляційного суду, ОСОБА_5 згідно з вироками, наявними в матеріалах провадження, за якими його було засуджено, є уродженцем Республіки Азербайджан, вірменом, разом із тим є громадянином України, проживає в Україні тривалий час, оскаржував в апеляційному порядку вироки та ухвали, обізнаний щодо строків та порядку звернення до суду. Також

ОСОБА_5 добре знає українську мову, як убачається із раніше винесених різними судами вироків та ухвал послугами перекладача не користувався, не заявляв жодних клопотань про залучення перекладача.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засудженим не зазначено причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, які б суд міг визнати поважними, внаслідок того, що вони позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, апеляційний суд, установивши, що апеляційну скаргу засудженого подано з пропущенням строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та відсутні підстави для його поновлення, прийняв законне рішення про повернення його апеляційної скарги.
Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3