Справа № 495/7675/19
Номер провадження 1-кп/495/95/2020
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

05 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Савицького С.І.,

при секретарі судового засідання Гасанзаде М.Р.

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровський відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001442 відносно ОСОБА_1, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Чернов В.С.

обвинувачений ОСОБА_1

захисник Каланжов В.І. в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_1, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні прокурор Чернов В.С. просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 08.02.2020 року. Він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. Вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, у зв'язку з чим він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстав для обрання більш м'якого запобіжного заходу не має.

Захисник Каланжов В.І. в інтересах обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Його підзахисний має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того у судовому засіданні його підзахисний визнав свою вину у пред'явленому обвинуваченні і судом вже встановлений порядок дослідження доказів, за яким ні потерпілий, ні свідки не підлягають допиту, тому ризику тиску на них вже не має. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров'я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв'язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м'яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров'я, міцність соціальних зв'язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитаний обвинувачений, те що відносно обвинуваченого раніше вже був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні, яке вже перебуває на розгляді суду, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м'якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області Чернова В.С. щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_1

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 04.04.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Савицький