Справа №317/197/18
Провадження 1-кп/317/50/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м.Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 10.01.2018, №0001882 від 28.12.2017, які надійшли до суду на підставі обвинувальних актів, складених відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який отримав професійно-технічну освіту, не працевлаштованого, фактично зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.12.1991 Североморським районнимсудом м. Мурманськ, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченими ч.1 ст.144, ч.2 ст.89, ч.1 ст.40, ч.3 ст.40 КК РФ до 3 років 3 днів позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання 14.07.1994;
- 28.11.2006 Михайлівським районним судом Запорізької області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч.2 ст.185 КК України. Кримінальне провадження закрито на підставі ст.7 КПК України;
- 19.02.2008 Михайлівським районним судом Запорізької області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч.1 ст.309 КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі КК України звільнити від відбуття покарання строком на 1 рік.
- 04.06.2008 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком;
- 26.03.2009 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 27.05.2010 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.03.2009 і визначено остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 06.01.2014 по відбуттю строку покарання;
- 08.02.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України визначено покарання у виді 6 місяців арешту; звільнений 01.12.2017 по відбуттю строку покарання;
- 21.02.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, із встановленням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України;
- 15.06.2018 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
- 22.06.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 15.11.2018 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі,
- 11.04.2019 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1,4 ст. 70, КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.12.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи біля залізничного переїзду в напрямку «м. Запоріжжя - с. Біленьке», що знаходиться на землях Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, познайомившись з раніше невідомим чоловіком - ОСОБА_5 , розпивав спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв потерпілий поставив сумку чорного кольору на лавку та відійшов на деякий час, при цьому не наглядав за нею. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав зазначену сумку в якій знаходилися грошові кошти в сумі 300 гривень, що належать ОСОБА_5 , а в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму 300 гривень.
Також, 08.01.2018 року приблизно об 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у парку «Поколінь», що знаходиться на землях Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, присів на лавочку поруч з раніше йому не знайомою ОСОБА_6 , яка біля себе поклала належну їй жіночу сумку із розстебненим замком.
В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з сумки потерпілої мобільний телефон «Нокіа-301» в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , та отримав змогу розпорядитися викраденим.
А 10.01.2018 року близько 15.00 ОСОБА_4 продав викрадений мобільний телефон «Нокіа-301» своєму знайомому ОСОБА_7 за 300 гривень, реалізувавши до кінця свій злочинний намір.
Згідно товарознавчої експертизи від 12.01.2018, вартість викраденого телефону складає 720 гривень 00 копійок.
Таким чином, внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 720 гривень.
Окрім того, 10.01.2018 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї магазину «Крамниця» по вул. Миру у с. Новослобідка, Запорізького району, Запорізької області, познайомився із раніше не відомим йому чоловіком - потерпілим ОСОБА_8 , після чого вони разом розпивали алкогольні напої. Близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_8 поставив належну йому чоловічу сумку чорного кольору на дерев`яний ящик біля магазину «Крамниця» та відійшов на деякий час, при цьому не наглядав за нею.
В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з сумки мобільний телефон «Самсунг Д-800» в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_3 , та отримав змогу розпорядитися викраденим.
10.01.2018 ОСОБА_4 продав викрадений мобільний телефон «Самсунг Д-800» своєму знайомому ОСОБА_7 за 250 гривень, реалізувавши до кінця свій злочинний намір.
Згідно товарознавчої експертизи від 12.01.2018, вартість викраденого телефону складає 300 гривень 00 копійок.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в судові засідання не з`явилися, надали суду заяви з проханням розглядати справи за їх відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 спочатку свою провину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, а щодо обставин пояснив, що 28.12.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи біля залізничного переїзду в напрямку «м. Запоріжжя-с. Біленьке», що знаходиться на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, познайомився з раніше невідомим ОСОБА_5 , розпивав з ним спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв потерпілий поставив сумку чорного кольору на лавку та відійшов на деякий час, при цьому не наглядав за нею. В цей час ОСОБА_4 викрав зазначену сумку в якій знаходилися грошові кошти. Його зупинили працівники поліції та склали протокол та розпочали кримінальне провадження.
08.01.2018 року приблизно об 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , у парку «Поколінь», що знаходиться на землях Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, присів на лавочку поруч з раніше йому не знайомою ОСОБА_6 , яка біля себе поклала належну їй жіночу сумку із розстебненим замком. ОСОБА_4 викрав з сумки потерпілої мобільний телефон «Нокіа-301» в корпусі чорного кольору, а Окрім того, 10.01.2018 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 познайомився із раніше не відомим йому чоловіком ОСОБА_8 , після чого вони разом розпивали алкогольні напої. ОСОБА_4 викрав з його сумки мобільний телефон «Самсунг Д-800» в корпусі чорного кольору. Викрадені мобільні телефони обвинувачений 10.01.2018 року продав своєму знайомому Будніку, який ремонтує мобільні телефони. Скільки вилучив грошей не пам`ятає.
Потім надаючи пояснення по обставинах скоєння правопорушень зазначив, що не скоював злочинів, а взяв провину на себе під впливом на умовляннями з боку працівників поліції, а тому судом було визначено повний обсяг дослідження доказів.
За зверненням Запорізького районного суду, прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 від 10.05.2019 року було ініційовано проведення перевірки ГУНП Запорізької області щодо фактів, викладених ОСОБА_4 про не скоєння ним правопорушень, та можливий тиск і вмовляння з боку працівників поліції.
Згідно висновку службового розслідування за фактами можливих неправомірних дій з боку окремих працівників Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 27.06.2019 року встановлено, що викладені ОСОБА_4 обставини не знайшли свого підтвердження. (т.1 а.с.232-235).
Судом досліджено наступні письмові докази:
Протокол огляду місця події від 28.12.2017 року за участі ОСОБА_4 при якому було оглянуто викрадену барсетку чоловічу з грошима. (т.1 а.с.238-242).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2018 року за участі свідка ОСОБА_9 , який впізнав на знімках на фото №3 ОСОБА_4 як особу, що добровільно видала працівникам поліції для огляду сумку чорного кольору з грошима у сумі 300 грн. При цьому впізнана особа повідомила обставини, при яких здійснила крадіжку. (т.1 а.с.121-123).
Протокол проведення слідчого експерименту від 26.02.2018 року за участі ОСОБА_4 , при проведенні якого на місці події залізничному переїзді с.Біленьке-м.Запоріжжя, ОСОБА_10 вказав на лавку біля магазину де він познайомився з чоловіком, з яким вживав спиртні напої, а потім, коли чоловік відійшов на декілька хвилин, викрав сумку, в якій знаходилися гроші та покинув місце скоєння крадіжки. Під час руху, його зупинили працівники поліції та він добровільно видав викрадене. При цьому, як видно на відеозапису, ОСОБА_4 провину свою визнав повністю, заяв щодо здійснення на нього тиску, або вмовлянь з боку працівників поліції не зафіксовано. (т.1 а.с. 124-129). До протоколу надано ДВД-диск, який оглянуто в судовому засіданні, зміст якого співпадає зі змістом протоколу слідчої дії.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2018 року за участі потерпілої ОСОБА_6 , яка на знімках на фото № 2 впізнала ОСОБА_4 як особу яка перебувала в парку «Поколінь», сіла біля неї на лавку та викрала з сумочки мобільний телефон. (т.1 а.с.131-132).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2018 року за участі свідка ОСОБА_7 , який впізнав на знімках на фото №3 ОСОБА_4 як свого знайомого, який продав йому мобільні телефони. (т.1 а.с.133-135).
Вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону «Самсунг Д-800» згідно висновку Правобережної товарної біржі від 12.01.2018 року становить 300 гривень. (т.1 а.с.136-153). Висновок про оцінку не оспорювався учасниками провадження.
Протокол слідчого експерименту від 13.01.2018 року за участі ОСОБА_4 який повідомив про обставини скоєння крадіжки у парку «Поколінь» 08.01.2018 року у ОСОБА_6 мобільного телефону Нокіа, та 10.01.2018 року у с.Новослобідка мобільного телефону «Самсунг-Д-800», що належав ОСОБА_8 . До протоколу надано відеозапис на ДВД диску. Суд зауважує на тому, що слідчим ОСОБА_11 при проведенні слідчої дії було допущено численні процесуальні порушення, але суд приймає вказаний протокол та відеозапис як доказ провини обвинуваченого, провівши оцінку доказу в сукупності з іншими письмовими доказами та поясненнями, які надавалися обвинуваченим ОСОБА_4 та допитаним свідком ОСОБА_7 (т.1. а.с.154-157).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2018 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , який на знімках на фото № 1 впізнав ОСОБА_4 як особу яка 10.01.2018 року у с.Новослобідка викрала у нього мобільний телефон Самсунг. (т.1 а.с.158-159).
Протокол огляду місця події від 11.01.2018 року за участі свідка ОСОБА_7 , який надав для огляду мобільні телефони «Самсунг Д-800» та «Нокіа», що були в робочому стані, які він купив у ОСОБА_4 (т.1 а.с.160-163).
Вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону «Нокіа-301» згідно висновку Правобережної товарної біржі від 12.01.2018 року становить 720 гривень. (т.1 а.с.164-181). Висновок про оцінку не оспорювався учасниками провадження.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він приймав участь в якості понятого при огляді місця події 28.12.2017 року, коли ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції чоловіку сумку чорного кольору, яку він викрав біля магазину «Крамниця» у ОСОБА_5 з яким розпивав спиртні напої. Тиску на ОСОБА_4 працівниками поліції не здійснювалося. При цьому свідок ОСОБА_9 свій підпис під протоколом огляду не впізнав, чим це пояснити не знає, але на участі у слідчій дії наполягає.
Суд зауважує на якості протоколу слідчої дії та кількості процесуальних порушень та помилок, що допущені слідчим. В сукупності при оцінці доказу поряд з іншими, суд приходить до висновку, що протокол може бути використаний саме як підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 впевнено вказав на ОСОБА_4 як на свого знайомого, з яким вони призначили зустріч на зупинці транспорту «РДК» в м.Запоріжжі 10 січня 2018 року близько 15-00 години. ОСОБА_4 запропонував йому купити 2 мобільні телефони Нокіа та Самсунг, що за його словами належали йому. За телефони свідок сплатив ОСОБА_4 200-250 грн. Номер телефону ОСОБА_7 . ОСОБА_4 дав хтось із спільних знайомих. Телефони, які він купив у ОСОБА_4 були вилучені працівниками поліції. При впізнанні, що проводилося слідчим, свідок впевнено впізнав ОСОБА_4 на своїх показах наполягав.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень при вище викладених обставинах повністю доведена, а його заперечення своєї причетності до скоєння правопорушення є способом захисту та не знайшли свого підтвердження дослідженими та зібраними доказами.
Дії ОСОБА_4 за епізодами суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки діянь, які згідно з нормою ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, покарання за останнім вироком не відбуте.
За станом здоров`я відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до затримання постійного місця працевлаштування не мав.
Досудова доповідь у кримінальному провадженні не готувалась.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в ході судового розгляду. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, вчинення низки умисних кримінально караних діянь, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України. Визначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
На переконання суду, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Призначення інших видів покарання не відповідатиме меті призначення покарання.
Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинені злочини, що визначаються ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Остаточне покарання слід визначити ОСОБА_4 із застосуванням норми ч.1 ст. 70 КК України, за змістом якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, призначити остаточне покарання необхідно із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, оскільки всі епізоди правопорушень вчинено ОСОБА_4 до ухвалення попереднього вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2019 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1,4 ст. 70, КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Призначаючи остаточне покарання, суд виходить з того, що при частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити без змін.
Підстав для застосування ч.5 ст. 72 КК України, а саме, зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання судом не встановлено, оскільки обвинувачений фактично перебуває під вартою у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності згідно з зазначеним вище вироком суду, тобто вже відбуває покарання.
Так, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 13.08.2018 року, ОСОБА_4 затриманий 13.08.2018 о 18-00 годині на підставі вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
Цивільний позов потерпілими не заявлено.
Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком - Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2019 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1,4 ст. 70, КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого 13.08.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.
Речові докази сумку чорного кольору чоловічу, грошові кошти 300 гривень, передані потерпілому ОСОБА_5 , вважати переданими за належністю.
Мобільний телефон «Нокіа-301» переданий потерпілій ОСОБА_12 , вважати преданим за належністю.
Мобільний телефон «Самсунг-Д-800» переданий ОСОБА_8 вважати переданим за належністю власникові.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Запорізький районний суд Запорізької області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1