ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/395/20 Справа № 216/5298/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року у кримінальному провадженні за №0001398 -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна та зобов`язано слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власникам обладнання, техніку, що були виявлені та вилучені
10 лютого 2020 року в період часу з 09:37 год. до 18:44 год. в ході огляду нафтопереробного комплексу по виготовленню нафтопродуктів, розташованого за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, 14/1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:214:0060).
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що слідчим не доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі виявленого та вилученого
10 лютого 2020 року майна та такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке використовується в господарській діяльності ТОВ «Кривбасвагонзавод», ТОВ «Кривбаснафтопродукт», ПП «Кривбастех» ніяким чином не вплине на повноту та об`єктивність розслідування злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, відомості про який внесені до ЄРДР, а навпаки може призвести до зупинки виробничого процесу та завдання збитків.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено, опечатано 10 лютого 2020 року в процесі проведення огляду за місцем розташування нафтопереробного комплексу по виготовленню нафтопродуктів, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, 14/1.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що згідно з отриманих відомостей, які отримано за результатами слідчих дій ТОВ Кривбасвагонозавод та ТОВ Кривбаснафтопродукт не мають дозвільних документів на виконання робіт з підвищеною небезпекою та використання обладнання підвищеної небезпеки, а також, дозвільних документів (ліцензії) на виготовлення, збергіання, оптову чи роздрібну торгівля нафтопродуктами. Крім того, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , як будь-який комплекс по виготовленню підакцизних товарів в експлуатацію не вводилося, проект та інші документи не розроблені. Вказує на те, що в даному випадку збитки, в тому числі навколишньому середовищу можуть бути розраховані за наявності вилученого пального та з урахуванням того, що пальне, а також інше обладнання, яке використовується у його виготовленні, повністю відповідає вимогам ст.98 КПК України, виникає обґрунтована необхідність у збереженні речових доказів.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як слідує з матеріалів провадження, 03 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001398 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, з тих обставин, що на території м.Кривого Рогу Дніпропетровської області невідомими особами створено незаконну мережу АЗС з реалізації низькоякісного дизельного палива та бензину торгової марки невідомого походження, що не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови», та ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро», об`єкти яких розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , м.Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11б, м.Кривий Ріг, вул. Старовокзальна, 9б, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому просив накласти арешт на системні комп`ютерні блоки, обладнання, техніку, нафтопродукти, які були виявлені під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 .
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст.170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Так, обґрунтовуючи клопотання про необхідність накладення арешту, слідчий послався на те, що застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення у виді арешту майна необхідне з метою збереження речових доказів, що в повній мірі відповідатиме потребам досудового розслідування.
Разом з цим, в клопотанні відсутнє мотивування за якими критеріями виявлене та вилучене майно під час огляду нафтопереробного комплексу по виготовленню нафтопродуктів підпадають під речі, на які може бути накладено арешт в рамках даного кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.191 КК України.
Не зазначено в клопотанні слідчого і власника майна, що належить арештувати, до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном, як і відомості про їх відношення до невстановлених осіб, відносно яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження.
Крім того, відповідно до абз. 1 ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Згідно з ч.3 ст. 172 КПК Украіни слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як слідує з матеріалів судового провадження, слідчий суддя наведеної норми закону не дотримався, при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України та не виконав вимог ч.3 ст.172 КПК України, а відтак прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
За таких обставин апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, та які, у відповідності до вимог ст.409 та 412 КПК України, є підставою для його скасування.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, які не були усунуті слідчим суддею в порядку ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4