СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6769/20
пр. № 1-кп/759/989/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2020 за № 0001858, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, не працює, неодружений, має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29.10.2019 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25.02.2020 несплачену суму штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к., замінено на 50 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 13.04.2020 приблизно о 17 год. 20 хв. прибув до магазину «Континент», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23. Знаходячись у приміщенні торгівельного залу даного магазину ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Континент Фуд» (ідентифікаційний код 40901289), з метою його обернення на власну користь і особистого збагачення.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , проходячи вздовж торгівельних полиць взяв чуже майно, яке належить ТОВ «Континент ФУД» (ідентифікаційний код 40901289), а саме:три плитки шоколаду «Мілка цілий горіх», штрих код 122, вагою 90 гркожна, на загальну суму 90 грн 84 к. (без ПДВ); шість плиток шоколаду «Мілка полуниця та крем», штрих код 848, вагою 90 гр кожна, на загальну суму 133 грн86 к. (без ПДВ); дві упаковки цукерок «Рафаелло», код Т23, вагою 230 гр. кожна, на загальну суму 184 грн80 к. (без ПДВ),а всього чужого майна на загальну суму 409 грн 50 к. (без ПДВ), які сховав у поліетиленовий пакет, який мав при собі.
Маючи намір таємно викрасти вказане чуже майно, яке належить ТОВ «Континент Фуд» (ідентифікаційний код 40901289) та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_3 13.04.2020 приблизно о 17 год. 40 хв., пройшовши лінію кас та не розрахувавшись за вищевказаний товар, направився до виходу з магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Континент», з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «Континент Фуд» (ідентифікаційний код 40901289) та яке він намагався таємно викрасти.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 13.04.2020 приблизно о 17 год. 00 хв. зайшов до магазину «Континент», що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23. Проходячи вздовж торгівельних полиць він взяв дев`ять плиток шоколаду «Мілка» та дві упаковки цукерок «Рафаелло». Вказаний товар він поклав до поліетиленового пакету, який мав при собі. Після цього він пройшов каси, не розрахувавшись за вказаний товар, та направився до виходу з магазину, однак, до нього підійшов охоронець магазину та затримав його. Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному каявся та просив суд суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 13.04.2020 приблизно о 17 год. 40 хв., перебуваючи у магазині «Континент», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 23, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ступінь завершення вчинення злочину; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має малолітню дитину, пільгами не користується, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий за корисливий злочин, покарання за який не відбув.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме: у виді арешту.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Крім того, вироком Святошинським районним судом міста Києва від 29.10.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25.02.2020 засудженому ОСОБА_3 несплачену суму штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к., замінено на 50 годин громадських робіт.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, а саме шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
На підставі ст. 71, 72 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.06.2020, повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29.10.2019, з урахуванням ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 25.02.2020, якою несплачену суму штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к., замінено на 50 годин громадських робіт, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення - одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 6 (шість) днів.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 13 квітня 2020 року.
Речові докази: три плитки шоколаду «Мілка цілий горіх», штрих код 122, вагою 90 гр кожна; шість плиток шоколаду «Мілка полуниця та крем», штрих код 848, вагою 90 гр кожна; дві упаковки цукерок «Рафаелло», код Т23, вагою 230 гр. кожна, які передані на відповідальне зберігання адміністрації магазину «Континент», що по АДРЕСА_2 , - залишити у належного володільця.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1