Дата документу 09.12.2019 Справа № 334/4494/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1197/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/4494/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 вересня 2019 року про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року, посилаючись на те, що 12 листопада 2019 року була оголошена вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді, а повний текст вказаної ухвали він отримав лише 18 листопада 2019 року, що перешкодило йому своєчасно виконати всі процесуальні вимоги до апеляційної скарги.

Після поновлення строку на апеляційне оскарження, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити у повному обсязі його скаргу на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізької області ОСОБА_11 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001884 від 29 травня 2019 року (апелянтом помилково зазначено 16 травня 2019 року) за ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, про наявність в його діях та в діях ОСОБА_10 обоюдної форми вини, не підтверджуються протоколом огляду місця події та транспортних засобів, схемою ДТП, показаннями свідків або будь-якими іншими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Також апелянт вважає, що, самостійно встановивши наявність, у тому числі в його діях, складу адміністративного правопорушення та, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також, направляючи постанову та виділені матеріали до Управління патрульної полиці в Запорізькій області для притягнення водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, слідчий перевищив свої службові повноваження.

Отже, на думку апелянта, слідчим не були дотримані вимоги КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та самого процесу доказування, що не було взято слідчим суддею до уваги, як і вимоги ч. 7 ст. 110 КПП України, а посилання слідчого судді на те, що висновки слідчого щодо ДТП, викладені в постанові, не мають для суду преюдиційного значення, не відповідають дійсності.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була подана апелянтом ОСОБА_7 до Запорізького апеляційного суду 19 листопада 2019 року.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Разом з цим, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 січня 2017 року у справі «Куликов та інші проти України», у випадку, коли суд публічно проголосив резолютивну частину остаточного рішення та надав коротке усне пояснення його причин, а заявник лише згодом отримав можливість ознайомитись з письмовим обґрунтуванням такого рішення, саме ця остання дата вважається початком перебігу строку.

Враховуючи вищевказане положення, а також те, що 12 листопада 2019 року була оголошена лише резолютивна частина оскаржуваної ухвали слідчого судді, а копію цієї ухвали, як зазначив ОСОБА_7 , було ним отримано 18 листопада 2019 року, що підтверджується матеріалами провадження, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12 листопада 2019 року апелянтом був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим, підлягає поновленню.
Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що аналіз постанови слідчого від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження свідчить, що слідчим були дотримані вимоги КПК України, зокрема, ч. 5 ст. 110 КПК України, під час досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення в діях водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що вмотивовано викладено в оскаржуваній постанові, а встановлення слідчим в постанові вини ОСОБА_7 в порушенні вимог ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та поновлення досудового розслідування, оскільки в цій постанові не встановлено наявність вини з боку водіїв, а лише зазначено про наявність ознак порушення ПДР та необхідність притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи. У ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно зі ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення Глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 вересня 2019 року про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 та в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якій просив її скасувати.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення.

Вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є правильним.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Так, ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного,обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що у проваджені СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області знаходилось кримінальне провадження № 0001884, яке було внесене до ЄРДР 29 травня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказане кримінальне провадження було зареєстровано в ЄРДР за фактом того, що водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Ігоря Сікорського зі сторони пр. Моторобудівників в напрямку вул. Студентської в м. Запоріжжі, при виконанні маневру обгону на перехресті з вул. Живописною допустив зіткнення з автомобілем «Опель-Астра», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався попереду у попутному з ним напрямку та виконував маневр лівого повороту на вищевказану вулицю. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Опель-Астра» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до лікарні.

За даним фактом 29 травня 2019 року СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0001884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування.

28 вересня 2019 року слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було допитано водія ОСОБА_7 , призначено та проведено судово-медичну експертизу, вивчено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицями до нього, надана можливість надати пояснення водію ОСОБА_10 , який скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився від надання будь-яких пояснень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Під час судового розгляду провадження слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0001884, проведено належну перевірку обставин, про які вказує ОСОБА_7 у своїй скарзі. Тобто, слідчим під час проведення досудового розслідування було досліджено та перевірено необхідні обставини, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчим вжито необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з того, що слідчим суддею в достатньому обсязі перевірено доводи, наведені ОСОБА_7 у скарзі, та їм надано правильної оцінки, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є обґрунтованим.

Що стосується доводів апелянта про те, що, самостійно встановивши наявність, у тому числі в його діях, складу адміністративного правопорушення та що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також про те, що, направляючи постанову та виділені матеріали до Управління патрульної поліції в Запорізькій області для притягнення водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, слідчий перевищив свої службові повноваження, то колегія суддів вважає їх неспроможними, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 7 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Отже, виявивши під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001884 від 29 травня 2019 року в діях, у тому числі ОСОБА_7 , відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановивши наявність ознак адміністративного правопорушення, та дійшовши висновку про необхідність направлення виділених матеріалів до Управління патрульної поліції в Запорізькій області для притягнення, у тому числі, водія ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, слідчий ОСОБА_9 діяв відповідно до вимог КПК України.

Отже, дії слідчого не свідчать про те, що вони суперечать вимогам КПК України та виходять за межі його повноважень.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_7 , не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли б бути підставами для скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, внесеного 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 та в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: