Справа № 158/9/18 Провадження №11-кп/802/19/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000786 від 30.09.2017 року за апеляційними скаргами прокурора Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2019 року щодо ОСОБА_11 , -

ВСТАНОВИВ

Даним вироком суду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до статті 89 КК України не судимого, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_12 в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 в користь ОСОБА_12 218 (двісті вісімнадцять) грн. 16 коп. матеріальної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу.
Цивільний позов ОСОБА_13 в частині стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_11 в користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів за проведення інженерно-транспортної експертизи у розмірі 1186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 44 коп.
Вироком вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_11 визнано винним та засуджено за те, що він 29.09.2017 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ГАЗ» моделі «5201», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі другорядного значення, по вулиці Свободи в напрямку вулиці Васільєва, що в смт. Цумань, Ківерцівського району, з метою проїзду вказаної вище головної дороги, маючи об`єктивну можливість виявити інші транспортні засоби, котрі рухаються по головній дорозі, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW», моделі «530», н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_14 , котрий рухався по вулиці Васільєва в смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля марки «BMW», моделі «530», н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1145 від 22.11.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, який за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також пасажир автомобіля марки «BMW», моделі «530», н.з. « НОМЕР_2 », ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1146 від 22.11.2017 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому 5-ї п`ясної кістки лівої кисті із задовільним стоянням відломків, різаної рани лівої щоки, забою та підшкірної гематоми лівого передпліччя та лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_11 п. п. 2.3. б, 2.9 а, 10.1. 16.11 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій - зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, оскаржує вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Вказує, що судом при призначені покарання не враховано обставини кримінального провадження та особу порушника; наслідки, які наступили від його дій. Мотиви та обґрунтування застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік судом не наведені.
Зазначає, що твердження суду про визнання висновку інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу №498 від 19.12.2017 року недопустимим доказом, належним чином не мотивовано відповідно до положень ст.87 КПК України.
Просить вирок скасувати та постановити новий, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вказує, що суд не повно дослідив обставини кримінального провадження; необґрунтовано відмовив у дослідженні доказів, які б могли виправдати останнього, як обвинуваченого; не надав їм належної правової оцінки та не забезпечив прийняття законного судового рішення.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який власну апеляцію підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого - заперечив; обвинуваченого та його захисника, які власну апеляційну скаргу підтримали, апеляцію прокурора - заперечили та просили вирок місцевого суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку представника потерпілих, який апеляцію прокурора відніс на розсуд суду, апеляційну скаргу обвинуваченого - заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».
Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».
Як вбачається із матеріалів судового та кримінального проваджень даних вимог закону при прийнятті рішення суд першої інстанції не дотримався.

Зокрема, із досліджених судом звукозаписів судових засідань, вбачається, що у судовому засіданні від 12.10.2018 року адвокатом ОСОБА_8 було заявлено відвід головуючій судді ОСОБА_1 . Однак, суддя, не заслухала учасника процесу, чим позбавила останнього реалізувати надане йому право та не вирішила питання відводу, що є істотним порушенням норм чинного КПК України ( звукозапис судового засідання від 21.02.2019 року;16 хв.34 с.)

Тому, вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2019 року підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Разом з тим, скасовуючи вирок суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення по суті апеляційних скарг, а тому призначає новий розгляд в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення; апеляційна скарга прокурора - до часткового задоволення.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, перевірити в тому числі і доводи апеляційних скарг, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2019 року щодо ОСОБА_11 - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/