н/п 1-кс/766/6123/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_4

в с т а н о в и л а :

03 липня 2020 року захисник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати затримання ОСОБА_4 від 02 липня 2020 року незаконним та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Обґрунтування скарги:

02 липня 2020 року слідчим СВ Дніпровського ВП ХВП ГУ НП України в Херсонській області ОСОБА_5 , був затриманий ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 ККУкраїни, на підставі пункту 2 частини 1 статті 208 КПК України, про що о 21.50 годині був складений протокол про затримання.

Затримання ОСОБА_4 , є незаконним з наступних підстав.

На час складання протоколу затримання ОСОБА_4 , а саме - з 20.47 по 21.50 годин 02 липня 2020 року, підстава передбачена пунктом 1 частини 1 статті 208 КПК України була відсутня, оскільки злочин, за підозрою якого він був затриманий, було вчинено 01 липня 2020 року, тобто понад добу до затримання, що виключає таку підставу як «цю особу застали під час вчинення злочину».

Також, на час фактичного затримання ОСОБА_4 була відсутня і підстава, передбачена пунктом 2 частини 1 статті 208 КПК України, оскільки злочин, за підозрою у вчиненні якого він був затриманий, було вчинено 01.07.2020 року, знов таки майже за добу до фактичного затримання, що виключає «безпосередність моменту після його вчинення»; очевидці, в тому числі і потерпілий, безпосередньо після вчинення злочину на ОСОБА_7 не вказували, жодні очевидні ознаки на тілі, одязі чи місці події, не вказували, що саме ОСОБА_7 щойно вчинив злочин.

Частиною 1 статті 208 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді.

Таким чином, у слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУ НП України в Херсонській області ОСОБА_5 , жодних підстав, передбачених частиною 1 статті 208 КПК України, для затримання ОСОБА_4 , не існувало.

ОСОБА_4 має постійне місце мешкання та реєстрації, жодним чином від проведення слідчих дій не ухилявся; окрім того, слідчий з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду не звертався.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Захисник адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.

Затриманий ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що підставою для затримання ОСОБА_4 стало сукупність очевидних ознак на одязі шортах, зі слідами плям бурого кольору, схожих на кров.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що затримання ОСОБА_4 здійснено відповідно до приписів закону. Пояснив, що фактичні обставини, які були встановлені слідчим, вимагали саме затримання ОСОБА_7 . До Дніпровського відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , що він виявив мертве тіло з колото-різаними ранами. Після прибуття слідчо-оперативної групи на місце події ОСОБА_7 був відпущений. Проте під час допиту свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є знайомими і ОСОБА_7 і загиблого, показали, що саме ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що спричинили його смерть, повідомили, що ОСОБА_4 викинув шорти зі слідами крові. Був проведений слідчий експеримент зі свідком, в результаті якого були відшукані, сховані ОСОБА_4 , шорти, зі слідами бурого кольору, схожими на кров. Після вказаних подій було прийнято рішення про затримання ОСОБА_4 .

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Відповідно до п.1,2 ч.1, ч.4,5 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, з а який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч.2,3 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або незвільнена з-під варти після внесення заставив установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Аналіз наведених норм, свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 02 липня 2020 року ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст.208 КПК України. Підставами його затримання у протоколі зазначено: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, тобто слідчий у протоколі вказав дві правові підстави для затримання особи, визначені п.п.1,2 ст.208КПК України, тоді як слідчий повинен був вказати у протоколі не підстави, визначені законом, а фактичні підстави.

Обставини, які були встановлені під час судового розгляду скарги дають підстави слідчому судді для висновку про законність затримання ОСОБА_4 , хоч слідчий у протоколі затримання не описав цих обставин.

Фактичною підставою для затримання ОСОБА_4 стало те, що очевидці свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили під час допиту про вчинення ОСОБА_7 злочину, і на підтвердження їх свідчень були відшукані предмети зі слідами злочину - шорти. Саме про ці фактичні обставини повинен був вказати слідчий у протоколі затримання.

Проте відсутність фактичного опису у протоколі обставин для затримання і, при наявності таких, не може бути підставою для визнання затримання незаконним. Адже йдеться про фактичні підстави, а не їх формальне оформлення.

Таким чином, твердження захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Тобто, очевидні ознаки вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Керуючись ст.206, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а

Відмовити адвокату ОСОБА_3 у задоволенні скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 20 хвилин 06 липня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1