Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1389/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої

ставиться питання про

застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

законного представника

особи, відносно якої

ставиться питання про

застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000517 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин, Коростишівського р-ну, Житомирської обл., громадянина України, непрацюючого, встановлено інвалідність II групи, не депутата, неодруженого, несудимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.12.2019 року та закрити кримінальне провадження. Вважає ухвалу необґрунтованою, оскільки вина ОСОБА_7 не підтверджується жодними доказами. Крім того, перерахувавши докази, суд не надав їм належної оцінки. Вказує, що ОСОБА_7 , згідно висновку судово-психіатричного експерта № 372-2015 від 14.09.2015, з дитинства страждає на помірну розумову відсталість, є інвалідом II групи, а не психічно хворим та не становить ніякої загрози для суспільства. Застосування примусових заходів медичного характеру призведе до погіршення стану здоров`я, оскільки ОСОБА_7 потребує лікування та догляду з боку опікуна.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника, яке надійшло від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення ухвали суду без зміни.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000517 від 30.08.2015 року у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом та зазначено в ухвалі, 30 серпня 2015 року близько 03 години в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , з метою вживання спиртних напоїв, прийшов до приміщення вагової СТОВ «Торчинське», де в одній з кімнат знаходився ОСОБА_11 . Прийшовши до вказаного приміщення ОСОБА_7 висловив бажання, щоб ОСОБА_11 придбав горілку. Отримавши відмову, ОСОБА_7 образився на ОСОБА_11 в результаті чого відбувся конфлікт, у ході якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 наніс два удари долонями по обличчю ОСОБА_11 , після чого взяв на столі ніж та наніс ним один удар ОСОБА_11 в область живота та один удар в область паху.

У результаті неправомірних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 отримав тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, колото-різаної рани калитки (мошонки), яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з пошкодженням брижі та тонкої кишки, гемоперитонеум (наявність крові в черевній порожнині), яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, не з`явився. Враховуючи думку сторін кримінального провадження, апеляційний суд вважає за можливе провадити апеляційний розгляд без участі потерпілого ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та його законного представника - ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.
Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок (ухвала) суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції належним чином не перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та не надав відповідну оцінку доказам по даному кримінальному провадженню.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд у мотивувальній частині ухвали лише зазначив покази ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, проте, відповідного аналізу не надав та не зазначив, які обставини ними підтверджуються або спростовуються, а також не надав належної оцінки, у тому числі з точки зору їх достатності для прийняття процесуального рішення по суті.
Колегія суддів звертає увагу, що висновки у судовому рішенні повинні прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто не допускати неоднозначного трактування. При цьому недостатньо лише цитувати законодавчі положення, а потім приймати рішення. Суд повинен послідовно поєднувати закон із фактами у справі і наводити чіткі аргументи, яким чином було вирішено справу у конкретному випадку. Якщо цього не робити, це буде очевидне порушення права на справедливий суд, яке гарантує ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Проте, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано.
Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст. 412 КПК України, є істотним, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено.
На підставі викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: