Номер провадження: 11-кп/813/1060/20
Номер справи місцевого суду: 501/140/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 27.12.2019 року по кримінальному провадженні №0001092 внесеному до ЄРДР 03.12.2018 р. відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, неодруженого, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбування покарання обвинуваченому обчислено з 27.12.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому до строку покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 27.12.2018 р. по 27.12.2019 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишено без змін.

Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2018 року.
Частково задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь: ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн; ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 01 грудня 2018 року, він увійшовши через незачинені вхідні двері у квартиру, в якій проживав ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязного ставлення до ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс не менше п`яти ударів кулаком правої руки по обличчю та голові ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив ОСОБА_11 зовнішні та внутрішні тілесні ушкодження у вигляді забоїв, крововиливів, саден, синців та ран.

Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_11 направився до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , де в період з 00 год. 00 хв. і орієнтовно до 04 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №124/307 від 24 грудня 2018 року зазначені тілесні ушкодження обличчя та внутрішні ушкодження голови могли утворитись одномоментно чи в один короткий проміжок часу від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, та містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень з критерієм небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленими зовнішніми тілесними ушкодженнями обличчя і внутрішніми тілесними ушкодженнями голови у вигляді крововиливу під твердою мозковою оболонкою головного мозку (субдурального крововиливу) з забоєм головного мозку, які могли утворитись одномоментно чи в один короткий проміжок часу, з подальшим набряком головного мозку, що й з`явилося безпосередньою причиною смерті.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначив, що вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав:

- відповідно до показів свідків, ОСОБА_11 відмовився від надання медичної допомоги, не мав претензій до обвинуваченого, вживав спиртні напої, свідомості не втрачав, не мав зовнішніх ушкоджень, та самостійно закрив двері своєї квартири за обвинуваченим, тому твердження обвинувачення про наявність у ОСОБА_7 умислу та мотиву на спричинення саме тяжких тілесних ушкоджень є безпідставними та необґрунтованими;

- суд не звернув увагу на те, що свідок ОСОБА_12 під час допиту зазначила, що потерпілого ОСОБА_11 вона знайшла на матраці, що фактично спростовано матеріалами справи та може свідчити, про намагання свідка ОСОБА_12 перекласти вину на іншу особу та ввести суд в оману;

- обвинуваченням не доведено умислу ОСОБА_7 саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що в свою чергу виключає склад злочину передбаченого ст. 121 КК України;

- суд першої інстанції зазначив, що вина ОСОБА_7 підтверджується протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 (т.1 а.с.134-138), однак саме цей протокол свідчить про невинуватість ОСОБА_7 у інкримінованому злочині, оскільки ОСОБА_12 показує, що ОСОБА_7 наносив удари зверху вниз, а при такому нанесенні ударів закрита внутрічерепна травма виникнути не може;

- суд у вироку зазначив, що вина ОСОБА_7 підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, при цьому у вказаному документі зазначено, що смерть ОСОБА_11 наступила в результаті нападу з використанням тупого предмету з метою нанесення ушкодження;

- суд у вироку зазначив, що смерть ОСОБА_11 наступила в результаті нападу з використанням тупого предмету з метою нанесення ушкоджень, при цьому усі свідки показали, що жодних предметів у ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень не було, більш того у нього були відсутні будь-які пошкодження на руках, якими він нібито спричинив тяжкі тілесні ушкодження;

- відповідно до протоколу огляду трупа від 02.12.2018 р. та фототаблиці до нього, ОСОБА_11 знайдено на підлозі біля матрацу, а не на ньому, що може свідчити про те, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, піднявся з матрацу, після чого впав на підлогу, що й призвело до його смерті, а показання свідка ОСОБА_12 про те, що потерпілий лежав на матраці. Спростовуються вказаними доказами, та може вказувати на перекладання вини на іншу особу;

- винуватість ОСОБА_7 за критерієм «поза розумним сумнівом» не доведена, обвинувачення ґрунтується на доказах, одержаних незаконним шляхом, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора ОСОБА_6 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження в контексті доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не зважаючи не невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на досліджені ним докази, зокрема покази потерпілих та свідків, отриманих безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

-потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що померлий ОСОБА_11 його рідний брат, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Йому відомо, що між ОСОБА_11 та матір`ю обвинуваченого були стосунки. Конфліктів між ними не було. 01 грудня 2018 року він бачив брата, тілесних ушкоджень на ньому не було. Після смерті брата він з батьком приходили до квартири брата, ножа на дивані він не бачив. Обстановка у квартирі була порушена перевернуті речі, зламаний стіл, розбитий телевізор. ОСОБА_12 повідомила його про те, що квартиру розгромив обвинувачений та його друзі;

-потерпілий ОСОБА_10 показав суду, що померлий ОСОБА_11 - його син, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 7-8 років проживав з матір`ю обвинуваченого, яка померла. 01 грудня 2018 року він бачив сина, на ньому не було тілесних ушкоджень. Зі слів ОСОБА_12 йому відомо, що обвинувачений прийшов додому до його сина та побив його. Пізніше він приходив до помешкання сина, ножа на дивані він не бачив, обстановка у квартирі була порушена, перекинуті меблі та телевізор;

-свідок ОСОБА_12 показала суду, що 01 грудня 2018 року, приблизно о 21.00 год., вона та ОСОБА_13 зайшли у гості до ОСОБА_11 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не було. Приблизно через 15 хв. до квартири ОСОБА_11 , двері якої були не зачинені, увірвався обвинувачений та ще декілька осіб дві дівчини та декілька хлопців. ОСОБА_11 сидів на матраці на підлозі, у його руках нічого не було. ОСОБА_7 почав кричати про те, що ОСОБА_11 вбив його матір. ОСОБА_11 в цей час сидів на матраці, а обвинувачений схилився над ним, схопив його за грудки, потім почав бити правим кулаком по лівій щоці, скроні та лівій частині голови. Всього обвинувачений наніс ОСОБА_11 5-6 ударів. Під час нанесення ударів ОСОБА_11 не намагався вдарити обвинуваченого, він спробував захиститись, підставивши під удари руки. Особи, які прийшли з обвинуваченим, в цей час були у кімнаті. Вона намагалась розійняти обвинуваченого та ОСОБА_11 , однак ОСОБА_7 замахнувся на неї. Вона почала кричати та одна з дівчин, які прийшли з обвинуваченим, вдарила її по обличчю. ОСОБА_7 пробув у квартирі потерпілого 10 хвилин, за цей час вони також розбили телевізор та опрокинули стіл. Коли обвинувачений пішов, вона, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 через декілька хвилин пішли до неї додому за адресою: АДРЕСА_3 . У ОСОБА_11 від ударів обвинуваченого опухла щока, він скаржився на самопочуття. У неї вдома були вона, її чоловік, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , конфліктів між ними не було. 01 грудня 2018 року вона телефонувала обвинуваченому щоб дізнатись про стан здоров`я його матері. У неї вдома ОСОБА_11 вживав алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_13 пішов додому, а ОСОБА_11 залишився у її квартирі через її побоювання про те, що до нього знову прийде обвинувачений. Приблизно о 09.00 год. 02 грудня 2018 року вона зайшла до кімнати, де спав ОСОБА_11 , та побачила, що він мертвий;

-свідок ОСОБА_13 показав суду, що 01 грудня 2018 року він та ОСОБА_12 прийшли до квартири, де проживав ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 був вдома один. ОСОБА_12 розлила алкогольні напої, він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 сиділи на дивані, ОСОБА_11 сидів біля двері. Випити вони не встигли, оскільки через деякий час до квартири зайшов обвинувачений та ще декілька осіб. ОСОБА_7 схопив ОСОБА_11 за грудки. ОСОБА_11 нічого обвинуваченому не казав про його матір, в руках він нічого не тримав. Обвинувачений почав бити ОСОБА_11 кулаком по голові, наніс йому 5-6 ударів, можливо більше. ОСОБА_11 ОСОБА_7 не бив. Особи, які прийшли з обвинуваченим, ходили в цей час по кімнаті та у коридорі. Після того, як обвинувачений побив ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з приятелями пішов, а він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 пішли до ОСОБА_12 , де ОСОБА_11 скаржився на біль у лівій частині голови, в яку його бив обвинувачений та яка припухла. ОСОБА_12 прикладала лід до його голови. Вдома у ОСОБА_12 вони утрьох та чоловік ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Конфліктів не було. ОСОБА_12 пояснила йому, що ОСОБА_7 обвинувачував ОСОБА_11 у смерті його матері. Вночі він пішов додому, а ОСОБА_11 залишився ночувати у квартирі ОСОБА_12 , оскільки остання побоювалась, що до нього знову прийде обвинувачений. Вранці наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_11 помер;

-свідок ОСОБА_14 показав суду, що 01 грудня 2019 року, з 21.00 до 22.00 год., його співмешканка ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 прийшли до місця його мешкання. Він побачив, що у ОСОБА_11 було опухле обличчя з лівої сторони та він зрозумів, що вони стали учасниками якогось конфлікту. Він запропонував ОСОБА_11 викликати швидку допомогу, однак той відмовився, пояснивши, що ОСОБА_7 обурений на нього. Йому відомо, що мати обвинуваченого приходила до померлого та випивала з ним. ОСОБА_11 матір ОСОБА_7 не бив. У них вдома вони вчотирьох випивали алкогольні напої, конфліктів між ними не було. ОСОБА_13 пішов додому, а ОСОБА_12 сказала ОСОБА_11 щоб він залишився у них на ніч, пояснивши, що обвинувачений може знову прийти до нього;

-свідок ОСОБА_15 показав суду, що зі злів брата померлого ОСОБА_9 йому відомо, що ОСОБА_11 побили декілька осіб, внаслідок чого він помер. ОСОБА_11 був неконфліктним, між ним та матір`ю обвинуваченого були стосунки. Про те, що ОСОБА_11 ображав матір ОСОБА_7 та спричиняв їй тілесні ушкодження йому нічого невідомо;

-свідок ОСОБА_16 показала суду, що обвинувачений її брат. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 телефонували їм та просили забрати з квартири ОСОБА_11 речі їх матері. 01 грудня 2018 року, приблизно о 21.00 год., вона, обвинувачений, дівчина обвинуваченого ОСОБА_17 та їх знайомі приїхали до місця мешкання ОСОБА_11 , щоб забрати речі їх матері. Двері у квартиру померлого були відкриті, вони зайшли та побачили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одного чоловіка, які вживали алкогольні напої та сиділи на поролоні на підлозі. ОСОБА_11 сидів найближче до виходу. Вони сказали ОСОБА_11 збирати мамині речі, однак той заперечував смерть їх матері та ображав матір та обвинуваченого. У правій руці померлого був ніж, трохи більше за кухонний. ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_11 щоб вибити ніж з його рук. ОСОБА_7 , можливо, наніс ОСОБА_11 правою рукою не більше двох хльостких ударів, при цьому обвинувачений стояв спиною до неї, вона припускає, що брат двічі вдарив померлого у голову, однак з якою силою та куди саме вона не бачила, ймовірно, що у ліву сторону голови, щоб вибити ніж та захистити її. При цьому померлий сидів, а ОСОБА_7 стояв над ним. Вона не бачила, щоб обвинувачений наносив померлому серйозніші тілесні ушкодження. Скільки ударів наносив брат вона не пам`ятає. Більше ніхто з учасників події нікому тілесні ушкодження не заподіював. Коли вони прийшли додому до померлого, той був п`яний. Через 10 хвилин вони пішли. ОСОБА_11 був в адекватному стані, встав та зачинив за ними двері. Коли вони зайшли до квартири ОСОБА_11 у нього було припухле обличчя. Свідок також пояснила, що ОСОБА_11 жодних агресивних дій щодо них не вчиняв. Речі у квартирі вони не перевертали. Незадовго до цього вони забирали свою матір від ОСОБА_11 , вона була побита, у неї на руках було багато слідів від уколів. ОСОБА_11 це заперечував;

-свідок ОСОБА_17 показала суду, що обвинувачений її хлопець. Приблизно о 20.00 год. 01 грудня 2018 року обвинуваченому зателефонувала ОСОБА_12 та сказала забрати речі його матері з квартири ОСОБА_11 . Того ж вечора, приблизно о 21.30 год. вона, обвинувачений, ОСОБА_18 . ОСОБА_19 сестра та дівчина обвинуваченого приїхали до квартири ОСОБА_11 , двері у квартиру були відчинені, вони зайшли та побачили ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який спав. Усі втрьох сиділи на підлозі на поролоні, перед ними стояли алкогольні напої. Між померлим та обвинуваченим виник конфлікт через те, що останній став ображати обвинуваченого. У правій руці ОСОБА_11 був ніж, яким він щось чистив та розмахував цим ножем у їх бік. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 , який сидів, нагнувся до нього та вдарив ОСОБА_11 один раз правою долонею у ліву щоку померлого. ОСОБА_11 не оборонявся, тілесних ушкоджень нікому не наносив. Обвинувачений вибив ніж з рук померлого та вони вийшли з квартири, ОСОБА_11 зачинив за ними двері;

-свідок ОСОБА_18 показала суду, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим. 01 грудня 2019 року, о 21.00 год. її чоловіку ОСОБА_19 зателефонував обвинувачений та попросив перевезти речі його матері від її співмешканця, на що той погодився. Того ж вечора, приблизно о 22.00 год., вона з чоловіком, обвинувачений, його сестра ОСОБА_20 та дівчина ОСОБА_21 приїхали до місця проживання співмешканця матері обвинуваченого до квартири в буд. на АДРЕСА_4 . Двері у квартиру були відкриті. Зайшовши у квартиру, вони побачили двох чоловіків та жінку, які сиділи на підлозі, на столі стояли алкогольні напої. Біля входу сидів померлий, поруч жінка та поряд з нею ще один чоловік. Один з чоловіків тримав у руках ніж, яким очищував яблуко. Ці особи не вчиняли жодних агресивних дій щодо них, померлий ні на кого не замахувався. Обвинувачений повідомив, що приїхав забрати речі матері, яка померла, на що один з чоловіків сказав «Слава богу, що вона померла, туди їй і шлях» та почав ображати гідність померлої, через що ОСОБА_7 дав йому правою рукою 2-3 ляпаса по щокам. ОСОБА_11 ударів обвинуваченому не наносив. Побачивши конфлікт, вона запропонувала їм піти з квартири ОСОБА_11 . В цей час усі особи, які прийшли з нею, крім обвинуваченого, стояли поруч, ударів вони нікому не завдавали, речі не перевертали. Після цього вони усі вийшли в квартири померлого. Загалом у квартирі ОСОБА_11 вони провели приблизно 3 хвилини. Коли вони зайшли до квартири тілесних ушкоджень на обличчі померлого не було.

-свідок ОСОБА_19 надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_18 ;
-експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні підтримав висновки за експертизами, які були ним проведені.

Окрім того, судом першої інстанції досліджені письмові докази, якими підтверджується вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні та їм надана належна правова оцінка, а саме:

- лікарське свідоцтво про смерть (т.1 а.с.78), відповідно до якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 став набряк головного мозку внаслідок субдурального крововиливу та забою головного мозку, заподіяного внаслідок нападу з використанням тупого предмету. Дата смерті - 02 грудня 2018 року;

- направлення (корінець) на судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_11 , виявленого за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.79);

- протокол огляду трупа (т.1 а.с.81-86), відповідно до якого 02 грудня 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 оглянуто труп ОСОБА_11 на полу у кімнаті вказаної квартири. На трупі виявлені тілесні ушкодження: садна лівої голені та правового колінного суглобу, садна на підборідді та опухлість з боку лівої щоки;

- протокол огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_11 - АДРЕСА_2 (т.1 а.с.88-91);

- протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.93-96);

- протоколи пред`явлення особи для впізнання (т.1 а.с.108-112, т.1 а.с.113-117), відповідно до якого свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали обвинуваченого, як особу, яка 01 грудня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 наносила удари ОСОБА_11 ,

- протокол отримання зразків змивів з обох рук та зрізи нігтів обвинуваченого для проведення судово-цитологічної експертизи (т.1 а.с.118);

- заява обвинуваченого (т.1 а.с.119), відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 4»;

- протокол огляду наданого обвинуваченим мобільного телефону (т.1 а.с.120-121), долученого до кримінального провадження в якості речового доказу (т.1 а.с.122);

- довідка про результати радіотехнічного обстеження (т.1 а.с.123);

- протокол огляду речей шортів синього кольору та смугастої кофти чорно-білого кольору, які були на трупі ОСОБА_11 , виявленого за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.124);

- протокол додаткового огляду речі мобільного телефону обвинуваченого (т.1 а.с.125) щодо контактів у телефоні;

- договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 (т.1 а.с.127-128), відповідно до якого власником вказаної квартири з 15 лютого 2017 року є ОСОБА_10 ;

- протоколи слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (т.1 а.с.129-133, т.1 а.с.134-138), відповідно до яких свідки відтворили обстановку та обставини заподіяння обвинуваченим ударів по голові ОСОБА_11 ;

- постанова про визнання та долучення до кримінального провадження в якості речових доказів синіх шортів, чорно-білої кофти (тільняшки), пари туфель та шапки (т.1 а.с.141);

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_11 (т.1 а.с.144-149), -актом судово-медичного дослідження (обстеження) (т.1 а.с.150), відповідно до якого кров трупа ОСОБА_11 належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО;

-акт судово-медичного дослідження (обстеження) від 19 грудня 2018 року №3289/307 (т.1 а.с.151), відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт у концентрації: у крові 0,95‰, в сечі 1,35‰;

-акт судово-гістологічного дослідження (т.1 а.с.152), відповідно до якого під час дослідження трупа ОСОБА_11 виявлено крововиливи у лівій та правій скроневих областях, слизовій оболонці обох щік, лівій скроневій м`язі, субдуральний, субарахноїдальний та вогнищеві у підкоркових вузлах та стволовій частині головного мозку крововиливи з нерівномірно вираженою перифокальною клітинною реакцією. Набряк мозку. Набряк легенів. Дрібновогнищева серозна пневмонія. Паренхіматозна та жирова дистрофія міокарда, печінки та нирок. Склероз судин серця, периваскулярний склероз, гіпертрофія міокарда. Портальний цироз та жирова дистрофія печінки;

- висновок судово-медичної експертизи від 24 грудня 2018 року №124/307 (т.1 а.с.153-156), відповідно до якого під час дослідження трупа ОСОБА_11 були виявлені такі тілесні ушкодження: зовнішні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівої щічної області з синцем; забій м`яких тканин обох губ у лівого кута рота з крововиливами в облямівці і в слизовій оболонці нижньої губи зліва з забитими ранами слизових оболонок цієї губи і лівої щоки біля кута рота та крововиливи в слизовій оболонці верхньої губи зліва; крововиливи в слизовій оболонці правої щоки поблизу рота з забитою раною; садно підборіддя в проекції тіла нижньої щелепи в центрі; синець правої передньо-бічної поверхні шиї в середній третини її; садно передньої поверхні правого колінного суглоба; садно передньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Внутрішні тілесні ушкодження: крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови, внутрішньої поверхні в правій і в лівій скроневих областях та в лівій скроневій м`язи, крововилив під твердою мозковою оболонкою головного мозку в проекції опуклої поверхні лобно скроневе-тімяно-потиличних часток правої півкулі головного мозку та в передній і середній черепних ямках справа з помірним здавленням і зміщенням головного мозку, контузійні крововиливи на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку поблизу стовбурового відділу і крововиливу стовбуровому відділі і правій ніжці мозочка. Враховуючи локалізацію, характер і морфологічні особливості виявлених зовнішніх тілесних ушкоджень обличчя і дані судово - гістологічного дослідження, при якому в крововиливах у лівій і правій скроневих областях, слизовій оболонці обох щік, лівій скроневій м`язі, під твердою мозковою оболонкою і в речовині головного мозку була виявлена подібна клітинна реакція на ушкодження, можливо висловитися про те, що зазначені тілесні ушкодження, а також синець шиї і садно передньої поверхні середньої третини лівої гомілки могли бути утворені в один короткий проміжок часу від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Встановлена в судово-гістологічному дослідженні ступінь реактивних змін в тканинах на їх ушкодження з урахуванням відсутності кровотечі з виявлених забитих ран слизових оболонок рота та стану алкогольного сп`яніння не виключає можливості того, що від моменту утворення зазначених ушкоджень до настання смерті орієнтовно могло пройти не менш ніж 4 години і не більш 6-7 годин. Морфологічні особливості садна передньої поверхні правого колінного суглоба вказують на те, що воно могло бути утворене не менш, ніж за 3 - 4 доби до настання смерті. Тілесні ушкодження обличчя та внутрішні ушкодження голови, які могли утворитись одномоментно чи в один короткий проміжок часу, містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Синець шиї, садна правого колінного суглоба і лівої гомілки містять ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленими зовнішніми тілесними ушкодженнями обличчя і внутрішніми тілесними ушкодженнями голови у вигляді крововиливу під твердою мозковою оболонкою головного мозку (субдурального крововиливу) з забоєм головного мозку, які могли утворилися одномоментно чи в один короткий проміжок часу, з подальшим набряком головного мозку, що й стало безпосередньою причиною смерті. Враховуючи локалізацію і характер виявлених тілесних ушкоджень та дані обставин справи, наданих копій матеріалів кримінального провадження, більш імовірно, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 був звернений передньою чи близько до такої, поверхнею обличчя до нападника;

- висновок судово-медичної експертизи від 10 січня 2019 року №12/307-2018р. (т.1 а.с.157-161), відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_11 були виявлені наступні тілесні ушкодження: зовнішні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівої щічної області з синцем; забій м`яких тканин обох губ у лівого кута рота з крововиливами в облямівці і в слизовій оболонці нижньої губи зліва з забитими ранами слизових оболонок цієї губи і лівої щоки біля кута рота та крововиливи в слизовій оболонці верхньої губи зліва; крововиливи в слизовій оболонці правої щоки поблизу рота із забитою раною; садно підборіддя в проекції тіла нижньої щелепи в центрі; синець правої передньо-бічної поверхні шиї в середній третини її; садно передньої поверхні правого колінного суглоба; садно передньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Внутрішні тілесні ушкодження: крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови, внутрішньої поверхні в правій і в лівій скроневих областях та в лівій скроневій м`язи, крововилив під твердою мозковою оболонкою головного мозку в проекції опуклої поверхні лобноскроневе-тімяно-потиличних часток правої півкулі головного мозку та в передній і середній черепних ямках справа з помірним здавленням і зміщенням головного мозку, контузійні крововиливи на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку поблизу стовбурового відділу і крововиливу стовбуровому відділі і правій ніжці мозочка. Враховуючи характер і морфологічні особливості виявлених зовнішніх тілесних ушкоджень обличчя і дані судово-гістологічного дослідження, при якому в крововиливах у лівій і правій скроневих областях, слизовій оболонці обох щік, лівій скроневій м`язі, під твердою мозковою оболонкою і в речовині головного мозку була виявлена подібна клітинна реакція на ушкодження, можливо висловитися про те, що зазначені тілесні ушкодження, а також синець шиї і садно передньої поверхні середньої третини лівої гомілки могли бути утворені в один короткий проміжок часу від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися та до яких, враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на різних поверхнях і рівнях обличчя та дані обставини справи (з наданих раніше копій матеріалів кримінального провадження і проведення слідчого експерименту в присутності судово-медичного експерта, згідно з якими ОСОБА_11 під час нанесення йому ударів перебував в положенні сидячи), більш ймовірно, що в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 був звернений передньою чи близько до такої, поверхнею обличчя до нападника і укладаються в механізм їх утворення, на який вказували свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та утворення яких в результаті падіння з висоти власного росту можливо виключити. Встановлена в судово-гістологічному дослідженні ступінь реактивних змін в тканинах на їх ушкодження з урахуванням відсутності кровотечі з виявлених забитих ран слизових оболонок рота, даних характеру вмісту шлунку та тонкої кишки покійного, наявність при судово-токсикологічному дослідженні алкогольного сп`яніння і переважання концентрації етилового спирту в сечі над його концентрацією в крові та дані обставин справи можуть вказувати на те, що від моменту утворення зазначених тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 орієнтовно могло пройти не менше ніж 4 години і не більше 6-7 годин, тобто після отримання тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 міг здійснювати які-небудь самостійні дії (ходити, вживати алкогольні напої, їсти). Морфологічні особливості садна передньої поверхні правого колінного суглоба вказують на те, що воно могло бути утворене не менш, ніж за 3 - 4 доби до настання смерті, протягом яких ОСОБА_11 здійснював які-небудь самостійні дії. На момент початку дослідження трупа 03 грудня 2018 року, о 08.30 год., була встановлена така ступінь розвитку трупних явищ: трупні плями синюшно-фіолетового кольору, зливні, розташовані на задній поверхні тіла, добре виражені, при дозованому натисканні на них у плині 3 секунд із силою 2 кг/ см.кв. не змінюють своє забарвлення; трупне заклякання добре рівномірно виражене у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів; ознаки гниття не виражені. Ці зміни, з урахуванням: обставин подій в наданих раніше матеріалах кримінального провадження, отримання експертом відповідей від свідків в слідчому експерименті під час проведення відтворення обстановки і обставин подій, виявлений характер реактивних змін в тканинах на ушкодження за даними судово-гістологічного дослідження, даних характеру вмісту шлунку і тонкої кишки покійного, наявність алкогольного сп`яніння і виявлене при судово-токсикологічному дослідженні переваження концентрації етилового спирту в сечі над його концентрацією у крові можуть вказувати на те, що від моменту настання смерті до початку дослідження трупа достовірно пройшло не менше 26 годин та можливо не більше 28-30 годин, тобто смерть ОСОБА_11 могла настати після 00.00 год. і орієнтовно до 04.00 год. 02 грудня 2018 року;

- висновок судово-цитологічної експертизи (т.1 а.с.162-163), відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук обвинуваченого кров і ядровмісні епітеліальні клітини не виявлено;

- протоколи тимчасового доступу до речей і документів (т.1 а.с.167, т.1 а.с.169, т.1 а.с.171), відповідно до яких здійснено тимчасовий доступ до речей і документів та вилучено копію інформації, яка перебувала у володінні ПрАТ «КиївСтар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» в електронному вигляді та описами речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді (т.1 а.с.168, т.1 а.с.170, т.1 а.с.172);

- карта місцевості (т.1 а.с.173);

- протокол огляду речей і документів електронних носіїв інформації на яких зафіксовано з`єднання номерів обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 за період з 01 до 02 грудня 2018 року (т.1 а.с.174-176);

- постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів змивів з обох рук (ватні тампони), зрізів країв нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого (т.1 а.с.177-178);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи від 15 листопада 2019 року №165 (т.2 а.с.62), згідно з яким смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з закритою черепно-мозковою травмою (у вигляді крововиливів під твердою мозковою оболонкою головного мозку (субдурального крововиливу) з забоєм головного мозку), з подальшим набряком головного мозку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті. На момент початку дослідження трупа 03 грудня 2018 року о 08.30 годин була встановлена ступінь розвитку трупних явищ: трупні плями синюшно-фіолетового кольору, зливні, розташовані на задній поверхні тіла, добре виражені, при дозованому натисканні на них у плині 3 секунд силою 2кг/см.кв. не змінюють своє забарвлення; трупне заклякання добре рівномірно виражене всіх звичайно досліджуваних групах м`язів; ознаки гниття не виражені. Ці зміни, з урахуванням: обставин подій в наданих раніше матеріалах кримінального провадження, отримання експертом відповідей від свідків в слідчому експерименті під час проведення відтворення обстановки і обставин подій, виявлений характер реактивних змін в тканинах на ушкодження за даними судово-гістологічного дослідження, даних характеру вмісту шлунку і тонкої кишки покійного, наявність алкогольного сп`яніння і переважання концентрації етилового спирту в сечі над його концентрацією в крові - можуть вказувати на те, що від моменту настання смерті і до початку дослідження група достовірно пройшло не менш 26-27 годин та можливо не більш 30-31 годин. Тобто смерть ОСОБА_11 могла настати у проміжок часу орієнтовно від 02.00 годин до 06.00 годин 02.12.2018 року. Смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою черепно-мозковою травмою (у вигляді крововиливів під твердою мозковою оболонкою головного мозку (субдурального крововиливу) з забоєм головного мозку), з подальшим набряком головного мозку, що й з`явилося безпосередньою причиною смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт у концентрації 0,95‰, що вказує на те, що на момент настання смерті ОСОБА_11 перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння. При дослідженні трупа ОСОБА_11 встановлені наступні ушкодження: забій м`яких тканин лівої щічної ділянки з синцем; забій м`яких тканин обох губ у лівого кута рота з крововиливами в облямівці і в слизовій оболонці нижньої губи зліва з забитими ранами слизових оболонок цієї губи і лівої щоки біля кута рота та крововиливи в слизовій оболонці верхньої губи зліва, крововиливи у слизовій оболонці правої щоки поблизу рота з забитою раною; садно підборіддя в проекції тіла нижньої щелепи в центрі; синець правої передньої поверхні шиї в середній третині її; садно передньої поверхні правого колінного суглоба; садно передньої поверхні середньої третини лівої гомілки; крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови з внутрішньої поверхні в правій і в лівій скроневих областях та в лівій скроневій м`язи; крововиливи під твердою мозковою оболонкою головного мозку в проекції опуклої поверхні лобно-скроневе тім`яно-потиличних часток правої півкулі головного мозку та в передній і середній черепних ямках справа з помірним здавленням і зміщенням головного мозку, контузійні крововиливи на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку поблизу стовбурового відділу і крововиливи в стовбуровому відділі і правій ніжці мозочка. Закрита внутрічерепна травма (крововиливи під твердою мозковою оболонкою головного мозку в проекції опуклої поверхні лобно-скроневе тім`яно потиличних часток правої півкулі головного мозку та в передній і середній черепних ямках справа з помірним здавленням і зміщенням головного мозку, контузійні крововиливи на нижньої поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку поблизу стовбурового відділу і крововиливи стовбуровому відділі і правій ніжці мозочка), та причинно пов`язані з нею ушкодження у вигляді крововиливів у м`які тканини голови, у всякому разі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується незначних зовнішніх ушкоджень (забої м`яких тканин, садна, крововиливи м`яких тканин, синець), то такі ушкодження звичайно (у живих осіб) мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше ніж 6 днів, та, відповідно, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Забиті рани звичайно (у живих осіб) викликають розлад здоров`я, тривалістю більш ніж 6 днів, але не більше 3-х тижнів, та за даним критерієм мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виходячи з властивостей таких ушкоджень, як синець, можна дійти до висновку, що дані незначні ушкодження (синець, незначні крововиливи, поверхневі забиті рани слизової оболонки) могли бути утворені у межах не більше ніж 2-х діб до моменту настання смерті. Тобто дані незначні ушкодження (синець, незначні крововиливи, поверхневі забиті рани слизової оболонки) могли бути утворені на години - десятки годин раніше, ніж закрита черепно-мозкова травма, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Встановлена при судово-гістологічному дослідженні ступінь реактивних змін в зазначених тканинах на їх ушкодження, з урахуванням відсутності кровотечі з виявлених забитих ран слизових оболонок рота, даних характеру вмісту шлунку та тонкої кишки покійного, встановлена при судово-токсикологічному дослідженні, наявність алкогольного сп`яніння і переважання концентрації етилового спирту в сечі над його концентрацією в крові та дані обставин справи - можуть вказувати на те, що від моменту утворення зазначених тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 орієнтовно могло пройти не менш ніж 4 години і не більш 6-7 годин, тобто після отримання тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 міг здійснювати які-небудь самостійні дії (ходити, вживати алкогольні напої, їсти). Морфологічні особливості садна передньої поверхні правого колінного суглобу вказують на те, що воно могло бути утворене не менш, ніж за 3-4 діб де настання смерті, на протязі яких ОСОБА_11 здійснював які-небудь самостійні дії. Дані ушкодження спричинені дією тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. В момент нанесення ушкоджень постраждалий був обернений до травмуючого предмету ділянками, на яких виявлені тілесні ушкодження, тобто, був повернутий до даних предметів передньою, правою, лівою поверхнями тіла. Утворення забою головного мозку на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку внаслідок трьох ляпасів долонею руки повністю виключається. Утворення такого ушкодження при нанесені ударів кулаком у ділянку обличчя також малоймовірно, оскільки при такому механізмі перш за все слід очікувати утворення пошкодження головного мозку у лобових ділянках (відповідно до місця прикладання травмуючої сили). Що стосується можливості утворення даних ушкоджень головного мозку внаслідок падіння і удару задньою або лівою задньобоковою частиною голови о площину, то треба вказати на наступне. Дане ушкодження головного мозку не могло утворитися при падінні при ударі задньою частиною голови о площину, оскільки у потиличній ділянці крововиливів, які могли утворитися внаслідок такого контакту, не виявлено. Проте, дане ушкодження головного мозку могло утворитися при падінні внаслідок удару о тупий предмет лівою (лівою задньобоковою) поверхнею голови. На це вказує наявність крововиливу у лівій скроневій ділянці та в лівому скроневому м`язі, та, водночас, наявність ушкоджень головного мозку на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку, які могли бути отримані внаслідок «протиудару». На це ж вказує і формування крововиливів під твердою мозковою оболонкою головного мозку в проекції опуклої поверхні лобно - скронево - тім`яно потиличних часток правої півкулі головного мозку та в передній і середні черепних ямках справа. Внаслідок трьох ляпасів долонею руки могли утворитися незначні ушкодження (синець, незначні крововиливи, поверхневі забиті рани слизової оболонки). Як зазначено вище, вони могли бути утворені у межах не більше ніж 2-х діб до моменту настання смерті, тобто могли бути утворені на години - десятки годин раніше, ніж закрита черепно-мозкова травма, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Дані крововиливи, найбільш вірогідно, є «вторинними», тобто такими, що сформувалися не в момент травми, а за рахунок подальшого здавлення головного мозку гематомою. Ані стан алкогольного сп`яніння, ані цироз печінки не могли істотно вплинути на настання смерті та на визначення давності смерті.

З огляду на безпосереднє дослідження у суді першої інстанції доказів, наданих в ході судового розгляду, колегія суддів, всупереч доводів апеляційної скарги, вважає, що судом першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі обставини кримінального провадження, яким надана оцінка з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та рішення відносно ОСОБА_7 прийняте відповідного до вимог діючого КПК України.

При цьому, колегія судів дійшла висновку, що судом першої інстанції дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що потерпілий ОСОБА_11 міг самостійно рухатись після конфлікту, не втрачав свідомості та самостійно закрив двері за обвинуваченим, а тому у діях ОСОБА_7 відсутні умисел, направлений на нанесення саме тяжких тілесних ушкоджень, що виключає склад злочину, який йому інкримінується, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дослідженими в ході судового розгляду показаннями свідків встановлено та підтверджено зворотне.

Так, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК України є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.
Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.
З встановлених судом апеляційної інстанцій обставин справи, а саме допитів свідків, які були очевидцями події, достовірно встановлено, що ОСОБА_7 прибувши у квартиру до потерпілого ОСОБА_23 майже одразу став наносити потерпілому удари в область обличчя та лівої частини голови, при цьому вказані свідки та сам обвинувачений зазначили, що вказані події мали місця на ґрунті неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим, які виникли у зв`язку з подією, пов`язаною зі смертю матері обвинуваченого.
При цьому версія обвинуваченого, а також покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про те, що обвинувачений наніс лише декілька ляпасів по щоках потерпілому ОСОБА_11 не узгоджуються висновками судово-медичних експертиз, показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З огляду на що, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо критичної оцінки показів свідків зі сторони захисту, які не узгоджуються з доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду, та які визнані судом допустимими та отриманими відповідно до вимог діючого КПК України.

В свою чергу, висновки експертиз, в тому числі комісійної судово-медичної експертизи від 15 листопада 2019 року №165 вказують на те, що утворення забою головного мозку на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку, що і стало причиною смерті потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок трьох ляпасів долонею руки повністю виключається. Утворення такого ушкодження при нанесені ударів кулаком у ділянку обличчя також малоймовірно, оскільки при такому механізмі перш за все слід очікувати утворення пошкодження головного мозку у лобових ділянках (відповідно до місця прикладання травмуючої сили).

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 носили активний характер, навідміну від дій потерпілого, який не намагався навіть чинити супротив, а ОСОБА_7 , з огляду на обставини події, раптово діяв щодо потерпілого на ґрунті неприязних особистісних відносин.
Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_7 умисно завдаючи удари потерпілому, який цього не очікував і не спроможний був захищатися в силу свого розташування та розташування обвинуваченого, можливого стану алкогольного сп`яніння в момент нанесення тілесних ушкоджень (з огляду на те, що зі слів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вони вживали алкогольні напої з ОСОБА_11 після конфлікту) розраховував на можливі наслідки, як поранення потерпілого, від чого його здоров`ю буде спричинена шкода, і хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки. При чому тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто ОСОБА_7 діяв з невизначеним і непрямим умислом. У такому випадку є всі підстави констатувати наявність непрямого умислу в діях ОСОБА_7 щодо спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, за якого особа хоча не бажає спричинити але свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, однак при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкості цієї шкоди. У таких випадках, особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Доводи захисника ОСОБА_8 щодо самостійного пересування потерпілого ОСОБА_11 , вживання алкогольних напоїв, самостійному вчиненню певних дій також не йде в розріз з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 15 листопада 2019 року №165, в якій зазначено, що «… від моменту утворення зазначених тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 орієнтовно могло пройти не менш ніж 4 години і не більш 6-7 годин, тобто після отримання тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_11 міг здійснювати які-небудь самостійні дії (ходити, вживати алкогольні напої, їсти)», «Ані стан алкогольного сп`яніння, ані цироз печінки не могли істотно вплинути на настання смерті та на визначення давності смерті».

Посилання сторони захисту на покази свідка ОСОБА_12 щодо розміщення тіла ОСОБА_11 , в момент, коли вона його знайшла, яке суперечить фотознімкам, зробленим під час огляду трупа ОСОБА_11 , де видно, що останній лежить на полу, та лише частина ніг знаходиться на матраці, що може вказувати на введення в оману суд, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до фотознімків, що є додатками до протоколу огляду трупу ОСОБА_11 від 02.12.2018 р. (т.1 а.с.82-86) слідів волочіння не видно, при цьому в протоколі огляду трупу також не зазначені такі характерні ознаки. Водночас, посилання захисника ще на одну версію настання смерті потерпілого як таку, що ОСОБА_11 міг сам піднятися (а у зв`язку з його станом алкогольного сп`яніння, який склав у крові 0,95‰, в сечі 1,35‰), після чого впасти та отримати пошкодження, які й спричинили смерть останнього, також спростовуються висновками судово-медичних експертиз, відповідно до яких утворення ушкоджень головного мозку внаслідок падіння і удару задньою або лівою задньобоковою частиною голови о площину, не могло утворитися при падінні при ударі задньою частиною голови о площину, оскільки у потиличній ділянці крововиливів, які могли утворитися внаслідок такого контакту, не виявлено.

При цьому, у висновку комісійної судово-медичної експертизи від 15 листопада 2019 року №165 зазначено, що дане ушкодження головного мозку могло утворитися при падінні внаслідок удару о тупий предмет лівою (лівою задньобоковою) поверхнею голови. На це вказує наявність крововиливу у лівій скроневій ділянці та в лівому скроневому м`язі, та, водночас, наявність ушкоджень головного мозку на нижній поверхні скроневої частки правої півкулі головного мозку, які могли бути отримані внаслідок «протиудару».

Однак, зазначеним висновкам судом першої інстанції також надана відповідна правова оцінка із зазначенням мотивів, з яких суд першої інстанції критично поставився до таких висновків, оскільки відсутні як об`єктивні дані щодо падіння померлого як під час побиття, так і до часу смерті, так і те, що у дослідницькій частині судово-медичної комісійної експертизи вказується, що за свідченнями свідків ОСОБА_7 наносив померлому, в тому числі і численні удари кулаком у ліву бокову частину голови, тобто у її скроневу область, а у підсумках цієї експертизи посилання на такого виду удари не наводиться.

Також, у жодній із досліджених у суді першої інстанції експертизах не вказується про наявність відображення індивідуальних особливостей тупих предметів, дією яких спричинені дані ушкодження. У підсумковій частині судово-медичної комісійної експертизи не вказуються ознаки, якими відокремлюється отримання зазначених тяжких тілесних ушкоджень шляхом імовірного падіння внаслідок удару о тупий предмет лівою (лівою задньобоковою) поверхнею голови та від нанесення тупим предметом ударів (в тому числі кулаком) у цю ділянку голови.

З огляду на що, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано критично поставився до висновків судово-медичної комісійної експертизи, в частині, що пошкодження, які призвели до смерті ОСОБА_11 , могли бути спричинені шляхом імовірного падіння внаслідок удару о тупий предмет, а не від нанесення тупим предметом ударів (в тому числі кулаком) у цю ж саму ділянку голови.

Доводи захисника щодо розбіжностей у показах свідка ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.13-138), де вона вказує, що ОСОБА_7 наносив удари в тому числі зверху вниз по голові, що при такому нанесенні ударів закрита внутрічерепна травма виникнути не може, також спростовується дослідженими експертизами, починаючи з акту судово-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_11 (т.1 а.с.144-149), де вказано про наявність тілесних ушкоджень обличчя та внутрішні ушкодження голови, в тому числі в крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови, скроневі області.

У дослідницькій частині судово-медичної комісійної експертизи вказується, що за показаннями свідків, ОСОБА_7 наносив померлому, в тому числі і численні удари кулаком у ліву бокову частину голови, тобто у її скроневу область, що з огляду на надані раніше копії матеріалів кримінального провадження і проведення слідчого експерименту в присутності судово-медичного експерта, згідно з якими ОСОБА_11 під час нанесення йому ударів перебував в положенні сидячи, більш ймовірно, що в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 був звернений передньою чи близько до такої, поверхнею обличчя до нападника і укладаються в механізм їх утворення, на який вказували свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (т.1 а.с.157-161).

Окрім того, судом першої інстанції протокол слідчого експерименту визнаний допустимим доказом, свідок ОСОБА_12 допитано безпосередньо у судовому засіданні та судом першої інстанції не встановлено суперечностей у її показах, а стороною захисту не заявлялось клопотання про повторне дослідження доказів, або допиту свідків на підтвердження своїх доводів апеляційної скарги. З огляду на що, такий довід також спростований під час апеляційного розгляду скарги.

Беручи до уваги все вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції проведено детальний аналіз усіх наявних доказів, долучених до кримінального провадження, їм надана належна правова оцінка та зазначено, які саме докази судом взято до уваги, а які докази оцінено критично, та на яких підставах. При цьому порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів апеляційним судом не встановлено.

При призначенні покарання, яке ОСОБА_7 має відбувати реально, суд правильно врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжких, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненння, роль засудженого у вчиненні злочину.
Водночас, судом першої інстанції було враховано і дані про особу засудженого, а саме його вік та стан здоров`я, його позитивні характеристики за місцем роботи, навчання, проживання та занять, те, що він не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Враховуючи вказані обставини у сукупності, колегія суддів погоджується з тим, що призначена ОСОБА_7 міра покарання у виді 7 років позбавлення волі, що є мінімальною межею, визначеною санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Доводи апеляційної скарги захисника та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом першої при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.
З огляду на викладене, за результатами перевірки доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування вироку першої інстанції або ставили б під сумнів законність та його обґрунтованість, колегія суддів не вбачає, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 відсутні.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 27.12.2019 року, яким ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4