УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №440/338/14-к
Провадження №1-кс/943/136/2020
Слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2013 року,
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю та просив її задовольнити, виходячи із вищеописаних доводів.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, незважаючи на їх повідомлення про час і місце судового засідання. Проте, в силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Розглянувши доводи скарги та дослідивши матеріали отриманого кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді, полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З даною скаргою ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року, тобто через три дні після її залишення без розгляду.
Відтак, оскільки з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів відсутні об`єктивні дані щодо направлення та своєчасного отримання скаржником оскаржуваної постанови слідчого, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, в силу положень частини першої статті 117, пункту 3 частини другої статті 303 КПК України пропущений скаржником строк на оскарження постанови слідчого підлягає поновленню за його клопотанням.
Оскаржуваною постановою слідчого Буського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 26 вересня 2013 року вищевказане кримінальне провадження було закрито слідчим за відсутністю у діянні ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Частиною четвертою статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Як передбачено ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.
Відтак постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити оцінку доказів зібраних під час досудового розслідування, яка повинна ґрунтуватись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у ході досудового розслідування слідчим не були виконані вимоги закону щодо повного і всебічного дослідження обставин справи, а постанова слідчого не містить належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.
Проте, роблячи такий висновок, слідчий не вирішив питання щодо допиту як свідка безпосереднього учасника конфлікту ОСОБА_6 , що суперечить повноті та всебічності дослідження обставин вказаного кримінального провадження.
Крім того, слідчий не надав правової оцінки ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та не перевірив фактичних обставин щодо перебування ОСОБА_3 на лікуванні в Буській ЦРЛ, отримання ним групи інвалідності, оскільки на вказані обставини покликався скаржник і такі впливають на правову кваліфікацію діяння.
Більше того, як на правову підставу закриття кримінального провадження слідчий покликався на відсутність в діянні ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак при цьому слідчий не зазначив, в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення.
Отже, за встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята передчасно, висновки слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивовані та невичерпаними залишається можливість проведення слідчим передбачених КПК слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає до скасування, а матеріали кримінального провадження слід направити до СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.
Разом із тим, слідчий суддя вважає, що заявлені скаржником вимоги про визнання його потерпілим, витребування документів та призначення експертизи у кримінальному провадженні до задоволення не підлягають, оскільки є дискреційними повноваження слідчого в силу вимог частини п`ятої статті 40 КПК України, а скаржником не доведено те, що він звертався із відповідними клопотаннями до слідчого.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 110, 117, 284, 304, 305, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2013 року, - задовольнити частково.
Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні решти вимог скарги.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в порядку статті 309 КПК України не підлягає.
Повний текст ухвали складено та проголошено 12.02.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1