Справа № 712/538/20
Провадження № 1-кс/712/439/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000098 від 09.01.2020, слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на посаді водія в ПП «Скай Лайн», не є депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 09 січня 2020 року близько 17 години 30 хвилин водій автомобіля ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , рухаючись в місті Черкаси по вулиці Сергія Амброса зі сторони вулиці Новопречистенська в напрямку до вулиці Юрія Іллєнка біля нерегульованого перехрестя з вулицею Різдвяна поблизу будинку №46, що по вулиці Сергія Амброса, проявив неуважність та порушив вимоги:
- п. 1.7. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;
- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, керуючи автомобілем марки ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись в місті Черкаси по вулиці Сергія Амброса зі сторони вулиці Новопречистенська в напрямку до вулиці Юрія Іллєнка біля нерегульованого перехрестя з вулицею Різдвяна поблизу будинку №46 в момент виникнення небезпеки для його руху, а саме виходу пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на проїзну частину вулиці Сергія Амброса, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, а продовжив свій рух прямо та здійснив наїзд на вказаних пішоходів, які перетинали проїзну частину вулиці Сергія Амброса зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , відповідно до довідки КНП «Третя Черкаська міська лікарня Швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої гомілки.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої поєднаної травми, тяжкої великої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з ушкодженням стовбурових структур, набряку головного мозку, посттравматичного субархаїдального крововиливу, церебральної коми III ступеню, перелому склепіння черепа в лобній ділянці. Тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню як зі здавленням, так і без здавлення головного мозку, відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, а також ті, що проникають у черепну порожнину, у тому числі й без ушкодження мозку, відповідно до п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення тілесних ушкоджень пішоходам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 відповідно до висновку судової авто технічної експертизи №4/53 від 14.01.2020 року знаходиться у причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, та для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.

Своїми діями ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження пішоходам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та тяжкі тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_9 .

17.01.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду місця події від 09.01.2020 на проїзній частині вул. Сергія Амброса біля перехрестя з вул. Різдвяна та поблизу буд. № 46 в м. Черкаси, схемою та фототаблицею до протоколу, показаннями свідка ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_11 , даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.01.2019 зі свідком ОСОБА_11 на проїзній частині вул. Сергія Амброса біля перехрестя з вул. Різдвяна та поблизу буд. № 46 в м. Черкаси, схемою та фототаблицею до протоколу
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу тощо, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також може скоїти нові тяжкі злочинипросив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які докази стосовно того, що особа може ухилятися від слідства, та може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_6 офіційно працевлаштований та надає допомогу потерпілим, тому просив застосувати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з визначенням часу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів на підтвердження цього стороною обвинувачення не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Слідчим та прокурором не доведено, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання,та місця роботи, доглядає неповнолітню дитину. Крім того, має намір працювати та фінансово допомагати потерпілим. Аналізуючи наведене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту з визначенням часу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У клопотанні відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби з 21:00 год. до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 березня 2020 року включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 17 січня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з «21» год. «00» хв. по «06» год. «00» хв. щоденно;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвал и направити начальнику слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для організації її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1