Справа № 159/2009/20
Провадження № 1-кп/159/268/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000539 від 19.03.2020року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 389-2 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яку, згідно постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2019 року, було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП України, і накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, злісно ухилявся від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Так, на виконання п. 13.9 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 року (далі Порядок) ОСОБА_4 25.09.2019 року викликано до Ковельського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати, та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

25.09.2019 року ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Ковельського міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області за № 37/6/3883-19 від 25.09.2019 року до Ремонтного житлово-комунального підприємства №2 м. Ковеля для відбування адміністративного стягнення, згідно якого він повинен був приступити до відбування стягнення не пізніше 01.10.2019 року. Однак, ОСОБА_4 для відбування адміністративного стягнення до Ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 м. Ковеля так і не з`явися, тому постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2020 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, та останньому призначено адміністративне стягнення у виді 3 доби адміністративного арешту.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу XI-XV Порядку повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після його притягнення постановою Ковельського міськрайонного суду від 29.01.2020 року до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт, а саме - до Ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 м. Ковеля без поважних причин, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що легковажно віднісся до своїх обов`язків та дійсно не приступив до виконання суспільно корисних робіт.Зобов`язався виконати присуджені суспільно корисні роботи в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 389-2 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 389-2 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено невеликої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 389-2 КК України (ст. 12 КК України в редакції на момент вчинення злочину).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Суд враховує також те, що обвинувачений посередньо характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо його є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 389-2 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1