Справа № 473/744/17
Номер провадження1-кп/473/7/2020
ВИРОК
іменем України

"27" лютого 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працює водієм ФОП ОСОБА_6 , одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Городок Молодечненського району Мінської області Республіки Беларусь, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, працюючого монтером ПАТ Укрзалізниця, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, який працює ТОВ «Корпорація Бугські кар`єри» робітником, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
-в скоєні злочинів, предбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

Учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

законний представник неповнолітнього ОСОБА_18 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

представник служби в справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_19 ,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2017 року ОСОБА_8 , з дозволу власника, перeбував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 .В цей час у ОСОБА_20 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, a саме: двох металевих діжок, об`ємом 200 л. загальною вартіcтю 200 грн., двох металевиx ліжок загальною вартістю 360 грн., металевого кута розмірoм 25 мм. вартістю 14 грн., металевого кута 30 мм. вартістю 14 грн., чавунної пічної плиту вартістю 135 грн., метaлевого швелера 14П вартістю 167 грн. Реaлізyючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небeзпечний характер своїх дій, передбачaючи суспільно-небезпечні наслідки y вигляді непpавомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викpав дві метaлеві діжки, об`ємом 200 л. загaльною вартістю 200 грн., двоє метaлевиx ліжок загaльною вартістю 360 грн., метaлевий кут розміром 25 мм. вартістю 14 грн., метaлевий кут 30 мм. вартістю 14 грн., чавунну пічну плиту вартістю 135 грн. та мeтaлевий швелер 14П вартістю 167 грн.Утримyючи викрaдене при coбi, ОСОБА_8 , з місця вчинення злочинy зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріaльнy шкоду на загaльнy суму 893 грн.

Крім того, 17.01.2017 року приблизно o 12.00 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 перебувaли в м. Вознесенську, Миколаївської області на території Центрального ринку, бiля магазину «Берізка». Pеaлізyючи свій злочинний yмисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 повторно, спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачaючи суспільно-небезпечні наслідки y вигляді неправомірного заволодіння чужим майном i свідомо бажaючи ix настання, з корисливиx мотивів, вступили в попередню змову між собою, з метою реалізації спiльного плану на відкpите викрадення майна, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_22 та відкpито заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia 215», вартicтю 405 грн. B свою чергу, ОСОБА_9 забравши мобільний телефон марки «Nokia 215» з рук ОСОБА_22 передав його ОСОБА_8 , який витягнув з нього сім-карту оператора мобільного зв`язкy та флеш-картку, передав їx ОСОБА_9 . Після чого, повернувши cім-картку оператора мобільного зв`язкy та флеш-картку ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_9 покинули місце злочину, не реагyючи на зaклики ОСОБА_22 повернути мобільний телефон. Утримyючи викpадене при coбi, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочинy зникли, розпоpядившись викрaденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріaльну шкоду на загaльнy суму 405 грн.

20.01.2017року в обідній час ОСОБА_24 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час також мешкала подруга його дружини, ОСОБА_25 .. В цей час y ОСОБА_26 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, a саме жіночого наручного годинника « Michаel Kors MK-148». Реалізуючи cвій злочинний умисел, направлений на таємнe викрадення чужого майна, ОСОБА_27 , діючи умиcнo та пpoтиправнo з мeтою наживи та збагачення, усвідомлюючи cуcпільно-небезпeчний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його дiями ніхто не спостерігає, шляхом вільнoго доступу, таємно викрав жіночий наручний годинник «Michаel Кors MK-148» вартістю 348 грн., який нaлежить ОСОБА_25 . Викраденим майном ОСОБА_27 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_25 матеріaльнy шкоду на загaльнy суму 348 грн.

23.01.2017 року ОСОБА_5 розмістив на сайті «RST» пропозицію щодо продажу або обміну транспортного засобу «Hyundai Coupe», 1998 року випуску, реестраційний номер 174-78 HI. Невдовзі ОСОБА_5 зателефонував потерпілий ОСОБА_12 з приводу обміну транспортними засобами та запропонував зустрітися біля с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. На вкaзану зустріч ОСОБА_5 взяв із собою ОСОБА_28 . Під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 домовилися щодо здійснення обміну автомобілями «Hyundai Coupe», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобіль «Хонда». Повертаючись на автомобілі «Хонда» до м. Вознесенська Миколаївської області, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, запропонував ОСОБА_29 викрасти транспортний засіб «Hyundai Coupe», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у потерпілого ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_27 , з метою вчинення злочину, мав підшукати ще двох хлопців. 23.01.2017 року у вечірній час ОСОБА_29 зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітися у м. Вознесенську. Ha вказану зустріч ОСОБА_27 приїхав разом з ОСОБА_5 , при цьому з ОСОБА_8 перебував неповнолітній ОСОБА_9 . Пiд час зустрічі, ОСОБА_27 запропонував останнім викрасти транспортний засіб «Hyundai Coupe», 1998 року випуску в м. Нова Одеса, на що останні погодились. 23.01.2017 року приблизно о 00.15 год ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного yмислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою, керyючи автомобілем «Хонда», привіз ОСОБА_26 , ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 до м. Нова Одеса. Після чого, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Хонда» в м. Нова Одеса, побачив проїжджаючий неподaлік автомобіль «Hyundai Coupe», під керуванням ОСОБА_12 та зупинився біля супермаркету «АТБ». Далі, ОСОБА_27 передав ОСОБА_8 дублікат ключів від автомобіля «Hyundai Coupe», з метою його незаконного заволодіння. В послідуючому, ОСОБА_27 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізyючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «Hyundai Coupe», пішли в напрямку будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Кухарева, 34. В свою чергу, ОСОБА_27 пішов разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи на меті лише вказати саме на транспортний засіб, яким мали заволодіти останні, після чого повернyвся до автомобіля «Хонда». Наразі, ОСОБА_5 залишився за кермом автомобіля «Хонда», припаркованого бiля супермаркету «АТБ» в м. Нова Одеса, спостерігаючи за навколишньою обстановкою та з метою забезпечення швидкого зaлишення місця скоєння злочину після його завершення. Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, відкрив водійські двері автомобіля «Hyundai Coupe» дублікатом ключів, сів за кермо вказаного автомобіля та почав рух. В цей час до нього підбіг потерпілий ОСОБА_12 та на ходу намагався витягти з автомобіля ОСОБА_8 . Проїхавши декілька метрів, ОСОБА_12 впав та в цей час ОСОБА_9 на ходу сiв до автомобіля «Hyundai Coupe» та вони продовжили рух в напрямку м. Вознесенська.B послідуючому, ОСОБА_5 , впевнившись, що внаслідок їx умисних, узгоджених дiй, спрямованих на незаконне заволодіння транспортним засобом «Hyundai Coupe», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили yci дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, на автомобілі «Хонда», разом з ОСОБА_30 , залишив місце вчинення злочину та рушив за транспортним засобом «Hyundai Coupe», пiд керуванням ОСОБА_8 , в напрямку м. Вознесенська, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріaльну шкоду на загальну суму 49900 грн. Приїxавши до м. Вознесенська, автомобiль «Hyundai Coupe» поставили до гаражного приміщення за місцем проживания ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України визнав повністю та пояснив, що в січні 2017 року він орендував у потерпілого ОСОБА_31 будинок. ОСОБА_8 прожив там приблизно тиждень. Так як йому негайно потрібні були гроші, ОСОБА_8 вирішив викрасти металобрухт, який належав потерпілому. Забрав все майно, яке прокурором зазначено в обвинувальному акті, після чого завантажив викрадене на автомобіль ГАЗель, який винайняв та завіз майно на пункт прийому металобрухту, що розташований біля залізничного вокзалу. Також в січні 2017 року він разом з ОСОБА_9 знаходились на Вознесенському ринку біля магазину Берізка. Там вони підійшли до ОСОБА_22 , який був ще з одним хлопцем, та запропонували ОСОБА_22 обмінятись мобільними телефонами. ОСОБА_22 зразу погодився, але потім відмовились. Тоді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забрали його мобільний телефон та пішли. Телефон продали на ринку. 23.01.2017 року ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . В цей час разом з ОСОБА_8 був і ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розповіли ОСОБА_8 , що помінялись з якимось чоловіком автомобілями, а він їх кинув. ОСОБА_7 сказав, що автомобіль Хюндай, який належав раніше ОСОБА_5 , потрібно викрасти, тоді потерпілий здогадається про все, приїде до них і вони обміняють автомобілі назад. ОСОБА_8 погодився на це і вони разом вирішили, що ОСОБА_8 сяде за кермо автомобіля Хюндай та поїде на ньому до м. Вознесенська. Вони домовились зустрітись ввечері, при цьому ОСОБА_8 спитав, чи може він взяти з собою друга, маючи на увазі ОСОБА_9 і ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погодились. Вони всі разом зустрілись ввечері біля мосту через р. Мертвовід після чого на автомобілі Хонда під керуванням ОСОБА_5 поїхали до м. Нова Одеса. В м. Нова Одеса вони їздили по місту та шукали потерпілого ОСОБА_12 , Через деякий час вони побачили автомобіль Хюндай, який проїхав повз них. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_32 пішли в тому напрямку, куди поїхав автомобіль, а ОСОБА_5 залишився у автомобілі. При цьому у ОСОБА_8 був дублікат ключа від автомобіля, який йому дав ввечері ОСОБА_7 . ОСОБА_8 йшов попереду, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 позаду. ОСОБА_8 побачив автомобіль в якому нікого не було, відкрив двері автомобіля ключем , завів автомобіль та почав рухатись заднім ходом. В цей момент якийсь чоловік відкрив водійські двері та почав витягувати ОСОБА_8 з автомобіля. ОСОБА_8 відштовхнув того чоловіка, але чоловік схопив його за куртку та тримав. В цей час до автомобіля сів ОСОБА_9 . ОСОБА_8 почав набирати швидкість і чоловік впав. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали до місця де чекав ОСОБА_5 та побачили, що той вже рушив в напрямку м.Вознесенська. Тоді ОСОБА_8 обігнав автомобіль ОСОБА_5 та поїхав до м. Вознесенська. В м. Вознесенську вони поїхали до місця проживання ОСОБА_5 де і залиши автомобіль. В скоєному кається.

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України визнав та пояснив, що він разом з ОСОБА_8 перебували на Вознесенському ринку, де побачили ОСОБА_22 , запропонували йому помінятись мобільними телефонами. Коли вони взяли мобільний телефон ОСОБА_33 та пішли, ОСОБА_34 почав кричати Стій, але ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли далі. Мобільний телефон продали на ринку. 23.01.2017 року ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_5 , який шукав ОСОБА_8 , так як ОСОБА_9 був разом з ОСОБА_8 , то ОСОБА_32 передав ОСОБА_8 слухавку і ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про щось розмовляли. Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись біля магазину АТБ з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а потім ще зустрілись ввечері біля мосту через р.Мертвовід. З розмови інших обвинувачених, ОСОБА_9 зрозумів, що потрібно перегнати автомобіль. Вони всі разом поїхали в м.Нова Одеса, а коли вони вже приїхали ОСОБА_9 зрозумів, що автомобіль потрібно угоняти. В м.Нова Одеса вони шукали потерпілого ОСОБА_12 , їздили до нього додому, але ОСОБА_12 ніде не було. Коли вони чекали ОСОБА_12 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 ключі від автомобіля. Приблизно о 24.00 год. ОСОБА_7 сказав, що їде ОСОБА_12 ОСОБА_5 залишився в автомобілі, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли в той бік куди поїхав автомобіль. ОСОБА_8 йшов попереду. В цей час ОСОБА_7 дав ОСОБА_9 пістолет, та пояснив, що це стартовий пістолет, щоб відганяти собак. ОСОБА_9 побачив, що ОСОБА_8 відкрив двері автомобіля, завів його та почав рухатись заднім ходом. В цей час до автомобіля підбіг потерпілий та почав витягувати ОСОБА_35 з автомобіля. ОСОБА_9 запригнув до автомобіля. Коли ОСОБА_9 закрив двері, потерпілий вже впав. Поітм вони поїхали до м. Вознесенська, куди також попрямували ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Автомобіль вони залишили вдома у ОСОБА_5 і біля будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_9 віддав пістолет ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України винним себе визнав повністю та пояснив, що 20.01.2017 року до них додому приїхала подруга його дружини ОСОБА_25 . І він скоїв крадіжку належного їй годинника, який здав до ломбарду. Потім ОСОБА_7 викупив даний годинник та повернув потерпілій. 23.01.2017 року приблизно о 09.30 йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував поїхати з ним, так як він хоче обміняти свій автомобіль на інший. ОСОБА_7 погодився і вони разом з ОСОБА_5 на його автомобілі поїхали до с.Дорошівка. Туди приїхав і потерпілий ОСОБА_12 з родичами. ОСОБА_5 та ОСОБА_12 обмінялись автомобілями і до м. Вознесенська ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повернулись вже на автомобіля Хонда. При обміни ОСОБА_12 та ОСОБА_5 домовились, що ОСОБА_5 ще забере у ОСОБА_12 акумулятор та запчастини до автомобіля. Коли вони їхали додому, то ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 брати автомобіль, який був до обміну у ОСОБА_5 . Вони поїхали додому до ОСОБА_12 і забрали в нього акумулятор та запчастини та поїхали до м.Вознесенська. В м.Вознесенську ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і вони всі разом зустрілись біля АТБ та домовились зустрітись ввечер. Вони вирішили, що так як є у ОСОБА_5 дублікат ключа автомобіль потрібно тихо забрати. Ввечері вони всі разом поїхали до м.Нова Одеса. Вже в м.Нова Одеса, ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 дублікат ключа від автомобіля, так як ОСОБА_36 повинен був безпосередньо забрати машину та перегнати її до м.Вознесенська. В м.Нова Одеса вони шукали ОСОБА_12 . Приблизно о 01.00 год. вони побачили автомобіль Хюндай. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли в напрямку даного автомобіля. Через деякий час ОСОБА_7 сказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб вони йшли самі, а сам повернувся до автомобіля, де його чекав ОСОБА_5 . Перед тим як піти, ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 стартовий пістрлет, який напередодні забрав у ОСОБА_5 , щоб захищатись від собак. ОСОБА_8 в цей час вже пішов до автомобіля. Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почули, що реве двигун і зрозуміли, що ОСОБА_8 забрав автомобіль. Вони поїхали в напрямку м.Вознесенська і через деякий час їх наздогнали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Потім вони всі поїхали до м. Вознесенська, де поставили автомобіль до гаражу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України винним себе визнав повністю та пояснив, що в нього в користуванні знаходився автомобіль Хюндай, який він хотів обміняти,з цією метою він виклав на сайті RST оголошення про обмін даного автомобіля. 23.01.2017 року йому подзвонив ОСОБА_12 з пропозицією здійснити обмін автомобіля Хюндай на автомобіль Хонда. ОСОБА_5 попередив, що в нього відсутні документи на даний автомобіль, але ОСОБА_12 даний обмін задовільняв. Вони домовились про зустріч на заправці в с. Дорошівка Вознесенського району. ОСОБА_5 взяв з собою ОСОБА_7 В с. Дорошівка ОСОБА_5 та ОСОБА_12 обмінялись автомобілями. ОСОБА_5 віддав ОСОБА_12 ключі від автомобіля, але у ОСОБА_7 залишався дублікат ключів, так як за кілька днів до цього, ОСОБА_7 . Брав у ОСОБА_5 автомобіль Хюндай для власних цілей, а дублікат ключів не повернув. Вони приїхали до м. Вознесеньска, а потім вирішили поїхати до м.Нова Одеса, так як ОСОБА_12 пообіцяв дати їм запчастини до акумулятору. Потім, коли вони повертались до м. Вознесенська, ОСОБА_5 виявив, що автомобіль Хонда набагато гірший за його автомобіль. ОСОБА_7 нагадав, що в нього є дублікат ключів від автомобіля і вони вирішили забрати автомобіль Хюндай назад. Вони поїхали до магазину АТБ, де зустрілись з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запропонував йому допомогти перегнати автомобіль, на що ОСОБА_8 погодився та сказав, що візьме з собою друга. Ввечері вони зустрілись. З ОСОБА_8 був ОСОБА_9 . На автомобілі Хонда під керуванням ОСОБА_5 вони поїхали до м.Нова Одеса, де їздили по вулицям та шукали ОСОБА_12 . Через деякий час вони зупинились в центі м.Нова Одеса біля магазину та побачила, як повз них проїхав ОСОБА_12 на автомобілі Хюндай. ОСОБА_5 залишився в автомобілі Хонда, а ОСОБА_37 , ОСОБА_8 . Та ОСОБА_9 пішли за автомобілем. Автомобіль вони хотли забрати таємно, з цією метою ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 . Дублікат ключів від автомобіля. Через кілька хвили повернувся ОСОБА_7 . Та сказав Швидка поїхали. ОСОБА_5 почав рух і через кілька хвилин їх обігнав автомобіль Хюндай, В центрі м.Вознесенська вони зупинились, а потім поїхали всі разом і залишили автомобіль в гаражі, який належав ОСОБА_38 та був розташований по АДРЕСА_6 , де ОСОБА_5 проживав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 , в скоєні злочину , передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме крадіжки майна ОСОБА_31 , повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2017 року ОСОБА_31 повідомив працівників поліції про те, що шляхом вільного доступу в період з 06.01.2017 року по 06.01.2017 року невідомі особи з його домоволодіння скоїли крадіжку належного йому майна, т.2 а.с.125.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.01.2017 року з таблицею зображень оглянуте та зафіксоване місце події, а саме домоволодіння АДРЕСА_5 , т.2 а.с.126-130.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2017 року та заяви ОСОБА_39 від 18.01.2017 року, на ділянці місцевості в АДРЕСА_7 , ОСОБА_40 . Добровільно видав працівникам поліції дві металеві частини від металевих ліжок, раму від ліжка, дві металеві діжки на 200 літрів, раму від ліжка, металеві кутники в кількості 2 шт., які він придбав в січні 2017 року, які визнані речовими доказами за даним кримінальним провадженням т.2, а.с.131,132, 144.

Згідно товарознавчої оцінки від 24.01.2017 року ринкова вартість металевої діжки склала 100 грн., металевого ліжка - 180 грн., металевого кута 14 грн., плиту чавунної пічної 135 грн., швелера металевого 167 грн, т.2 а.с.134-136.

Згідно розписки потерпілого ОСОБА_41 , від 10.02.2017 року, він отримав від працівників поліції належне йому майно, а саме дві метаелві діжки, два металевих ліжка, два металевих кутника, чавунну плиту, металевий швелер, т.2 а.с.145.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2017 року ОСОБА_42 впізнав ОСОБА_8 , як особу у якої він придбав металеві вироби, т.2 а.с.149-151.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2017 року ОСОБА_42 впізнав ОСОБА_9 , як особу у якої він придбав металеві вироби, т.2 а.с.146-148.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в скоєні злочину , передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкритого викрадення майна ОСОБА_13 , повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_13 пояснила суду, що у її сина ОСОБА_22 у користуванні знаходився мобільний телефон. В середині січня 2017 року її син зателефонував та повідомив, що в нього викрали мобільний телефон «Nokia». Потерпіла приїхала до м. Вознесенська і син розповів їй, що двоє невідомих хлопців на ринку забрали в нього мобільний телефон, але при цьому віддали сім карту. Після чого вони з сином звернулись до поліції.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що він перебував на Вознесенському ринку разом зі своїм знайомим ОСОБА_43 . До них підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яких він знав в обличчя. ОСОБА_9 забрав мобільний телефон, який ОСОБА_22 тримав у руці та передав його ОСОБА_8 . ОСОБА_22 почав вимагати, щоб ОСОБА_9 повернув його телефон. Тоді ОСОБА_9 запропонував обмінятись мобільними телефонами, але ОСОБА_22 категорично відмовився. ОСОБА_8 передав мобільним телефон ОСОБА_9 . Останній витягнув з телефону сім-карту та флеш-накопичував, віддав ОСОБА_22 та пішли. ОСОБА_22 кричав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , щоб вони віддали телефон, але останні не звернули на це уваги. Про дану подію ОСОБА_22 повідомив свою матір, а потім вони звернулись до поліції.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2017 року, згідно якого ОСОБА_13 повідомив, що приблизно о 12.00 год. на території Вознесенського ринку, невідомі особи заволоділи мобільним телефоном який знаходився у її неповнолітнього сина ОСОБА_22 , т.3 а.с.30.

Згідно протоколу огляду місця події з таблицею зображень від 18.01.2017 року зафіксоване та оглянуте місце події території Вознесенського ринку, розташована між магазинами Одяг, Антошка та Берізка. т.3,а.с.31-33.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2017 року та заяви ОСОБА_44 ,в службовому кабінеті №40 Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_45 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Nokia 215», який визнаний речовим доказом за даним кримінальним провадженням, т.3 а.с.34,35,43.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2017 року ОСОБА_45 впізнав ОСОБА_8 , як особу в якої він придбав мобільний телефон, т.3, а.с.45-46.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2017 року ОСОБА_45 впізнав ОСОБА_9 , як особу в якої він придбав мобільний телефон, т.3, а.с.47-48.

Згідно товарознавчої оцінки від 14.02.2017 року ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 215» складає 405 грн, т.3 а.с.37.

Згідно розписки ОСОБА_13 вона отримала від працівників поліції мобільний телефон «Nokia 215», т.3 а.с.44.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 , в скоєні злочину , передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме крадіжки майна ОСОБА_25 , повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_25 від 02.06.2017 року, вона повідомляє працівників поліції, що невстановлена особа скоїла крадіжку належного їй годинника «Michаel Kors MK-148» з будинку її подруги ОСОБА_46 за адресою АДРЕСА_2 , де вона тимчасово мешкала, т.2, а.с.115.

Згідно повідомлення ПТ Ломбард Сіндікат-Плюс Гульцов та компанія від 06.06.2017 року ОСОБА_7 отримував фінансові послуги у вигляді фінансового кредиту під заставу наступного майна годинника «Michаle Кors MK-148». Предмет застави було реалізовано, т.2 а.с.117, т.4 а.с.9.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.06.2017 року в службовому кабінеті №36 Вознесенського ВП ГУНП, ОСОБА_25 добровільно видала для огляду годинник «Michаel Кors MK-148», і 02.06.2017 року вона викупила даний годинник за 300 грн. Годинник визнаний речовим доказом за даним кримінальним провадженням, т.2 а.с.116, 123.

Згідно товарознавчої оцінки від 06.06.2017 року ринкова вартість жіночого годинника «Michаel Кors MK-148» складає 348 грн., т.2 а.с.119-120.

Згідно розписки про збережіння від 15.06.2017 року, ОСОБА_25 отримала від працівників поліції наручний жіночий годинник «Michаel Кors MK-148», т.2, а.с.124.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в скоєні злочину , передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що 22-го він на сайті RST побачив оголошення про обмін автомобіля Хюндай, зателефонував до особи, телефон якої був зазначений в оголошенні та домовився про зустріч біля заправки в с.Дорошівка. ОСОБА_12 на автомобілі Хонда, який знаходився у нього в користуванні, приїхав в с. Дорошівка також туди приїхав ОСОБА_5 , який був з другом, це був ОСОБА_7 , на автомобілі Хюндай. Вони обмінялись автомобілями і ОСОБА_12 віддав ОСОБА_5 ключі та технічний паспорт на автомобіль, а ОСОБА_5 дав ОСОБА_12 ключі від автомобіля, повідомивши, що технічний паспорт від автомобіля вкрадений. ОСОБА_12 поїхав додому в м.Нова Одеса. Через деякий час, в цей же день, приїхав в м. Нова Одеса ОСОБА_5 та вони обмінялись акумуляторами від автомобілів. Приблизно о 23.00 год. він повіз свою знайому додому. При цьому, біля магазину, він бачив припаркований автомобіль Хонда, а на вулиці він побачив ОСОБА_7 з двома незнайомими хлопцями. ОСОБА_12 привіз додому знайому, вийшов з автомобіля, замкнув його, та пішов проводжати знайому до дверей її квартири. Коли ОСОБА_12 йшов назад, то почув, що його автомобіль заводиться. ОСОБА_12 вискочив на вулицю та побачив, що його автомобіль розпочав рух. ОСОБА_12 наздогнав автомобіль та відкрив двері з боку водія. Він побачив в автомобілі двох чоловіків в капюшонах. Це були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , він їх добре роздивився, бо в автомобілі горіло світло. Хлопець, який сидів на пасажирському сидінні вдарив ОСОБА_12 , він впав і автомобіль продовжив рух та поїхав. ОСОБА_12 викликав поліцію. Після чого ому повернули працівники поліції автомобіль. Обвинувачені йому відшкодували повністю завдані збитки.

Свідок ОСОБА_47 пояснила суду, що вона проживає в АДРЕСА_8 . В 20-х числах січня 2017 року вона з друзями відпочивала в кафе Ситий папа в м. Нова Одеса. До них приїжджав їх знайомий ОСОБА_12 , він приїжджав на автомобілі Хюндай червоного кольору та розповідав, що в цей день обмінявся автомобілями. Потім ОСОБА_12 десь поїхав. Приблизно о 24.00 год. вони зателефонували ОСОБА_12 з проханням відвезти ОСОБА_48 додому. ОСОБА_12 погодився та повіз ОСОБА_48 додому. Коли вони приїхали, ОСОБА_12 пішов проводжати ОСОБА_48 , та провівши її пішов. Коли вона знаходились ще у під`їзді, свідок почула, що заводиться автомобіль, а потім автомобіль поїхав. Мацола забіг до неї, в нього були порвані штани та він розповів, що забрали його автомобіль.

Свідок ОСОБА_49 пояснив суду, що ОСОБА_12 є його братом. Зимою 2017 року він йшов по вулиці зі своїм братом ОСОБА_50 та ОСОБА_51 . До них під`їхав автомобіль, на якому їздив ОСОБА_12 , з пасажирського сидіння вийшов чоловік це був ОСОБА_7 , та спитав, де проживає ОСОБА_12 . ОСОБА_52 сів в автомобіль та поїхав з ними, щоб показати дорогу. Коли ОСОБА_49 підійшов додому, то побачив, що біля двору стояли автомобілі Хонда та Хюндай і ОСОБА_12 знімав з Хюндая акумулятор, а чоловік ОСОБА_5 ставив його на автомобіль Хонда. Вранці брат розповів йому, що ті особи, які приїжджали міняти акумулятори вкрали автомобіль Хюндай.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2017 року, ОСОБА_12 повідомив працівників поліції про те, що 23.01.2017 року невідомі особи біля будинку №34 по вул. Кухарєва в м. Нова Одеса Миколаївської області, заволоділи належним йому автомобілем «Hyundai Coupe» реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 1998 року випуску,т.2, а.с.126.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.01.2017 року з таблицею зображень, працівниками поліції оглянута територія, розташована в АДРЕСА_8 . На момент огляду наявні сліди залишені колесами транспортних засобів, т.2, а.с.187-193.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.01.2017 року з таблицею зображень та заяви ОСОБА_7 , працівниками поліції оглянутий ключ ввід замку запалення автомобіля, який в кабінеті №20 Новоодеського ВП ГУНП, добровільно видав ОСОБА_7 ,т.2, а.с.205-207.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.01.2017 року та заяви ОСОБА_5 про надання дозволу на огляд автомобіля, працівниками поліції оглянутий транспортний засіб «Hyundai Coupe» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходиться біля домоволодіння №12, розташованого в м. Вознесенську по вул.Папаніна, т.2 а.с.208-209, 246.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.01.2017 року та заяви ОСОБА_5 про надання дозволу на огляд автомобіля, працівниками поліції оглянутий транспортний засіб «Хонда аккорд» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка на момент огляду знаходиться біля домоволодіння №43, що розташоване по вул.Щорса в м.Вознесенську, т.2 а.с.210-212.

Згідно розписки ОСОБА_12 він отримав від працівників поліції автомобіль «Хонда акорд» , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1987 року випуску, т.2 а.с.213.

Згідно протоколу огляду DVD диску від 28.01.2017 року в кабінеті №20 Новоодеського ВП ГУНП оглянутий диск DVD R 16 Х, на якому містяться зображень з відеокамер, що розташовані по вул.Кухарєва в м.Нова Одеса Миколаївської області та перехресті вулиць Центральної (Леніна) та Соборності (Червоних партизан) в м.Нова Одеса Миколаївської області. При перегляді даного диску в судовому засіданні встановлено, що на диску мають чотири відеофайли. На відеофайлі сh06_1300 зазначені цифри 01.23.2017 та видно , як до перехрестя о 00.14.37 під`їжджає автомобіль та зупиняється. На відеофайлі h06_1501 зазначені цифри 01.23.2017 та видно, як о 00.15.09 з автомобіля виходять три чоловіка та прямують вулицею. На відеофайлі сh04_1746 зазначені цифри 01.23.2017 та видно, як о 00.18.00 по вулиці йдуть три чоловіка. 00.18.59 чоловіки зупиняються, потім двоє починають йти далі по вулиці, один з них повертається до того, що залишився, щось бере в нього, та наздоганяє чоловіка, який пішов по вулиці. О 00.19.01 чоловік, який залишився сам, повертається по тій дорозі, звідки прийшов. На відеофайлі h06_1943 зазначені цифри 01.23.2017 та видно, як о 00.20.04 до перехрестя під`їхав автомобіль, який переїжджає на іншу сторону. О 00.20.41 до даного автомобіля підходить та сідає чоловік і автомобіль розпочинає рух, т.3 а.с.20-24.

Згідно заяви ОСОБА_12 він отримав від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 25 000 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків. Претензій матеріального та морального характеру до них не має, т.1 а.с.231.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухвалені судових рішень.
Суд вважає, що протокол огляду предмета, а саме мобільного телефону марки Sаmsung А 310 F від 28.01.2017 року з таблицею зображень, є недопустимим доказом, так як в протоколі огляду предмету зазначено, що даний телефон був вилучений в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , але в проколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 23.01.2017 року відсутні дані про проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , а також прокурором не наданий протокол особистого обшуку ОСОБА_5 , через те, що він відсутній в матеріалах кримінального провадження, т.2, а..с.218-229, а.с.197-198.
Також суд вважає недопустимими доказами протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 17.02.2017 року потерпілим ОСОБА_12 підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,(т.2 а.с.241- 244). Так, в порушенні вимог ст.228, 231 КПК України безпосередньо в усіх протоколах пред`явлення для впізнання зазначені прізвища, ім`я та по батькові осіб, фотографії яких використовувались для проведення впізнання, а також прізвища, ім`я по батькові підозрюваних, що свідчить про те, що потерпілий при проведенні впізнання мав відомості щодо всіх осіб, яких він впізнавав. Крім того, відповідно до ч.7 ст.223 КПК України слідчий, зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи для впізнання. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої дії. Але в даних протоколах пред`явлення для впізнання за фотознімками дані про участь понятих при проведенні слідчої дії відсутні, також відсутні в протоколах і підписи понятих. В усіх протоколах пред`явлення для впізнання за фотознімками, також наявна відмітка про те, що технічні засоби фіксації слідчої дії не застосовувались.
Також суд не може прийняти до уваги дані, отримані під час слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 (т.3 а.с.17-19) та під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 (т.3 а.с.25-29), так як вони не відповідають фактичним обставинам справи, протирічать поясненням обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_53 та даним отриманим з камер відеоспостережень, які розташовані по вул.Кухарєва в м.Нова Одеса Миколаївської області та перехресті вулиць Центральної (Леніна) та Соборності (Червоних партизан) в м. Нова Одеса Миколаївської області.
Суд, вважає, що висновок експерта №122 від 24.10.2017 року ( т.2 а.с.239), та №102-К від 03.01.2019 року (т.3 а.с.143-145) та пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_54 є неналежними доказами, оскільки висновки експертів ніяким чином не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведено в повному обсязі і дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна(крадіжці), належить кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна(крадіжці), належить кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.289 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України, є добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст.66 КК України, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст.66 КК України, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є тяжкий злочин, скоєння зазначеного кримінального правопорушення та його обставини свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, раніше не судимий, на утриманні обвинуваченого знаходиться двоє неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальній межі санкції ч. 2 ст.289 КК України, але без застосування вимог ст.75 КК України, оскільки чим небезпечнішим для суспільства є вчинений злочин, тим вужча повинна бути сфера застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, а саме те, що це є тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості проти власності, злочини скоєні ОСОБА_8 на протязі короткого проміжку часу, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст.289 КК України та не вбачає підстав для застосування ст..75 КК України.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, саме те, що це є тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, скоєння зазначеного кримінального правопорушення та його обставини свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, суд вважає необхідним призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальній межі санкції ч. 2 ст.289 КК України, але без застосування вимог ст.75 КК України, оскільки чим небезпечнішим для суспільства є вчинений злочин, тим вужча повинна бути сфера застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочину, а саме те, що це є тяжкі злочини, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують його покарання, те що він скоїв злочини у неповнолітньому віці, позитивно характеризується за місцем проживання та позитивно характеризувався за місцем навчання, умови його життя та виховання, те, що обвинувачена раніше не судимий, стан його здоров`я, а також те, що згідно висновку досудової доповіді, виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 ст. ст.75, 104 КК України.
Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів .
Також, згідно ч.5 ст.72 КК України, діючої в редакції Закону України №838-VШ від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Законом України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року №2046- VШ, який набрав чинності з 21.06.2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

За вимогами ст.5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що у тому числі, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі, а тому, колегія суддів вважає необхідним застосувати до обвинувачених положення ч.5 ст.72 КК України в редакції закону України №838- VШ від 26.11.2015 року та зарахувати обвинуваченим у строк відбуття покарання строк їх попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпілим ОСОБА_12 заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1 а.с.92-93) про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, який потерпілий в подальшому просив залишити без розгляду (т.2 а.с.91).
Долю речових доказів вирішити на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також, стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що y невстановлений час, при невстановлених обставинах, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальногї зброi, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав y невстановленому місці та y невстановленоі особи глaдкоствольний самозарядний пістолет перероблений саморобним способом шляхом викpyчування втулки з дульноi сторони зі стартового пістолета «Zoraki mod. 914» № НОМЕР_3 , кaлібру 9 mm. P.A., виробництва «Atak Si1ah San. Tic. Ltd. Sti.», Туречина, де в подaльшому зберігав вищевкaзаний предмет за місцем свого проживания. Вкaзаний пістолет придатний до здійснення пострілів.
В подальшому , ОСОБА_5 , у невстановлений час та у невстановлений спосіб, передав ОСОБА_7 пістолет з метою самозахисту шляхом демонстрації, та вкзав, що він є стартовим та не є вогнепальною зброєю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне зберігання, придбання та передача вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Згідно з положеннями ст.62 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський Суд у рішенні від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» та рішенні від 6 грудня 1998 року «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Але сторона обвинувачення в судовому засіданні не надала достатньо доказів скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

До цього висновку суд дійшов в зв`язку з наступним.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не визнав та пояснив, що він ніколи пістолет марки «Zoraki mod. 914» № НОМЕР_3 не зберігав і ОСОБА_7 ніколи не передавав.
Обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що пістолет він отримав безпосередньо від ОСОБА_7 в м. Нова Одеса, ОСОБА_5 під час передачі пістолету присутній не був.
Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що побачив, що саме ОСОБА_7 , передавав ОСОБА_9 , якийсь предмет, який потім виявився пістолетом. ОСОБА_5 при передачі навіть не був присутній.
Згідно протоколу огляду речей та заяви ОСОБА_7 від 23.01.2017 року з таблицею зображень, саме ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції в кабінеті №20 Новоодеського ВП предмет ззовні схожий на пістолет та магазин до нього, т.2, а.с.214, 215-217.
Надані прокурором докази, а саме: висновок експерта №54 від 10.03.2017 року згідно якого предмет, який був наданий не експертизу, є гладкоствольним самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом шляхом викручування втулки з дульної сторони ствола із стартового пістолету «Zoraki mod. 914» № НОМЕР_3 , кaлібру 9 mm. P.A., виробництва «Atak Si1ah San. Tic. Ltd. Sti.», Туречина, Пістолет наданий на експертизу придатний до здійснення пострілів та є вогнепальною зброєю. підтверджують лише факт того, що пістолет добровільно виданий працівникам поліції ОСОБА_7 є вогнепальною зброєю та не є доказами причетності ОСОБА_5 до незаконного зберігання, придбання та передачі вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Суд не може прийняти до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який пояснив суду, що він забрав пістолет, виданий ним пізніше працівникам поліції у ОСОБА_5 , так як даний факт спростовується пояснненями ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .
Інших доказів на підтвердження доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суду надано не було.

Відсутність належних доказів незаконного зберігання, придбання та передачі вогнепальної зброї ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, породжують у суду сумнів щодо доведеності обвинувачення, які повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Тому по факту незаконного зберігання, придбання та передачі вогнепальної зброї ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_55 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року до виконання та набрання ним законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції 2015 року) строк його попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 18 червня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають дві дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року до виконання та набрання ним законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції 2015 року) строк його попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 18 червня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають дві дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року до виконання та набрання ним законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції 2015 року) строк його попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 22 березня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають дві дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, остаточне покарання ОСОБА_9 , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначених покарань, визначити 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції 2015 року) строк його попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року до 1 лютого 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають дві дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , залишити без розгляду.

ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне зберігання, придбання та передача вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу виправдати за недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Речові докази по справі: жіночий наручний годинник «Michаel Кors MK-148», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_25 , залишити їй, як власниці. Дві металеві діжки об`ємом 200 літрів, два металевих ліжка, металевий кут розміром 25 мм., металевий кут розміром 30 мм., чавунну пічну плиту, металевий швелер 14 П., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_56 , залишити йому, як власнику. Мобільний телефон марки «Nokia 215», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити їй, як власниці.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3 ка