№ 522/4175/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 22.11.2012 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше на засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника потерпілого адвоката ОСОБА_13

законного представника ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2010 року у період часу з 17:30 по 17:45 у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи їх настання, а саме позбавлення життя ОСОБА_15 , із мотивів особистої неприязні, правою ногою наніс цілеспрямований удар у скроневу частину голови останнього.

Від отриманого удару ОСОБА_15 впав на землю, а ОСОБА_6 , з метою доведення умислу на позбавлення життя, наніс потужний удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу правої скулової частини з переходом в область брови, садни червоної кайми нижньої губи зліва, садни червоної кайми верхньої губи зліва, розриву слизової оболонки лівої щоки, розриву аневризми лівої задньої мозкової артерії та розвитку масивного базального субарахнаїдального крововиливу головного мозку з проривом крові в шлуночки головного мозку, що утворилися від дії тупого (их) предмету (ів) та мають у своїй сукупності ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а також двох саден на задньо-правій поверхні шиї, двох саден в лівій поперековій ділянці зліва, садна правої поперекової ділянки, синця надолонній поверхні правої кисті, які утворилися від дії тупого (их) предмету (ів) при падінні чи ковзані та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих травм потерпілий ОСОБА_15 , не приходячи до свідомості, помер на місці події.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 637/11 від 21.10.2013 причиною смерті ОСОБА_15 став розрив артеріовенозної мальформації судин головного мозку з розвитком крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку. Між нанесеними ударами в ділянки голови та настанням смерті ОСОБА_15 вбачається прямий причинний зв`язок, а травма голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, не визнав та пояснив, що 04.09.2010 року вони домовились зустрітись з ОСОБА_16 біля батискафу «Диполос» та з`ясувати відносини. Коли він прийшов на місто, то побачив багато людей, які були старше нього. Він подумав, що його будуть переслідувати та ображати. Він вдарив його ногою, та влучив у голову, як наніс удар рукою не пам`ятає, перебував у шоці та сказав, що «вирубав його з одного удару», оскільки на міг зрозуміти, як можна зробити. Наміру на вбивство він не мав, та розкаюється, що вдарив ОСОБА_15 .

Однак, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його провина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

-показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.09.2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_15 повинні були зустрітися біля школи «Майбуття» для з`ясування відносин. Вона побачила ОСОБА_6 , який стояв неподалік, начебто готуючись. Вона окликнула ОСОБА_6 , на що він показав їй знак «тихо». ОСОБА_6 підбіг ззаду до ОСОБА_15 , який сидів на лавочці, та вдарив його ногою по голові у скроневу частину голови, після чого останній впав та ОСОБА_6 вдарив його рукою по голові. ОСОБА_6 хвалився, що «вирубив» ОСОБА_15 з одного удару.

-показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він дізнався про те, 04.09.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 повинна була відбутися бійка. В день події, він бачив, як ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_15 , який сидів на лавочці, та вдарив його ногою у скроневу частину голови, після чого ОСОБА_15 впав на землю та не рухався, після чого ОСОБА_6 наніс ще один удар рукою в область голови. ОСОБА_6 хвалився, що вирубив ОСОБА_15 з одного удару.

-показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засідання пояснив, що 04.09.2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_15 повинні були зустрітися та з`ясувати відносини. ОСОБА_6 підбіг зі спини до ОСОБА_15 , який сидів на лавочці та вдарив його правою ногою у скроневу частину голови, після чого наніс ще один удар рукою в область голови. В момент нанесення удару рукою в руці у ОСОБА_6 була запальничка, яку він потім викинув. Після удару ногою ОСОБА_15 впав на землю, та не рухався. ОСОБА_6 хвалився, що «вирубив» ОСОБА_15 з одного удару.

-показами свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 був конфлікт, та вони повинні були зустрітися та вияснити стосунки 04.09.2010 року. В цей день він, він бачив як ОСОБА_6 підбіг, перестрибнув через лавочку, на якій сидів ОСОБА_15 , та вдарив останнього правою ногою у скроневу частину голови, після чого наніс ще один удар рукою в область голови, при цьому в руці ОСОБА_6 був якісь металевий предмет, після чого ОСОБА_15 впав на землю, та не рухався.

-показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що гуляв во дворі дому, де ОСОБА_6 повинен був зустрітись з ОСОБА_15 для з`ясування відносин. Відійшовши на деякий час, він повернувся у двір, та побачив ОСОБА_15 на лавочці. Коли у нього був конфлікт з ОСОБА_6 , останній подзвонив йому та сказав, що шкодує, що не поклав його поряд з ОСОБА_15

-показами свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_15 погано відносились один до одного та 04.09.2010 року вони повинні були зустрітись та з`ясувати стосунки. В той день їй зателефонували друзі та повідомили, що ОСОБА_15 лежить на лавочці на попросили винести води. Коли вона вийшла на вулицю, їй на зустріч йшов ОСОБА_6 , який сказав, що «вирубив» ОСОБА_15 з одного удару.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст 115 ч. 1 КК України підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду:

-Протоколом огляду міста події від 04.09.2010 року, під час проведення якого було проведено огляд двора будинку АДРЕСА_3 , на лавочці у якому було виявлено труп дитини, чоловічого роду, віком 13-15 років. При проведені огляду місця події нічого вилучено не було.

-Протоколом особистого огляду ОСОБА_6 від 04.09.2010 року, під час проведення якого було вилучено одяг останнього, а саме кросівки темно-сірого кольору з зображенням емблеми «Найк», футболка синього кольору з емблемою «Адідас», спортивні брюки чорного кольору з емблемою «Адідас» з трьома смужками з боку.

-Протоколом огляду речових доказів від 06.09.2010 року, під час проведення якого було оглянуто кросівки темно-сірого кольору з зображенням емблеми «Найк», футболкк синього кольору з емблемою «Адідас», спортивні брюки чорного кольору з емблемою «Адідас» з трьома смужками з боку, 2 паперових конверта зі змивами з рук ОСОБА_6

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року зі свідком ОСОБА_23 , під час проведення якого останній розповів про обставини події 04.09.2010 року, що спричинили смерть ОСОБА_24 , які в подальшому підтвердив в судовому засіданні.

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_17 , під час проведення якого остання розповіла про обставини події 04.09.2010 року, що спричинили смерть ОСОБА_24 , які в подальшому підтвердила в судовому засіданні.

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_25 , під час проведення якого останній розповів про обставини події 04.09.2010 року, що спричинили смерть ОСОБА_24

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_26 , під час проведення якого останній розповів про обставини події 04.09.2010 року, що спричинили смерть ОСОБА_24

-Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_19 , під час проведення якого останній розповів про обставини події 04.09.2010 року, що спричинили смерть ОСОБА_24 , які в подальшому підтвердив в судовому засіданні.

-Протоколом добровільної видачі ОСОБА_11 речей його сина ОСОБА_15 від 12.10.2011 року, під час проведення якого ОСОБА_11 видав кросівки «Найк», чорного з зеленим кольору, футболку з коротким рукавом помаранчевого кольору в білу смужку, спортивні брюки «Адідас» чорного кольору з білими смужками, труси, носки, які у присутності понятих були упаковані в поліетиленовий пакет білого кольору в чорну клітку та опечатані.

-Протоколом огляду речей ОСОБА_27 від 12.10.2011 року., під час проведення якого, у присутності понятих були оглянуті поліетиленовий пакет білого кольору, який опечатаний, у якому знаходяться: кросівки чорного кольору, футболка помаранчевого кольору, спортивні брюки чорного кольору, труси чоловічі темно-зелені, носок чорного кольору.

-
Актом судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_15 від 04.09.2010 року за № 1796.

Актом судово-медичного гістологічного дослідження шматочків органів ОСОБА_15 № 2525/1796 від 06.09.2010 року.

-Актом судово-медичного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_15 від 06.09.2010 року № 4023/1796, відповідно до якого у сечі та крові ОСОБА_15 етиловий спирт не виявлено.

-Актом судово-медичного дослідження тонкого кишечника, печінки, нирок, сечового міхура та сечі ОСОБА_15 від 06.09.2010 року № 4023/1796, відповідно до якого у тонкому кишечнику, печінки, нирках не виявлені похідні барбітуратової кислоти, похідні саліцилової кислоти, тощо. У печінці з жовчних міхуром та сечовому міхуру не виявлені опійні алкалоїди.

-Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 637/11 від 30.01.2013 року за фактом смерті ОСОБА_15 , відповідно до якого «…не виключено, що навіть за відсутності патології судин головного мозку такий удар в ділянку голови міг призвести до розриву судин основи мозку з розвитком крововиливу та настанням смерті.

Таким чином, артерійно-венозної мальформації судин головного мозку у ОСОБА_15 являлась лише фактором, що сприяв виникненню розриву судин внаслідок спричинених ударів, тобто між нанесеними ударами в ділянку голови та настанням смерті ОСОБА_15 вбачається прямий причинний зв`язок і «…если бы не было внезапно нанесенного удара ОСОБА_6 (занимающегося футболом) сзади в височную часть головы и контрольного удара кулаком руки в голову…», то ОСОБА_15 міг би залишитись живим».

-Висновком судово-медичної експертизи № 21 гістологічного архіву від трупу ОСОБА_15 від 05.07.2013 року.

-Актом комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 від 30.12.2011 року № 163, відповідно до якого ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованого злочину не виявляв ознак будь-якого психічного захворювання або тимчасового хворобливого психічного розладу, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, віддавати звіт у своїх діях та керувати ними.

Висновком судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №7924/22 від 29.12.2012 року, згідно якої на сторінці у ТОВ «ВКонтакті, зареєстрованої на ім`я ОСОБА_15 , никнем «Z-BLOCK», зафіксовано обмін повідомленнями з учасником мережи «Дєн», відповідно до яких ОСОБА_6 публікував погрози вбивства до ОСОБА_15 . Зокрема, «Я тебе розвалю голову», «Малий ти не понимаешь что будет», «Я просто розвалю тебя и всё».

-Протоколом огляду речових доказів від 04.12.2013 року.

Висновок експерта судово-медичної експертизи від 27.12.2010 року № 577-КЭ/2010 г. за фактом спричинення тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_15 суд не приймає до уваги, оскільки він спростовується Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 637/11 від 30.01.2013 року за фактом смерті ОСОБА_15 .

Невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_6 суд оцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності та цивільно-правових наслідків. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, які обвинувачений ОСОБА_6 фактично не оспорює, повідомлених у судовому засіданні свідками: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , оскільки їх покази не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах та підтверджуються письмовими доказами: протоколом огляду міста події від 04.09.2010 року, протоколом особистого огляду ОСОБА_6 від 04.09.2010 року, протоколом огляду речових доказів від 06.09.2010 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року зі свідком ОСОБА_23 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_17 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_25 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_26 , протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.10.2011 року за свідком ОСОБА_19 , протоколом добровільної видачі ОСОБА_11 речей його сина ОСОБА_15 від 12.10.2011 року, протоколом огляду речей ОСОБА_27 від 12.10.2011 року, актом судово-медичного дослідження від 04.09.2010 року трупа ОСОБА_15 , актом судово-медичного гістологічного дослідження шматочків органів ОСОБА_15 № 2525/1796 від 06.09.2010 року, актом судово-медичного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_15 від 06.09.2010 року № 4023/1796, актом судово-медичного дослідження тонкого кишечника, печінки, нирок, сечового міхура та сечі ОСОБА_15 від 06.09.2010 року № 1023/1796, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 637/11 від 30.01.2013 року за фактом смерті ОСОБА_15 , висновком судово-медичної експертизи № 21 гістологічного архіву від трупу ОСОБА_15 від 05.07.2013 року, актом комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 від 30.12.2011 року, висновком судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №7924/22 від 29.12.2012 року, протоколом огляду речових доказів від 04.12.2013 року.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що він не бажав настання смерті ОСОБА_15 суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим зібраним за справою доказам, які суд вважає достовірними та узгодженими між собою.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику про злочини проти життя та здоров`я особи», відповідно до якого, для відмежування від умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.

Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 637/11 від 30.01.2013 року, між нанесеними ударами в ділянку голови та настанням смерті ОСОБА_15 вбачається прямий причинний зв`язок і «…если бы не было внезапно нанесенного удара ОСОБА_6 (занимающегося футболом) сзади в височную часть головы и контрольного удара кулаком руки в голову…», то ОСОБА_15 міг би залишитись живим».

Відповідно до акту комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 від 30.12.2011 року № 163, ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованого злочину не виявляв ознак будь-якого психічного захворювання або тимчасового хворобливого психічного розладу, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, віддавати звіт у своїх діях та керувати ними.

Після нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, від яких останній помер, ОСОБА_6 хвалився, що «вирубив» ОСОБА_15 з одного удару, про що свідчать допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 .

Окрім того, як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , при виникненні конфлікту з ОСОБА_6 , останній зателефонував йому та сказав, що «шкодує, що не поклав його поряд з ОСОБА_15 ».

З ухаруванням наданих доказів, суд вважає, що ОСОБА_6 , зненацька завдавши ОСОБА_15 удар спочатку ногою, а потім рукою в життєва важливі органи, а саме скроневу частину голови, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускав їх настання.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_28 про визнання недопустимими за кримінальним провадженням доказів а саме: відеозапису слідчих дій від 27.10.2011 року «відтворення обстановки та обставин події» за участю неповнолітніх ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_19 та протоколів від 21.10.2011 року відтворення обстановки та обставин події за участю неповнолітніх ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_19 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У ст.ст. 87-88 КПК України зазначені випадки визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого.

Відтворення обстановки та обставин події за участю неповнолітніх ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_19 було проведено в порядку ст. ст. 194, 195 КПК України (в редакції 1960 року).

Відповідно до п. 8 Перехідних положень КПК України, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Згідно ст. 194 КПК України (в редакції 1960 року), з метою перевірки і уточнення результатів допиту свідка, потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого або даних, одержаних при провадженні огляду та інших слідчих дій, слідчий може виїхати на місце і в присутності понятих, а в необхідних випадках з участю спеціаліста, свідка, потерпілого і підозрюваного або обвинуваченого відтворити обстановку і умови, в яких ті чи інші події могли відбуватися в дійсності.

Виконання цих дій допускається при умові, коли вони не принижують гідності осіб, що беруть у них участь, і не є небезпечними для їх здоров`я. В необхідних випадках слідчий проводить вимірювання, складає план і креслення, а також проводить фотографування. Про проведення всіх зазначених дій складається протокол, який підписують особи, що брали в них участь, поняті та слідчий.

Відповідно до ст. 195 КПК України (в редакції 1960 року), протокол огляду, освідування або відтворення обстановки та обставин події складається з додержанням правил статті 85 цього Кодексу. В протоколі зазначають підстави для проведення цих дій, описують все, що було виявлено, в тій послідовності, в якій це відбувалося, і в тому саме вигляді, в якому спостерігалось під час проведення дії. До протоколу додають відповідні схеми, фотознімки, плани, документи.

Тобто, при проведені такої слідчої дії, як відтворення обстановки та обставин події, участь законного представника неповнолітньої особи, з якою проводиться така слідча дія, не передбачено, а отже суд вважає зазначені докази належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

Таким чином, зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 1 України за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочинну неповнолітнім, позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, те, що останній раніше засуджений не був.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати покарання в межах, встановлених у санкції ст. 115 ч. 1 КК України, у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_6 в якості відшкодування майнової шкоди 18 541, 64 гривень, та 3 мільйони 216 тисяч 672 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_6 в якості відшкодування майнової шкоди 103 979, 76 гривень та 3 мільйони 216 тисяч 672 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, а також потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_6 в якості відшкодування майнової шкоди 23 893,41 гривень та 3 мільйони 216 тисяч 672 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Провина обвинуваченого ОСОБА_6 ї у вчиненні злочину повністю доведена.

Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».

В судовому засіданні встановлено та доведено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завдано емоційних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я, внаслідок чого у потерпілих відбулось порушення звичайного укладу життя.

Суд вважає, співмірним заподіяній шкоді стягнення на користь потерпілої ОСОБА_12 з ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, та в якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 18 541 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 64 (шістдесят чотири) копійки.

На користь потерпілого ОСОБА_11 слід стягнути з ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень та в якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 103 979 (сто три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

На користь потерпілого ОСОБА_10 слід стягнути з ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень та в якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 23 893 (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто три) гривні 41 (сорок одна) копійка.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, колегія судів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його попереднього ув`язнення, з 04.09.2010 - 14.09.2010 року, з 21.12.2010 - 29.12.2010 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту та етапувати до місця виконання покарань.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати у сумі 7664,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 в якості відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

В якості відшкодування майнової шкоди стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 18 541 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 64 (шістдесят чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 в якості відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

В якості відшкодування майнової шкоди стягнути з ОСОБА_6 в якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 103 979 (сто три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 в якості відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 у якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 23 893 (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто три) гривні 41 (сорок одна) копійка.

Речові докази за кримінальним провадженням:

- відеокасету «Sony», тривалістю 90 хвилин, серії 04eg270pk 2013, с відеозаписом відтворення обстановки та обставин події за участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- поліетиленовий пакет, у якому находяться кросівки темно-сірого кольору з зображенням емблеми «Найк», футболка синього кольору з емблемою «Адідас», спортивні брюки чорного кольору з емблемою «Адідас» з трьома смужками з боку, які належать ОСОБА_33 повернути власнику ОСОБА_6

- два паперових конверта зі змивами з рук ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- компакт-диск «LS-MEDIA 317 h1 1602», компакт-диск «X Digital 81015-11», компакт-диск «ARITA Y460019106PO34X», диск «TDK 89081186А61СО13113 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- кросівки, труси, спортивны брюки, футболку та шкарпетку ОСОБА_15 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_11

- компакт-диск DVD+R №81015-12, фірми Digital з записом ОСОБА_15 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- ксерокопію сторінок з журналу «медицина 2010-2011 лабораторних досліджень», а саме: два листа з нумерацією 18 і 19; ксерокопію сторінок з журналу «Лабораторних досліджень боксу №2», а саме: три листа з дослідженнями; ксерокопію сторінок з журналу «Лабораторних досліджень боксу №3», а саме: одна сторінка з результатами дослідження ПЦР; зразки волосся ОСОБА_15 у пробірці «епіндорф» - зберігати при матеріалах кримінального порвадження.

- історію розвитку дитини на ім`я ОСОБА_15 (Ф-63, код НОМЕР_1 ) з поліклініки №5 на 77 аркушах; амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_15 з спортивного клубу «Варяг» на 20 аркушах; амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_15 (Ф-26) з гімназії №5 на 18 аркушах; амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_15 з ДЮСРК «Черноморець» на 22 аркушах вважати повернутим потерпілому ОСОБА_11

- компакт-диск, фірми «MAXIMUS RFD80M-80592» з записом роздруківок телефонних з`єднань; паперовий згорток з гістологічним архівом від трупу ОСОБА_15 , 1995 р.н. №21; конверт зі зрізами нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 ; конверт зі зрізами нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_6 ; конверт з букальним епітелієм та зразками крові ОСОБА_11 ; конверт з букальним епітелієм та зразками крові ОСОБА_12 ; конверт з зразками ОСОБА_15 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2 18.03.2020