Справа №481/1514/19
Провадж.№1-кп/481/183/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 09 вересня 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Житомир Житомирської області, зареєстрвоаний у АДРЕСА_1 , та проживає у АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда І групи, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

08 вересня 2019 року близько 09.00 години ОСОБА_5 приїхала до місця проживання свого колишнього співмешканця ОСОБА_3 з метою забрати свої особисті речі, які залишилися у будинку, де вони спільно проживали, за адресою: с. Єфремівка Новобузького району Миколаївської області. Коли ОСОБА_5 зайшла до приміщення будинку, між нею та ОСОБА_3 на грунті неприязних відносин, виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 із застосуванням фізичної сили намагався виштовхати ОСОБА_5 із приміщення будинку, на що остання чинила спротив. Під час вказаних дій, близько 09 години 10 хвилин у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого, заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які вдіносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав показання, якими підтвердив усі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення. Так, він показав, що, дійсно 08 вересня 2019 року він знаходився за місцем свого проживання, що за адресою: с. Єфремівка Новобузького району Миколаївської області, разом зі своєю коханою Юлею. Зранку до нього прийшла його колишня співмешканка ОСОБА_5 для того, щоб забрати свої речі. На грунті ревнощців у них виникла сварка, під час якої він намагався заспокоїти ОСОБА_5 , проте не зміг цього зробити, тому, виштовхуючи останню із будинку, вдарив її. Про вчинене шкодує.
Крім повного визнання обвинуваченимисвоєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, вчиненого при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

показами потерпілої ОСОБА_5 , яка будучи безпосередньо допитаною у судовому засіданні, попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення та приведеною до присяги, пояснила, що перебувала з ОСОБА_3 у близьких відносинах (була його цивліьною дружиною). Підтвердила те, що 08 вересня 2019 року зайшла до нього додому, що за адресою: с. Єфремівка Новобузького району Миколаївської області, де побачила його з іншою жінкою, тому почала нервувати. ОСОБА_3 , виштовхуючи її із будинку вдарив в обличчя, від чого вона впала. Питання призначення покарання ОСОБА_3 залишила на розсуд суду;
витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості за заявою ОСОБА_5 09 вересня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434;
заявою ОСОБА_5 від 09 вересня 2019 року до т.в.о. начальника Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, якою вона просить притягнути до відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який 08 вересня 2019 року наніс їй тілесні ушкодження;
висновком експерта № 874 від 11 жовтня 2019 року, складеним на виконання ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року, яким встановлено наявність у ОСОБА_5 наступних тілесних ушкоджень: синців на обличчі, перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які могли утворитися у строк, вказаний в ухвалі судді та від тупих твердих предметів. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться у сукупності до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2019 року, та фототаблиці до нього, складеного слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області у пристуності понятих за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно із яким остання показала та підтвердила усі обставини кримінального провадження.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Таким чином, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 08 вересня 2019 року о 09 годині 10 хвилин у с. Єфремівка Новобузького району Миколаївської області, легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній зареєстрвоаний у АДРЕСА_1 , та проживає у АДРЕСА_2 , по місцю проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше до кримінальної відповідальності неодноразово притягувався, являється інвалідом І групи.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є легким, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, яким істотної шкоди не заподіяно, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він є інвалідом І групи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1