ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/486/20 Справа № 694/141/20 Категорія: ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0001027 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.12.2018 Ватутінським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята та не погашена,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання за:
- ч.3 ст. 185 КК України чотири роки позбавлення волі;
- ч.1 ст.15, ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі;
- ч.1 ст.263 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду від 04.12.2018 і остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою залишено в силі до набрання вироком законної сили.
Визначено рахувати час відбуття покарання з 13.12.2019, тобто з часу взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз, в загальній сумі 5652,36 гривень, дактилоскопічної експертизи, в сумі 942,06 гривень, хімічної експертизи, в сумі 628,04 гривень, на загальну суму 7222,46 гривень.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 16.08.2019 близько 20.00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 гривень та бувший у використанні ланцюжок із золота 585 проби, вагою 5 г., вартістю 3542,05 гривень, після чого із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5542,05 гривень.
Він же, повторно, 30.11.2019 близько 21.00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно намагався викрасти грошові кошти та інше цінне майно, яке належить ОСОБА_9 , але з причин, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Він же, повторно, на початку грудня 2019 року, в невстановлені слідством день близько 20.00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 5000 гривень, новий набір з 3 рушників, вартістю 319,33 гривень, новий набір з 6 рушників, вартістю 245,67 гривень, бувші у використанні веб-камеру «Microsoft LifeCamVX-2000», вартістю 103,33 гривень, монітор «PROVIEW 17 TFT LCD UK713», вартістю 500 гривень, модем «Huawei HG532e», вартістю 100 гривень, модем «ZTE ZXHN H108N, вартістю 100 гривень, масажер «Butterfly Massager XFT-1002В, вартістю 52,33 гривень, сувенірну ложку з написом «Алла», вартістю 100 гривень, дерев`яну статуетку у вигляді орла, вартістю 112,25 гривень, наручний годинник «Luch», вартістю 125 гривень, після чого із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 6757,91 гривень.
Він же, повторно, 07.12.2019 близько 19.00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 бувші у використанні: ноутбук «ASUS модель X 75 VP - TY 016D», вартістю 6000 гривень, наручний годинник «Romex», вартістю 58,33 гривень, шкіряні жіночі кросівки «V.I.KONTY» вартістю 300 гривень, шкіряну чоловічу дублянку, вартістю 1050 гривень, бувші у використанні ювелірні вироби із золота 585 проби, а саме: обручку вагою 2 г., вартістю 1298,08 гривень, каблучку вагою 4 г., вартістю 2596,16 гривень, каблучку 4 г., вартістю 2596,16 гривень, пару сережок вагою 5 г., вартістю 3245,20 гривень, пару сережок вагою 3,5 г., вартістю 2271,64 гривень, ланцюжок вагою 30 г., вартістю 19471,20 гривень, хреста вагою 5 г, вартістю 3245,20 гривень, пару сережок вагою 3.5 г., вартістю 2271,64 гривень, пару сережок вагою 4 г., вартістю 2596,16 гривень, бувші у використанні ювелірні вироби із срібла 925 проби, а саме: ланцюжок вагою 2 г., вартістю 22,88 гривень, підвіску вагою 2 г., вартістю 22,88 гривень, пару сережок вагою 4 г., вартістю 45,76 гривень, підвіску 4 г., вартістю 45,76 гривень, каблучку вагою 4 г., вартістю 45,76 гривень, підвіску вагою 3 г., вартістю 43,32 гривень, після чого із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 46999,77 гривень.
Він же, на початку літа 2019 року в невстановлений слідством день та час, в невстановленому слідством місці незаконно придбав вибухову речовину - порох, який з вказаного часу зберігав за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до 09.12.2019, коли в період часу з 14.00 год. до 18.12 год. під час проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено металеву банку із вищевказаною вибуховою речовиною, загальною вагою 158 грам, яка згідно висновку експерта №2/2354 від 20.12.2019, являється вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просив пом`якшити призначене покарання, оскільки в нього незадовільний стан здоров`я, та він є інвалідом ІІ групи, і ліквідатором наслідків ЧАЕС.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок районного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд достатньо виконав вимоги ст. 50,65,66,67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, вчинив злочин під час відбування покарання за попереднім вироком суду, з врахуванням обставин, що пом`якшує покарання - визнання вини, та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 остаточне покарання в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України із застосування ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , якому згідно виписки з медичної карти №2784 (а.с. 63) рекомендовано лікування у хірурга з приводу геморою з рецидивуючою кровотечею, відповідно до виписки з медичної карти №2997 та консультаційного висновку спеціаліста (а.с. 64,65) ОСОБА_7 має виразкову хворобу шлунку.
Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання, воно повинно ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та призначення йому більш м`якого покарання, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий, та вчинив новий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень, та небажання стати на шлях виправлення.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про неможливість обвинуваченого ОСОБА_7 відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_7 не може відбувати призначене покарання, відсутні, отже доводи обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Також апелянтом не надано доказів того, що він є інвалідом ІІ групи та ліквідатором на ЧАЕС.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання - відсутні.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :