Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/996/20
провадження № 1-кп/650/162/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка обвинувальний акт разом з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000187 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Шестерня Високопільського району Херсонської області, громадянина України, співмешкає, з професійно - технічною освітою, пенсіонер за третьою групою інвалідності, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 125, статтею 128 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 10 червня 2020 року близько 19.00 години, знаходячись на АДРЕСА_1 , біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав останньому три удари правою та лівою руками по голові та обличчю спричинивши потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: рана в лобній області з права, садно в області спинки носу, садно в області нижньої щелепи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Такі дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Крім цього, ОСОБА_4 10 червня 2020 близько 19.00 годині, знаходячись на АДРЕСА_1 , біля домоволодіння АДРЕСА_2 вказаної вулиці, в ході сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень, не передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки по голові, від якого останній впав на асфальтне покриття вулиці, а саме впав на праву руку, в результаті чого, з необережності, спричинив потерпілому ОСОБА_5 наступне тілесне ушкодження: вколочений перелом правої променевої кістки, який, по ознаці тривалості розладу здоров`я, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Такі дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковані за статтею 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
23 червня 2020 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення у вказаному кримінальному проваджені.

Відповідно до змісту угоди між потерпілим та обвинуваченим досягнуто домовленість про те, що обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинах, щиро розкаюється у скоєному діянні, активно сприяв розкриттю злочинів і зобов`язується: публічно вибачитися перед потерпілим у судовому засіданні та відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду в загальній сумі 500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 56 ч. 3, 57 ч. 3, ст. 61 ч. 3 КК України, до нього не може бути застосоване жодне з покарань, передбачених ст. 128 КК України.
Відтак сторони узгодили покарання для обвинуваченого за вчинений злочин за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн, за ст. 128 КК України визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення без призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі статтею 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання останнього, згідно зі статтею 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При цьому, обвинувачений підтвердив свою обізнаність щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України та наслідків її невиконання, передбачених статтею 476 КПК України.

На судовому засіданні прокурор просив затвердити вказану угоду, оскільки сторони дійшли згоди щодо винуватості обвинуваченого, а угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений на судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що таку угоду ним укладено добровільно, він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання. Свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнає та розуміє, що до нього також будуть застосовані інші заходи у разі затвердження угоди. В судовому засіданні обвинувачений на виконання вимог угоди про примирення вибачився перед потерпілим.

Потерпілий на судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення пояснивши, що її зміст відповідає його волі, угоду укладено добровільно, узгоджене для обвинуваченого покарання є справедливим та об`єктивним.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В даному випадку, злочини, які інкримінуються обвинуваченому, у відповідності до частини другої статті 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.
У відповідності до частини шостої статті 474 КПК України судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Це вбачається із пояснень учасників, змісту угоди, обставин її укладення, матеріалів справи на підставі яких було складено обвинувальний акт.
Згідно з частиною п`ятою статті 474 КПК України судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє, що: має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При цьому, у потерпілого з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Також судом перевірено угоду на предмет її відповідності вимогам КПК України та встановлено, що: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України; правова кваліфікація дій обвинуваченого є правильною; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним та сторони примирилися; взяті обвинуваченим на себе зобов`язання можуть бути виконані; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено порядок виконання покарання у виді штрафу.
Таким чином, зважаючи на те, що між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення у відповідності до вимог кримінального законодавства, останню, з урахуванням визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні інкримінованих злочинів та узгодження покарання, яке відповідає санкціям інкримінованих статей, слід затвердити, як таку, що відповідає інтересам суспільства та містить умови для реального впливу на подальшу поведінку обвинуваченого з метою його виправлення.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов заявлено не було.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000187.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у видіштрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 Кримінального кодексу України без призначення покарання оскільки передбачені санкцією цього закону покарання не можуть бути застосовані до обвинуваченого з огляду на його вік.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1