Справа № 592/5159/20
Провадження № 1-кс/592/2605/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , ст. слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Суми скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаною скаргою, яку підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000080 від 23.12.2019 року, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України. 28.01.2020 року, в рамках даного кримінального провадження, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_3 та фактично використовується ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено майно, котре належить особисто ОСОБА_3 , а саме грошові кошти: 4120 євро, 1100 доларів США та 630000,00 грн., ноутбук марки «Леново». Так, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено приналежність вилучених грошових коштів до коштів, що свідчать про обставини вчинення злочину, або що вони є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Так само не встановлено і причетність ОСОБА_3 до злочину, пов`язаного з ухиленням від сплати податків, внаслідок проведення операцій з продажу паливно-мастильних матеріалів за готівку в адресу фізичних осіб, не зареєстрованих як платники податків. Тому скаржник просить суд визнати бездіяльність старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень незаконною СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 незаконною та зобов`язати останнього повернути тимчасово вилучене 28.01.2020 року у ОСОБА_3 майно, а саме: грошові кошти в сумі 4120 євро, 1100 доларів США, 630000,00 грн. та ноутбук «Леново».

Старший слідчий з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги і повернення майна, вилученого 28.01.2020 року під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого визначений у скарзі, оскільки постановою слідчого від 29.01.2020 року воно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000080, а тому може бути використано як доказ факту та обставин скоєння кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080, внесеному до ЄРДР від 23.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, а саме за фактом того, що група осіб у складі: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організували та контролюють діяльність ряду підприємств, а саме: ТОВ «Гарант Ойл Груп» (код 40032787), ТОВ «НВО-Житомирпромбуд» (код 35611258), ТОВ «ТД Каратнафтохім» (код 41885876), ТОВ «Нафтатрейдгруп» (код 39839333, директор ОСОБА_9 ), ТОВ «Юавто Ком» (код 39458453), ТОВ «Стандарт Оіл Груп» (код 39475050), ТОВ «ТД Газтрейд 2004» (код 41886288), ТОВ «Грін Форсес» (код 42163942), ТОВ «Лів-Транс Оіл» (код 42945473), ТОВ «Тарвос Оіл» (код 41453355), ТОВ «Градіен Ойл» (код 42619423), які протягом 2019 року здійснювали реалізацію нафтопродуктів за готівку в адресу фізичних осіб, не зареєстрованих як платники податків (у тому числі й акцизного податку) та не маючих власних або орендованих акцизних складів, таким чином ухилившись від сплати податків на загальну суму 8419,92 тис.грн.

28.01.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_3 та фактично використовується ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено майно, котре належить особисто ОСОБА_3 , а саме грошові кошти: 4120 євро, 1100 доларів США, 630000,00 грн., та ноутбук марки «Леново» (а.с.6,9-11).

Постановою заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_10 від 29.01.2020 року, крім іншого, вилучені 28.01.2020 року грошові кошти в сумі 4120 євро, 1100 доларів США, 630000,00 грн., та ноутбук марки «Леново» модель 20309, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000080.

07.04.2020 року адвокат ОСОБА_4 звернулася до старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області з адвокатським запитом щодо повернення тимчасово вилучених 28.01.2020 року під час обшуку грошових коштів та ноутбука, належних ОСОБА_3 (а.с.12).

Листом старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 від 09.04.2020 року представнику ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 повідомлено, що грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не є тимчасово вилученим майном, оскільки дозвіл на їх вилучення було прямо надано судом, так як вони отримані внаслідок здійснення операцій з продажу паливно-мастильних матеріалів (а.с.13).

Частиною 1 ст. 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

КПК України визначено лише два види судових рішень, якими може обмежуватись право власності під час досудового розслідування ухвала про тимчасовий доступ до речей і документів та ухвала про арешт майна. Зазначене також підтверджується ч. 1 ст. 100 КПК України, де вказано, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто прийняття рішення про тимчасовий доступ до речей і документів чи накладення арешту на таке майно.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України, тимчасове вилучення майна є заходом забезпечення кримінального провадження, котрі застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, викладене свідчить, що майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, має правовий статус тимчасово вилученого (до вирішення питання про його арешт).

Для можливості подальшого утримання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні слідчим повинна бути доведена наявність обґрунтованої підозри, чого вимагає ч. 3 ст. 132 КПК України. Також у рішенні ЄСПЛ «Камензінда проти Швейцарії» суд дійшов висновку, що для проведення обшуку обов`язковим критерієм є наявність обґрунтованої підозри щодо знаходження предметів саме у приміщенні, в якому проводиться обшук. Тобто слідчий повинен довести зв?язок вчиненого кримінального правопорушення та знаходження грошових коштів, які необхідно вилучити.

Обґрунтована підозра визнається такою, якщо є факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могло вчинити правопорушення у межах кримінального провадження, і це може бути підтверджено пред`явленою підозрою згідно зі ст. 276-278 КПК України (рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п. 175 (NechiporukandYonkalov.Ukraine).

Так, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2020 року по справі №592/804/20 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, крім іншого, готівкових грошових коштів, що свідчать про обставини вчинення злочину, пов`язаного з реалізацією нафтопродуктів, і які мають значення для встановлення істини (а.с.6).

З наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що одним із фігурантів кримінального провадження, внесено до ЄРДР №0000080 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, згідно протоколу обшуку домоволодіння від 28.01.2020 року, вилучені готівкові грошові кошти на загальну суму 4120 євро, 1110 доларів США та 630000 грн., зі слів ОСОБА_6 , належать йому та його дружині ОСОБА_3 , яка немає ніякого статусу у кримінальному провадженні.

За правилами ст.ст. 60, 61 та 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слідчим не було надано жодних належних доводів та аргументів, на спростування пояснень представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти були набуті саме внаслідок протиправної діяльності, пов`язаної з реалізацією паливо-мастильних матеріалів, а ноутбук «Леново» використовувався ОСОБА_3 для ведення бухгалтерської документації та формування податкової звітності щодо придбання та використання товарно-матеріальних цінностей, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку від 21.01.2020 року по справі № 592/804/20, у зв`язку з чим, вказані речі відносяться до категорії тимчасово вилученого майна.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, крім іншого, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації» судом наголошується на тому, що найперша та найбільш суттєва вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.

Таким чином, оскільки тимчасове вилучення майна, а саме грошових коштів та ноутбуку марки «Леново, належних ОСОБА_3 , було вчинено під час проведено санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , втім, станом на 29.04.2020 року, слідчий чи прокурор в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України, до слідчого судді з клопотанням про арешт такого майна не звернулися, будь-яких доводів та аргументів на спростування тверджень, викладених адвокатом ОСОБА_4 , слідчим надано не було, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність частково задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна його власнику в розмірі, що становить частку одного з подружжя.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 169, 171-173, 305-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати ст. слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 грошові кошти, які вилучені по ухвалі Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2020 року, під час обшуку 28.01.2020 року, в сумі: 2060 Євро, 550 доларів США та 315000 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали оголошено 30.04.2020 року о 09:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1