Справа № 639/8271/19
Провадження № 1-кп/639/598/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001717 від 27.09.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, не судимого, зарєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 26.09.2019 приблизно о 21 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з особою чоловічої статі, особистість якої процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе (далі за текстом невстановлена особа), неподалік від залізничного зупиночного пункту «Новожаново» у м. Харків, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 .

Саме в той час ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленою особою щодо вчинення відкритого викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися у ОСОБА_5 , поєднаного з насильством, яке не могло бути небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із невстановленою особою спочатку попрямували слідом за ОСОБА_5 , який пішов у напрямку зупиночного пункту «Новожаново». Потім вони наздогнали ОСОБА_5 безпосередньо на зупинці та, оцінивши ситуацію, що склалася, ОСОБА_4 , діючи узгоджено з невстановленою особою, яка знаходилася поруч з ним, бажаючи подолати будь-яку спробу до можливого спротиву з боку ОСОБА_5 , використовуючи фактор несподіванки, зненацька для останнього почали разом наносити удари кулаками рук в ділянку його голови. Від отриманих ударів ОСОБА_5 упав на землю, зазнавши фізичного болю. При цьому ОСОБА_5 продовжував тримати у правій руці належний йому мобільний телефон «HUAWEI Y3». Надалі ОСОБА_4 разом з невстановленою особою, продовжуючи спільні протиправні узгоджені дії, нехтуючи тією обставиною, що ОСОБА_5 перебував у положенні лежачи на землі та не міг чинити їм будь-який опір, діючи умисно, продовжили спільне побиття потерпілого, наносячи йому удари взутими у взуття ногами в ділянки тулуба та голови, завдаючи тому фізичного болю.

В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена особа, маючи намір щодо доведення задуманого ними злочину до кінця, діючи умисно, узгоджено, проявляючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також той факт, що вони перебувають у громадському місці, відкрито заволоділи майном потерпілого, забравши у лежачого на землі ОСОБА_5 мобільний телефон «HUAWEI Y3».

Надалі ОСОБА_4 разом із невстановленою особою, продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, бажаючи уникнути будь-яких можливих дій щодо їх переслідування та спричинення можливого опору з боку потерпілого, який перебував у положенні лежачи на землі, наніс йому ще не менше п`яти ударів ногами в ділянки тулубу та голови, завдавши тим самим останньому фізичного болю.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу, перебуваючи у злочинній змові з невстановленою особою, виконав усі дії, які вважав за необхідне для відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.
Після цього, ОСОБА_4 з невстановленою особою, звернувши на свою користь мобільний телефон «HUAWEI Y3», належний ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 , перебуваючи у змові з невстановленою особою, спричинив потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю та завдав матеріальної шкоди на суму 908 грн. 69 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 21982 від 18.10.2019.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив суду, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за встановлених судом обставин. Пояснив, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, проте пам`ятає, як разом з іншою особою, яку не може згадати, наносив удари потерпілому. Також пояснив, що бачив у потерпілого телефон, що з ним стало потім не пам`ятає, проте не виключає, що особа, з якою разом бив потерпілого, забрала вказаний телефон. Фактичні обставини справи не оспорював. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не має судимостей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність таких, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, а тому вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , дані про його особу, суд вважає, що мета покарання виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів може бути досягнута без реального відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі, а тому вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням з іспитовим строком у 3 (три) роки.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню експертні дослідження в розмірі 314 (трьохсот чотирнадцяти) гривень.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1