Справа № 645/5750/18
Провадження № 1-кп/645/153/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується в ХУВП №27, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 9 травня 2020 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що під час проведення досудового розслідування у КП №0002278 від 25.09.2018 за ч.2 ст.121 КК України ухвалою слідчого судді Фрунзенського району м.Харкова від 19.10.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що ризики, визначені судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, не зникли, запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, який було обрано в рамках кримінального провадження порушеного за ч.1 ст.121 КК України обвинуваченим було порушено, обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судовий розгляд не закінчено. Підстави застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не змінились та обґрунтовуються настанням таких ризиків: - переховуватися від суду, що обґрунтовується тяжкістю вчинених ним злочинів. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому є ризик, що обвинувачений, усвідомлюючи реальну можливість отримати значний термін покарання, може переховуватися від суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення, так, до матеріалів у суді долучені та оглянуті дані про попередні судимості ОСОБА_4 . Тобто ОСОБА_4 7 разів засуджений за умисні злочині. Вироки набрали законної сили. Під час іспитового строку за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.09.2017 ОСОБА_4 оголошена підозра за ч.1 ст.121 КК України , запобіжний захід обрано у вигляді домашнього арешту з 19.10.2018 по 17.12.2018 , 25.09.2018 обвинувальний акт за ч.1 ст.121 КК України направлено до суду. Однак ОСОБА_4 продовжив злочинний шлях та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.121 КК України, який він вчинив під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того ОСОБА_4 не одружений, не має дітей, не працевлаштований, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання та офіційних джерел доходу, тому маються достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити злочинну діяльність. Крім того, суд при вирішенні питання про продовження тримання під вартою обвинуваченої особи, своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та на недоведеність ризиків на які вказує прокурор. Крім того вказав, що клопотання сторони обвинувачення є безпідставними, сторона обвинувачення не надводить нових аргументів тримання його під вартою. Також кожне засідання заявляє усно, а не письмово, тому він не має згоди для ознайомлення та для надання заперечень на клопотання про продовження строки тримання під вартою. Просив скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також вказав, що у прокурора не має доказів, свідки не надали позитивних чи негативних показань, йому потрібна медична допомога, яку не має змоги отримати у слідчому ізоляторі. Просив змінити обраний запобіжний захід на більш м*який. Надав суду письмове клопотання

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Крім того зазначив, що він підтримує думку обвинуваченого, прокурор не наводив жодних підстав для тримання під вартою. Всі свідки допитані, тому тиск на свідків не може бути здійснений. Созонов добровільно з*яився до суду, без виклику до суду, виконав свій борг громадянина, вважав що ризики відсутні. Просив обрати стосовно обвинуваченого більш м*який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт з засобами електронного стеження.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника в зв*язку з необґрунтованістю клопотань.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності у судовому засіданні, цивільні позови не заявляли.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід строк якого спливає 9 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані суду характеризуючи дані обвинуваченого, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, можливість впливати на свідків та потерпілих, враховуючи, що потерпілі повторно не були допитані за клопотання сторони захисту, свідки не в повному обсязі були допитані в судовому засіданні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 , крім ч. 1 ст. 121 КК України обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, яке було скоєно в період обраного ухвалою слідчого судді від 01.08.2018 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). За таких обставин, суд не може погодитися із твердженнями захисника з посиланнями на практику Європейского Суду.

Також суд враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти особи, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даних осіб.

Стосовно твердження обвинуваченого та його захисника про необґрунтованість обвинувачення, суд зазначає, що оцінку доказів, в тому числі і сторони обвинувачення надасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку відповідно до вимог ст.94 КК України.
Сторона захисту у своїх запереченнях не надала достатніх доводів для суду для скасування запобіжного заходу та нових доказів, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, приймаючи до уваги, що ризики, які були підставою для обрання останньому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , крім того враховуючи, що у кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих, суд приходить до висновку про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів та відмові у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_5 про зміну обраного запобіжного заходу.

Враховуючи неможливість проведення судового розгляду кримінального провадження у строк до 9 травня 2020 року, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 4 липня 2020 року.

Окрім того, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 178, 197, 331 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 4 липня 2020 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити

В судовому розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України оголосити перерву до 25 травня 2020 на 12 год. 00 хв.

В судове засідання викликати для повторного допиту потерпілого ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1