Дата документу 05.02.2020 Справа № 320/9111/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/464/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/9111/18
Категорія ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.4, 115 ч. 2 п.п. 4,6,12 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000714, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь, неодруженого, що має повну середню освіту, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 16.07.2002 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
2) 06.07.2004 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
3) 06.12.2004 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.188, ст.70 КК України 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 23.06.2005 Мелітопольським міськрайонним судом. Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 23.02.2010 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 19.11.2012 за відбуттям строку покарання;
6) 13.01.2014 Веселівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, звільнений від відбуття покарання 07.10.2016 у зв`язку з закінченням випробувального терміну;
7) 03.05.2017 Веселівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.263, ст.75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, п. п. 4,6,12 ч.2 ст.115 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він 19.07.2018 року першим переліз через паркан недобудованої церкви з подільником для викрадення будь-яких цінних речей. Вони були впевнені, що на території нікого немає, потім вони почули кроки за спиною, повернувшись він побачив чоловіка, який тримав в руках та направив в його бік предмет, схожий на відрізаний держак від лопати. Він зразу отримав удар по голові. Від удару він втратив орієнтацію в просторі та присів, в цей час його подільник накинувся на чоловіка. Трохи прийшовши до тями він відчув, що з голови тече кров, пішов до колонки вмитися, за спиною чув боротьбу. Вмившись, підійшов до них, побачив невідомого чоловіка, поруч стояв його подільник, а незнайомий чоловік сидів на землі в крові. Йому стало шкода невідомого чоловіка в крові, він зняв свою футболку, намочив її та витер чоловіку обличчя та голову, після чого вони з подільником підняли його та повели в сарай, де посадили на каністру. Знаходячись в сараї він був в свідомості, вони з ним спілкувались, після чого вони пішли, закривши сарай на гачок. Після чого вони взяли що їм треба та пішли. Такі ж покази він давав під час досудового слідства, під час слідчого експерименту, в суді першої інстанції. Свідки, які бачили потерпілого також вказують, що він був в свідомості після семи годин після скоєння злочину. Із показів ОСОБА_10 , який є настоятелем релігійної громади, вбачається, що йому в той день літом 2018 року біля 6 годин ранку дзвонила робітниця ОСОБА_11 та повідомила що 2 чоловіка побили охоронця ОСОБА_12 . Він приїхав до церкви, визвав швидку допомогу, охоронець повідомив йому, що нападників було двоє. Із показів ОСОБА_13 вбачається, що умислу вбивати цього чоловіка у нього не було.

Просить скасувати вирок суду, перекваліфікувати його дій зі ст. 115 ч.2 КК України на ст. 121 ч.2 КК України та направити справу на додаткове розслідування, так як кваліфікація статей не співпадає з матеріалами кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, у тому числі і в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.4, 6,12 КК України, та призначено йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ст.187 ч.4 КК України у виді 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна; за ст.115 ч.2 п.п.4, 6,12 КК України у виді 13 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 13 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Згідно зі ст.71 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 03.05.2017 у виді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто, з 20 червня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду у розмірі 500 000 грн. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено колишній тримання під вартою. Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 10 січня 2018 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вулиць Чєлюскінців та Кізіярської в місті Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з абонентської корзини ПАТ «Укртелеком», розташованої на перехресті вказаних вулиць, таємно викрав лінійне обладнання МУВ 1-28/2, а саме: плату УПДП, вартістю 932 гривні 25 копійок; плату ЯГО, вартістю 957 гривень 17 копійок, заподіявши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 1 889 грн. 42 коп.
Крім того, 15 січня 2018 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді будинку № 40/2 по бульвару 30-річчя Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з абонентської корзини ПАТ «Укртелеком», розташованої в приміщенні вказаного під`їзду, таємно викрав лінійне обладнання МУВ 1-28/2, а саме: плату АМ-63, вартістю 4 500 гривень; плату ЯГО, вартістю 300 гривень; 2 плати АБЯ, вартістю 2500 гривень кожна, а всього на загальну суму 9 800 гривень, заподіявши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 19 лютого 2018 року приблизно о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді будинку №1 по вулиці Гризодубової в місті Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з абонентської корзини ПАТ «Укртелеком», розташованої у приміщенні вказаного під`їзду, таємно викрав плату ЯГО, вартістю 300 гривень; плату АБЯ, вартістю 2 500 гривень, плату УПДП, вартістю 893 гривні 23 копійки, а всього на загальну суму 3 693 гривні 32 копійки, заподіявши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 22 лютого 2018 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись неподалік перехрестя вулиць Української та Тишлера в місті Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з абонентської корзини ПАТ «Укртелеком», розташованої на перехресті вказаних вулиць, таємно викрав плату АБЯ, вартістю 2 500 гривень, заподіявши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 22 лютого 2018 року приблизно о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з абонентської корзини ПАТ «Укртелеком», розташованої в цьому під`їзді, таємно викрав плату АБЯ, вартістю 2 500 гривень, заподіявши ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, у період часу з 21 лютого 2018 року по 23 лютого 2018 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом пошкодження замка, проник до приміщення підвалу вищевказаного будинку, де таємно викрав належне ОСОБА_15 майно, а саме: електричну шліфувальну машинку «ДВТ» в корпусі зеленого кольору, вартістю 1 500 гривень, електричний перфоратор «Штєрн», в корпусі зеленого кольору, вартістю 1 500 гривень; електричний лобзик «Startex» ІІЛЕ-500, в корпусі зеленого кольору, вартістю 400 гривень; електричну кутову шліфувальну машину, виробництва часів СРСР, виробник та серійний номер якої не встановлений, в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень; електричний дриль «Startex» HD 008 OTV в корпусі зеленого кольору, вартістю 600 гривень; 2 розводи і гайкові ключі вартістю 200 гривень кожний; 6 кілограмів лому бронзи вартістю 115 гривень за 1 кілограм; 4 кілограми лому міді, вартістю 135 гривень за 1 кілограм, а всього на загальну суму 6 130 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, в березні 2018 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Десна» з рамою синього кольору, належний ОСОБА_16 , вартістю 500 гривень, заподіявши потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, приблизно в березні 2018 року близько 03 години 00 хвилин ночі ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття замка вхідних дверей, проник в приміщення майстерні ПП « ОСОБА_17 «Капризні діти», розташованої в підвальному приміщенні вищевказаного будинку, де таємно викрав інфрачервоний обігрівач Daewoo DHS-3260, вартістю 500 гривень; електричний рубанок, виробник якого невстановлений, в корпусі жовтого кольору, вартістю 1 000 гривень; електричний обігрівач в корпусі білого кольору, виробник якого невідомий, вартістю 100 гривень; адаптор білого кольору з 3 розетками та кабелем живлення довжиною 10 метрів, вартістю 100 гривень; пластиковий чемодан для інструментів розміром 60x30x30 см, вартістю 250 гривень; а всього на загальну суму 1 950 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 14 червня 2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, скористувавшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон Sony Хрегіа z5, в корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1 000 гривень, з наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 гривень, картою пам`яті micro SD об`ємом 8 Гб, вартістю 100 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_18 , заподіявши останньому майнову шкоду на загальну суму 1 120 гривень.
Крім того, 19 червня 2018 року приблизно в 00 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у володіння особи, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 , знаходячись біля території храму на ім`я великомученика цілителя Пантелеімона м. Мелітополя Запорізької області, Запорізької єпархії Української Православної Церкви, розташованого за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Кізіярська, 55/2, обидва проникли через бетонну огорожу на територію вищевказаної церкви, де з метою подолання опору нанесли охоронцеві ОСОБА_20 , 1951 року народження, який є особою похилого віку, множинні удари руками, ногами та невстановленим в ході досудового розслідування предметом по голові та інших частинах тіла, внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, що виразилась травматичним субарахноїдальним крововиливом, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та від якого, внаслідок ускладнення його набряком, дислокацією головного мозку приблизно о 07 годині 35 хвилин настала смерть потерпілого ОСОБА_20 . Одразу ж після цього ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_21 , заволоділи належним потерпілому ОСОБА_20 велосипедом «Winner», вартістю 2 000 гривень, а також належними храму на ім`я великомученика цілителя Пантелеімона м. Мелітополя Запорізької області, Запорізької єпархії Української Православної Церкви грошовими коштами в купюрах НБУ в сумі 700 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 в ході вчинення розбою приблизно в 00 годин 40 хвилин того ж дня, знаходячись на території храму на ім`я великомученика цілителя Пантелеімона м. Мелітополя Запорізької області, Запорізької єпархії Української Православної Церкви, розташованого за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Кізіярська, будинок №55/2, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи з корисливих мотивів, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_22 з метою заволодіння майном храму, умисно, з метою вбивства та подолання опору в ході вчинення вищевказаного розбою, з особливою жорстокістю, яка виразилась у заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, які завідомо для ОСОБА_6 та ОСОБА_23 завдавали потерпілому особливих страждань, нанесли охоронцю храму ОСОБА_20 , 1951 року народження, який є особою похилого віку, не менше 59 ударів руками, ногами та невстановленим в ході досудового розслідування предметом по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом, саден, крововиливів у м`які тканини шиї, тулуба та кінцівок, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 511 від 30 серпня 2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; переломів 7-9 ребер зліва та 9,10 ребер справа по передніх пахвових лініях, а також розтрощення та відкритого уламкового перелому нігтьової фаланги 4 пальця правої кисті з травматичним видаленням частини уламків та нігтьової пластини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №511 від 30 серпня 2018 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; внутрішньочерепної травми, яка виразилась крововиливами під м`які мозкові оболонки в ділянках полюсів обох лобних часток, в обох лобно-тім`яних ділянках, на конвекситальній поверхні лівої скроневої частки з переходом на її базальну поверхню, на задній поверхні обох півкуль мозочка; крововиливами у шлуночки мозку; закритим багатоуламковим переломом кісток носу; травматичною екстракцією 3-го зуба зліва на верхній щелепі; синцями вушних раковин та забійною раною лівої вушної раковини, множинними забійними ранами в кількості - 13, гематомами та крововиливами у м`які тканини волосистої частини голови та обличчя; які кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та від якого внаслідок ускладнення його набряком, дислокацією головного мозку приблизно о 07 годині 35 хвилин в приміщенні КУ «Мелітопольська центральна районна лікарня» ММР ЗО настала смерть потерпілого ОСОБА_20 .

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність його вини у вчиненні ним злочинів, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки районного суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187 КК України, за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_14 про те, що 19 червня 2018 року о 09 годині 30 хвилин їй зателефонував брат і сказав, що батько потрапив до лікарні. Після цього вона зателефонувала тітці, яка повідомила їй, що батько помер, його вбили. Він працював охоронцем в церкві з 16 години до 8 години ранку через два дні. 18 червня 2018 року він заступив на чергування, рухався на велосипеді зелено-чорного кольору. За статурою він був міцний, а після побиття його не можна було впізнати. На позові вона наполягає у повному обсязі;
- показаннями в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_24 про те, що він є настоятелем парафії (релігійної громади) на ім`я великомученика цілителя Пантелеімона м. Мелітополя Запорізької єпархії УПЦ (м. Мелітополь, вул. Кізіярська, 55/2). Йому в той день влітку 2018 року біля 06-00 години ранку подзвонила їхня працівниця ОСОБА_11 і повідомила, що двоє осіб побили сторожа ОСОБА_12 , який працював у них в церкві 3 місяці. Він приїхав до церкви, викликали швидку, охоронець повідомив, що нападників було двоє, побачив тачку з обгорілим майном, з храму зникли ікони, з їдальні з коробки в столі зникло 700 гривень, виручка за їжу;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 про те, що літом 2018 року він займався таксуванням, стояв в смт. Кирилівка, чекав пасажирів. Десь в обідню годину до нього підійшли два хлопці, яких він пізніше впізнав. Вони попросили відвезти їх в м. Мелітополь. Грошей у них не було, почали пропонувати заставу і в результаті розрахувались велосипедом. Він їх повіз в м. Мелітополь. Ростом вони приблизно такі як він. В залі судового засідання зараз сидить один із них - ОСОБА_26 . Інший був повністю лисий. При в`їзді в місто на парковці автомобілів біля АТБ він зупинився. Один із хлопців кудись пішов за велосипедом, а інший залишився з ним. Він не питав у них, що це за велосипед, де вони його взяли. Пізніше він видав велосипед співробітникам поліції;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2018 свідок ОСОБА_25 впізнав особу за формою обличчя, носа та зачісці, зображену на фото під № 3, а саме: ОСОБА_19 , як особу, яка 20.06.2018 приблизно о 12-00 чи 13-00 годині разом з іншим чоловіком розплатилась з ним за поїздку на таксі з смт. Кирилівка до м. Мелітополя велосипедом «WINNER» (том 3 а.с. 5-7);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2018 свідок ОСОБА_25 впізнав особу за формою обличчя та зачіскою, зображену на фото під № 2, а саме: ОСОБА_6 , як особу, яка 20.06.2018 приблизно о 12-00 чи 13-00 годині разом з іншим чоловіком розплатилась з ним за послуги таксі з смт. Кирилівка до м. Мелітополя велосипедом «WINNER», зелено-чорного кольору (том 3 а.с. 8-10);
- письмовою заявою ОСОБА_25 від 22.06.2018, з якою вбачається, що останній добровільно видав співробітникам поліції велосипед «WINNER», зелено-чорного кольору, яким 20.06.2018 з ним розрахувались двоє чоловіків за проїзд на таксі (том 3 а.с.1);
- протоколом огляду від 22.06.2018, з якого вбачається, що вказаний велосипед було оглянуто та передано потерпілій ОСОБА_14 ( том 3 а.с. 2-4);
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 про те, що учасників справи він раніше не знав. В той день, 18.06.2018, десь о 17-00 годині він повертався з роботи. Зайшов до генделику в районі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де познайомився з чоловіком, з яким розпивав спиртні напої - пиво. Потім вони пішли гуляти містом. Вдома він взяв три 2-літрових пляшки самогону і вони разом пішли в напрямку психлікарні. Там вони були тривалий час, його новий знайомий дав пляшку самогону охоронцеві в лікарні і зайшов туди, сказавши, що там його батько. Потім, йдучи від психлікарні, чоловік запропонував зайти до його знайомого в районі поліклініки. Будівлю поліклініки та недобудовану церкву розділяє сквер, там вони і зустрілись з ОСОБА_6 , останній трохи випив самогону. Вони зі знайомим теж були випивши, пили пиво та самогон. Він пропонував їм випити. Але, ОСОБА_6 сказав, що це замало і почав пропонувати здійснити крадіжку з церкви, пропонував золото, гроші тощо. Тоді, він зрозумів, що справи погані і відмовився. Після цьому, хлопці стали тиснути на нього, а ОСОБА_6 на ньому почав показувати, як треба душити сторожа. ОСОБА_6 душив доти, доки він не падав, потім знову душив, скільки разів він так робив не пам`ятає. Йому було дуже боляче, на шиї залишились сліди, він проходив освідування. Потім вони пішли до недобудованої церкви, хлопці підвели його до огорожі і сказали, що треба робити. Хлопці сказали, щоб він переліз через огорожу, він повинен був тримати сторожа. ОСОБА_6 стукав у ворота, але сторож не відкрив йому. Тоді ОСОБА_6 першим перестрибнув через огорожу. Другим повинен бути він. Але, він, не бажаючи цього робити, зімітував стрибок та сказав, що не зможе перелізти. Тоді перший хлопець сказав, щоб він допоміг та підсадив його, при цьому, погрожуючи зарізати його. Після цього він перекинув хлопця за ноги через забір, а сам почав тікати. Він чув за огорожею удари і крики. Сторож дуже кричав, кричав як від болю і почав кричати він зразу ж після того, як ОСОБА_6 першим перестрибнув на територію церкви. Коли він втікав, то через щілину в огорожі бачив, що сторож лежав на землі головою до церкви, а хлопці вдвох його били. Один з них знаходився з боку голови, а інший з боку ніг потерпілого. Територія біля церкви була освітлена. Він довго біг звідти і весь час дзвонив у поліцію. Біля кінотеатру «Перемога» додзвонився і тоді приїхала поліція. Міста він не знав і тому не міг зрозуміло пояснити де все відбувалось. Працівники поліції зразу нічого не знайшли, повернулись до нього та запропонували поїхати з ними, показати де це відбувалось;
- висновком експерта № 135, з якого вбачається, що у свідка ОСОБА_27 були виявлені тілесні ушкодження: синець на шиї, садна на голові, шиї, лівих верхніх та нижніх кінцівках, які кваліфікуються як легкі. Утворились вони від дії тупих предметів або при ударах об такі предмети, можливо при ударах та захватах руками та при падінні, 18.06.2018, за викладених свідком обставин. Характерні специфічні ознаки травмуючих предметів в області тілесних ушкоджень у ОСОБА_27 не відобразились. Утворення комплексу тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_27 в результаті одноразового падіння його на площині виключається (том 2 а.с.114,115);
- протоколом огляду місця події від 19.06.2018, з якого вбачається, що було оглянуто територію церкви за адресою: вул. Кізіярська, 55/2 в м. Мелітополі, яка розташована ліворуч від проїжджої частини автодороги, що веде від зупинки громадського транспорту «Мелітопольська ЦРЛ». Територія огороджена бетонним забором, висотою приблизно 195 см. Вхід на територію здійснюється через металеві ворота. Ліворуч від воріт , зовні впритул до огорожі розташована одноповерхова будівля з вивіскою «Гарячі смачні обіди». Біля правого кута цієї будівлі знаходиться молоток з металевою робочою частиною сірого кольору, дерев`яним руків`ям жовтого кольору, довжиною приблизно 32 см, з нашаруванням РБК на металевій частині. На території церкви розташована металева арка з виноградом, біля якої знаходиться водогінний кран з металевих труб Г-подібної форми, на горизонтальній частині якого мається нашарування РБК у вигляді плями невизначеної форми, розміром приблизно 7х3 см. Під краном стоїть металева виварка, в якій знаходиться полімерна біла ємкість, заповнена буровато-червоною рідиною. Посередині території знаходиться недобудоване приміщення церкви. Тут же лежать будівельні матеріали. Праворуч від входу в будівлю виявлено слід низу взуття правої ноги, в якому відобразився частково малюнок протектора. Оглянуто також господарчу будівлю, де були виявлені нашарування РБК у вигляді плями-помарки, розмірами приблизно 10х8 см (об`єкт №13), а біля дверей виявлено слід РБК у вигляді помарки, розміром приблизно 4х5 см. На стіні виявлено поодинокі сліди РБК у вигляді бризок. Сліди РБК виявлені також на дерев`яній палиці, фундаменті господарчої будівлі тощо (том 2 а.с.37-68). Результати огляду місця події підтверджуються також фототаблицями з оглядовими фотознімками, виконаними під час проведення слідчої дії (том 2 а.с.205-241);
- лікарським свідоцтвом № 511 19.06.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_20 , 1951 року народження, помер. Причина смерті: набряк, дислокація головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, внутрішньочерепна травма (том 2 а.с.69);
- висновком експерта № 511, згідно якого причиною смерті ОСОБА_20 є нутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряком та дислокацією головного мозку, про що свідчать відповідні ушкодження структур голови, а також ступінь виразності набряку та дислокації головного мозку. При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження:
внутрішньочерепна травма, яка виразилась крововиливами під м`які мозкові оболонки в ділянках полюсів обох лобних часток, в обох лобно-тім`яних ділянках, на конвекситальній
поверхні лівої скроневої частки з переходом на її базальну поверхню, на задній поверхні обох півкуль мозочка; крововиливами у шлуночки мозку; закритим багатоуламковим переломом кісток носу; травматичною екстракцією 3-го зуба зліва на верхній щелепі; синцями вушних раковин та забійною раною лівої вушної раковини, множинними забійними ранами в кількості - 13, гематомами та крововиливами у м`які тканини волосистої частини голови та обличчя; повні поперечні переломи 7-9 ребер зліва та 9, 10 справа по передніх пахвових лініях; відкритий уламковий перелом з розтрощенням нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті з травматичним видаленням частини уламків та нігтьової пластини; множинні синці, садна, крововиливи у м`які тканини шиї, тулуба та кінцівок. Внутрішньочерепна травма, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану набряку головного мозку, як небезпечна для життя і як така, що призвела до смерті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Інші тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості та легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні пошкодження у ОСОБА_20 утворились прижиттєво, незадовго до надходження його до стаціонару (декілька десятків хвилин декілька годин), за механізмом тупої травми. Внутрішньочерепна травма утворилась в результаті сукупності множинних ударних травматичних впливів тупими предметами, які припали в ділянку обличчя (не менше 8-ми травматичних впливів), в ділянки вушних раковин (не менше 2-х травматичних впливів та у волосисту частину голови (не менше 11-ти травматичних впливів). Зокрема, рани на волосистій частині голови (позначені як рани № 1,2,4,5) утворились в результаті травматичних впливів тупого предмета, що мав в трасуючій частині циліндричну поверхню, довжиною не менше 35-45 мм, рана № 3 на голові утворилась від дії під кутом по дотичній тупого предмету. По краях і на стінках досліджених ран виявлено синьо-зелене забарвлення, характерне для сполук заліза. Повні поперечні переломи 7-9 ребер зліва та 9, 10 справа по передніх пахвових лініях з ознаками стискання на зовнішніх і розтягування на внутрішніх поверхнях є локальними, тобто, утворились в місцях травматичної дії тупих предметів. Відкритий уламковий перелом з розтрощенням нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті з травматичним видаленням частини уламків та нігтьової пластини утворилися в місці травматичної дії тупого предмету. Множинні синці, рани, крововиливи у м`які тканини утворились в місцях травматичних впливів тупих предметів, садна від дії тупих предметів по дотичній. Враховуючи характерну морфологічну характеристику синця та саден на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча найбільш ймовірно, що вони утворились в результаті травматичних дій твердими тупими предметами, з різко обмеженою поверхнею, при укусі зубами людини. Внутрішньочерепна травма утворилась від не менше 20 травматичних впливів тупих предметів по всій поверхні голови. Ушкодження в ділянці шиї утворились в результаті однієї травматичної дії, ушкодження тулуба не менш ніж 19-ти впливів тупими предметами. Тілесні ушкодження на кінцівках утворились від не менш 20 травматичних впливів тупими предметами. Взаємне розташування між потерпілим та нападаючим могло бути різним з дотриманням єдиної умови області з наявними ушкодженнями повинні бути доступними для нанесення ушкоджень. Рідка кров від трупа ОСОБА_20 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. Смерть ОСОБА_20 настала 19.06.2018 о 07 годині 35 хвилин (том 2 а.с.70-78);
- висновком експерта № 1731, з якого вбачається, що рідка кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 2 а.с.80,81);
- висновком експертизи № 1735, з якого вбачається, що в змивах на марлевих тампонах, вилучених з місця події, а саме: змиві IV з бетонного парапету (об`єкт № 4), змиві V з внутрішньої ручки господарчої будівлі № 1 (об`єкт № 5) та змиві VІ з підлоги господарчої будівлі № 1 (об`єкт № 6) знайдена кров людини, та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А в об`єктах № 4,6, що не виключає походження крові в тому числі від потерпілого ОСОБА_20 . Домішка крові від ОСОБА_6 не виключається, при наявності у нього на момент вчинення злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. В інших змивах на марлевих тампонах з місця події наявність крові не встановлена (том 2 а.с.89-93);
- висновком експертизи № 1733, з якого вбачається, що на поверхні металевого браслета (об`єкти № 7-9) годинника «CASIO» мтр 1141, вилученого з місця події на подвір`ї церкви, встановлена наявність крові людини без домішку поту і виявлені антигени А, В і Н. При цьому, домішка крові потерпілого ОСОБА_20 , а так само крові підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_19 не виключається як кожного окремо, так і при змішенні їх крові за наявності у них на момент того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Змиви з вищевказаних об`єктів для подальшого ДНК-дослідження непридатні. На інших об`єктах, вилучених з місця події, наявність крові не встановлена (том 2 а.с.94-97);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнав за зростом, статурою, рисами обличчя особу під № 3 ОСОБА_19 як особу, яка вчинила напад на церкву 19.06.2018 (том 2 а.с.106,107);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнав за зростом, статурою, рисами обличчя особу під № 1 ОСОБА_6 як особу, яка вчинила розбійний напад на церкву 19.06.2018 (том 2 а.с.108,109);
- протоколом слідчого експерименту, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 розповів про обставини подій, які мали місце в ніч з 18.06.2018 на 19.06.2018, та відбувалися за адресою: АДРЕСА_5 , після чого продемонстрував описане ним на місці події (том 2 а.с.110-113);
- висновком судово-психіатричної експертизи № 398, з якого вбачається, що ОСОБА_6 ознак психічного розладу не виявляв та у теперішній час не виявляє. У період здійснення інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, а 19.06.2018 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (том 2 а.с.170-175).

Колегія суддів вважає, що показання потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , висновки експерта, протоколи слідчих дій,є належними, допустимими та достовірними доказами, а у своїй сукупності достатніми, оскільки співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому, щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187 КК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що він умисного вбивства потерпілого ОСОБА_20 не вчиняв, є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що показання ОСОБА_27 , зокрема про те, що ОСОБА_6 запропонував йому здійснити крадіжку з церкви та почав на ньому показувати, як треба душити сторожа, йому було боляче, на шиї залишились сліди, потім вони пішли до недобудованої церкви, хлопці підвели його до огорожі і сказали, що треба робити, першим переліз ОСОБА_6 , за ним його напарник, він чув за огорожею удари і крики, сторож дуже кричав, кричав як від болю і почав кричати він зразу ж після того, як ОСОБА_6 першим перестрибнув на територію церкви, перед тим як втекти, то через щілину в огорожі бачив, що сторож лежав на землі головою до церкви, а хлопці вдвох його били, один з них знаходився з боку голови, а інший з боку ніг потерпілого, територія біля церкви була освітлена, які узгоджуються з висновком експерта № 135, з якого вбачається, що у свідка ОСОБА_27 були виявлені тілесні ушкодження: синець на шиї, садна на голові, шиї, лівих верхніх та нижніх кінцівках, які кваліфікуються як легкі. Утворились вони від дії тупих предметів або при ударах об такі предмети, можливо при ударах та захватах руками та при падінні; протоколом слідчого експерименту, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 розповів про обставини подій, які мали місце в ніч з 18.06.2018 на 19.06.2018, та відбувалися за адресою: м. Мелітополь, вул. Кізіярська,55/2, після чого продемонстрував описане ним на місці події; протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнав за зростом, статурою, рисами обличчя особу під № 3 ОСОБА_19 як особу, яка вчинила напад на церкву 19.06.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнав за зростом, статурою, рисами обличчя особу під № 1 ОСОБА_6 як особу, яка вчинила розбійний напад на церкву 19.06.2018,
колегія суддів вважає ці докази несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема: показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 про те, що літом 2018 року він займався таксуванням до нього підійшли два хлопці, яких він пізніше впізнав, вони попросили відвезти їх в м. Мелітополь, грошей у них не було, почали пропонувати заставу і в результаті розрахувались велосипедом, він їх повіз в м. Мелітополь. Ростом вони приблизно такі як він, при в`їзді в місто на парковці автомобілів біля АТБ він зупинився, один із хлопців кудись пішов за велосипедом, а інший залишився з ним, пізніше він видав велосипед співробітникам поліції,
свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 вчинив розбійний напад та умисне вбивство.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що:
- він зразу отримав удар по голові від сторожа, предметом схожим на держак від лопати, від удару він втратив орієнтацію в просторі та присів, в цей час ОСОБА_19 накинувся на сторожа, він ударів потерпілому не наносив, йому навіть стало шкода невідомого чоловіка в крові, він зняв свою футболку, намочив її та витер чоловіку обличчя та голову, після чого вони з подільником підняли його та повели в сарай;

- свідки, які бачили потерпілого вказують, що він був в свідомості після семи годин після скоєння злочину;

- із показів свідка ОСОБА_27 вбачається, що умислу вбивати сторожа у нього не було.

При оцінки доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх ( 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії"), колегія суддів вважає безпідставними наступні доводи сторони захисту.
Твердження апелянта про те, що він зразу отримав удар по голові предметом, схожим на палицю та втратив свідомість, а тому не міг наносити удари потерпілому, колегія суддів вважає голослівними і направленими на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжких злочинів.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 було затримано наступного після подій дня, тобто, 20.06.2018, але, в протоколі його затримання відсутні будь-які відомості про те, що він мав тілесні ушкодження, інших даних про це в матеріалах справи теж немає, і ця фактична обставина також спростовує показання обвинуваченого щодо нанесення йому потерпілим ОСОБА_20 удару по голові предметом, схожим на палицю, після чого у нього потекла кров.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілої та необхідність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 121 КК спростовується встановленими фактичними обставинами, що підтверджені доказами, яким місцевий суд у порядку ст. 94 КПК України дав оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийняв обґрунтоване рішення про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Частина 1 статті 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В свою чергу, частина 2 статті 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків.

Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Судом першої інстанції правильно враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 разом з ОСОБА_23 нанесли охоронцю храму ОСОБА_20 , 1951 року народження, який є особою похилого віку, не менше 59 ударів руками, ногами та невстановленим в ході досудового розслідування предметом по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом, саден, крововиливів у м`які тканини шиї, тулуба та кінцівок, що свідчить про спрямованість його дій саме на досягнення бажаного результату - смерті ОСОБА_20 .
Таким чином, урахувавши усі встановлені обставини справи суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_6 мав умисел саме на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_20 .
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що на другий день після того, коли його затримали, до нього прийшов його захисник ОСОБА_9 , яка повідомила йому, що на ньому буде зроблено показник, замість ст. 121 ч.2 буде ст. 115 ч.2 КК і вона нічого зробить не може.

Таким чином, всі доводи апелянта про недоведеність його вини у вчиненні розбійного нападу та вмисного вбивства, є необґрунтованими, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за п. п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 , без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді: