Справа № 280/498/19
Провадження №11-кп/801/1149/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

та їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 9 липня 2019 року про продовження строку дії обраних відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

В ході судового засідання прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що у обвинувачених закінчується двомісячний строк дії запобіжних заходів, а ризики, які стали підставою для обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 проти продовження строку тримання під вартою заперечили, оскільки, на їх думку, прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, захисник просив змінити запобіжний захід своєму підзахисному на домашній арешт у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 також заперечили проти продовження строку тримання під вартою, оскільки, на їх думку, прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, захисник просила змінити запобіжний захід своєму підзахисному на домашній арешт у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, хронічні хвороби та не має можливості лікуватись в умовах слідчого ізолятору.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 9 липня 2019 року продовжив застосований до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 6 вересня 2019 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вимоги мотивує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, крім того, він має постійне місце проживання та реєстрації, його судимість погашена, має хронічну хворобу та в умовах слідчого ізолятора не має можливості проходити лікування.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вимоги мотивує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки він свою вину у вчиненні злочинів не визнає, тому немає підстав вважати, що він буде продовжувати злочинну діяльність, крім того, він має постійне місце роботи та проживання, його судимість погашена, має хронічну хворобу та в умовах слідчого ізолятора неможливо проходити лікування.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їх захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти їх задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинувачених під вартою. Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раніше судимі, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою перебуваючи на волі, вони можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 9 липня 2019 року, якою продовжено строки дії обраних відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів до 6 вересня 2019 року включно, без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:(підписи)
Згідно з оригіналом: