ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2350/19 Справа № 203/1464/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000491, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутого строку покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін. Вирішено питання пов`язані із залученням експерта та з речовими доказами. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 27 лютого 2019 року.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності на шлях виправлення не став та знову 26 лютого 2019 року приблизно о 20:30 годині проходячи по вул. Мостова у м. Дніпро, побачив територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , територія якого була огороджена металевим парканом, у зв`язку з чим у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 і реалізовуючи який, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що на вищевказаній території нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевого паркану території вище вказаного домоволодіння та переліз через нього, таким чином незаконно проник на зазначену територію.

Після чого, ОСОБА_6 , знаходячись у зазначеному місці та в зазначений час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, де побачив наступне майно, а саме плити мінераловатні теплоізоляційні марки «Техновен Стандарт», які визначив предметом свого злочинного посягання і, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав 4 плити мінераловатні теплоізоляційні марки «Техновен Стандарт» розмірами (1200х600х100мм.), які належать ТОВ «Центрум-БУД», спричинивши останній матеріальну шкоду, вартість якої відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №1824-19 від 11.04.2019 становить 3 270грн.

Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання, обґрунтовуючи це тим, що суд І інстанції під час розгляду не взяв до уваги, що він неофіційно працював на будівництві, проживає з дружиною у шлюбі сімнадцять років, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та не має чотирьох пальців.

Позиція учасників апеляційного процесу.
В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо тяжкості призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції Особливої частини КК Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом І інстанції при призначенні покарання були враховані ці обставини. Так судом І інстанції враховано тяжкість вчиненого злочину, а саме, що вчинений ОСОБА_6 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною суд першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнав щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання, передбачених ч.1 ст. 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Врахувавши всі обставини судом І інстанції обґрунтовано призначено ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України, остаточно призначивши покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. При цьому судом І інстанції призначено обвинуваченому покарання наближене до мінімального за ч.3 ст. 185 КК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшувачі обставини не є такими, що дають підстав для зменшення ОСОБА_6 покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий.
Колегія суддів приходить до висновку, що саме визначений судом строк покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але на неї протягом трьох місяців може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду, а обвинуваченим який тримається під вартою, строк подачі касаційної скарги обчислюється з моменту отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4