Справа № 611/603/19
Провадження № 1-кп/611/69/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 05.10.2017 Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт; 29.03.2018 тим же судом за ст.ст. 389 ч. 2, 71 ч. 1, 72 КК України до 2 місяців 5 діб арешту, звільнився 12.07.2018 року за відбуттям покарання; 15.04.2019 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 333 КК України до штрафу в сумі 3400 грн., штраф сплачено добровільно 15.04.2019; 19 квітня 2019 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Новотроїцьке Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 01.03.2019 Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, за таких обставин.

26 травня 2019 року в період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин раніше судимий за злочини проти власності ОСОБА_4 прийшов разом зі своїм знайомим раніше судимим за злочини проти власності ОСОБА_5 на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_6 , з метою взяти в останньої в борг гроші. На подвір`ї ОСОБА_4 і ОСОБА_5 побачили металевий балон з газом «пропан», В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку балона, і він запропонував ОСОБА_5 викрасти балон, на що останній погодився.

Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, впевнившись в тому, що їх дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрали газовий балон ємкістю 50 літрів з вентилем, вартість якого становить 217 грн., в якому було 35 літрів газу «пропан», вартість якого становить 469 грн., завдавши власнику ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 686 грн.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця його вчинення зникли, обернувши викрадений балон з газом на свою користь та розпорядившись в подальшому на свій розсуд, а саме продали ОСОБА_7 за 100 грн., у якого він в подальшому був вилучений працівниками поліції. Отримані кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витратили на власні потреби.

Крім того, 01 липня 2019 року близько 17.00 години раніше судимий за злочини проти власності ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_1 , щоб допомогти тому по господарству. ОСОБА_8 погодився і попросив ОСОБА_4 прибрати на подвір`ї, пообіцявши заплатити йому за це 50 грн. Приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_8 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 пішов до магазину, залишивши на підвіконні ганку на підзарядці свій мобільний телефон марки «SONY Xperia Z5 Dual Е6633» біло-сірого кольору. Потерпілий ОСОБА_8 дозволив ОСОБА_4 залишитися на подвір`ї і закінчити прибирання, пообіцявши віддати 50 грн. після повернення з магазину. Приблизно о 17 годині 40 хвилин, закінчивши прибирати на подвір`ї, ОСОБА_4 побачив на підвіконні мобільний телефон ОСОБА_8 і вирішив його викрасти, скориставшись відсутністю господарів.

Реалізуючи умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, повторно, переконавшись, що його дії не будуть ніким помічені, перебуваючи у дворі домоволодіння за вищевказаної адресою з дозволу господаря, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «SONY Xperia Z5 Dual E6633» біло-сірого кольору без комплектних периферійних пристроїв, з флеш- та сімкарткою, вартістю 2373,0 грн., який належав потерпілому ОСОБА_8 . Флеш-карта та сім-карта для потерпілого матеріальної цінності не становлять.

Викраденим телефоном ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, а саме: флеш- та сімкартки викинув, а телефон продав ОСОБА_10 за 100 грн., у якої він у подальшому і був вилучений.

Допитані як обвинувачені, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому їм злочині визнали повністю і дали показання щодо обставин скоєного ними злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинувачених і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особи обвинувачених, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особу, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 , крім того, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, і кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за статтею 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено:

- ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром алкогольної залежності», у вчиненому кається;

- ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, проживає з дружиною і 4 неповнолітніми дітьми, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд визнає їх щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих злочином збитків шляхом повернення потерпілим викраденого майна, а щодо ОСОБА_5 , крім того, те, що він має на утриманні 4 неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує покарання обох обвинувачених, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а щодо ОСОБА_4 , крім того, рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 2 КК України: ОСОБА_5 - у виді арешту, ОСОБА_4 - у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

ОСОБА_4 скоїв злочини у цьому провадженні, не відбувши повністю покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.04.2019, тому при постановленні вироку щодо нього суд керується ст. 71 ч. 1 КК України.

ОСОБА_5 скоїв злочин у цьому провадженні, не відбувши повністю покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 01.03.2019, а саме не відбувши на момент ухвалення цього вироку покарання 20 годин громадських робіт, тому при постановленні вироку щодо нього суд керується ст. 71 ч. 1 КК України.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з кожного з них на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта: з ОСОБА_4 в сумі 942 грн. 06 коп., з ОСОБА_5 в сумі 314 грн. 02 коп.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обох обвинувачених до набрання вироком законної сили запобіжного заходу тримання під вартою, зважаючи на те, що обвинувачені, які мають слабкі соціальні зв`язки, можуть переховуватися від суду, усвідомлюючи, що їм призначене покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі і арешту.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і вважає за необхідне обрати щодо обох обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення в подальшому виконання вироку. При цьому суд приймає до уваги, що злочини у цьому провадженні обоє обвинувачених вчинили, не відбувши покарання за попередніми вироками.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.04.2019 року у розмірі 1 (один) місяць арешту, і остаточно до відбування ОСОБА_4 з урахуванням ч. 1 статті 72 КК України призначити 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 01.03.2019 року у розмірі 16 (шістнадцять) годин громадських робіт, і остаточно до відбування ОСОБА_5 з урахуванням ч. 1 статті 72 КК України призначити 3 (три) місяці 2 (два) дні арешту.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27, взявши їх під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обчислювати з дня їх взяття під варту 24 липня 2019 року.

Стягнути в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта: з ОСОБА_4 в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп., з ОСОБА_5 в сумі 314 (триста чотирнадцять) грн. 02 коп.

Речові докази у провадженні газовий балон, в якому міститься 35 літрів газу «пропан», який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у неї; мобільний телефон марки «SONY Xperia Z5 Dual Е6633», біло-сірого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у нього.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1