УХВАЛА
5 червня 2019 року

м. Київ

справа №172/826/17
провадження №51-2422ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судовихрішень у касаційному порядку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_5 не дотримано. Зокрема, він, не погоджуючись з оцінкою районним судом доказів, які на його думку, не обґрунтовують винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК при їх дослідженні в судовому засіданні, не наводить обґрунтування допущення цим судом таких істотних порушень вимог процесуального права з огляду на положення ст. 412 КПК, які вплинули на законність прийнятого судового рішення, і тягнуть за собою обов`язкове його скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Окрім цього, адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на відмову в задоволенні судом першої інстанції, як зазначено в його касаційній скарзі, клопотань про виклик та допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та експерта як на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не вказує, як саме дана обставина перешкодила чи могла перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, з огляду на положення ст. 412 КПК.
Також, посилаючись на недопустимість доказів, які стали підставою для засудження ОСОБА_4 , захисник не наводить обґрунтувань цьому з огляду на положення статей 86-88 КПК.
Крім того,в касаційній скарзі ОСОБА_5 наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів наданої судом першої інстанції, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Окрім цього, адвокат, ставлячи вимогу перед судом касаційної інстанції про скасування і вироку й ухвали, не вказує порушень закону, які на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд,

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3