ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1372 /19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 622/858/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Дергачівської місцевої прокуратури Прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000284 від 26.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000284 від 26.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що тимчасово вилучене майно, яке вилучене 25.07.2019, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «43101», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «5320», д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 визнані речовими доказами. Зважаючи на те, що на території Золочівського району Харківської області встановлені непоодинокі факти незаконних порубок лісу, що підтверджується відповідними заявами ДП «Жовтневе лісове господарство», вважає, що деревина, яка транспортувалась на вказаних автомобілях без відповідних на те документів потребує у подальшому повного дослідження та перевірки, шляхом проведення відповідних судових експертиз та інших слідчих дій. Крім того, маються підстави вважати, що вищевказані транспортні засоби у даному випадку можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки існує вірогідність того, що за допомогою них здійснювалось перевезення незаконно добутих лісоматеріалів. Тому, на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності на лісоматеріали та законність його транспортування і слідству потрібен час для витребування та перевірки даної документації. Є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно може бути знаряддям та предметом вчинення злочину, зберігають на собі його сліди, тому повернення зазначеного майна, вилученого під час огляду, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини. На даний час слідство вважає, що деревина, яка знаходиться в автомобілях одержана внаслідок вчинення злочину, а вказані автомобілі можуть бути знаряддям вчинення такого злочину.

Дані сайту https://www.ukrforest.com/ свідчать, що на автомобіляі, які здійснювали перевезення лісоматеріалів (деревини) товарно-транспортні накладні (далі ТТН), які надані стороною захисту у судовому засіданні, не виписувалися і до відповідної електронної базі не вносилися, а за вказаними автомобілями обліковуються абсолютно інші ТТН.Санкція ст.246 ч.1 КК України карається штрафом від тисячи до тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Враховуючи ч. 1 ст. 96-1 КК України у даному випадку передбачене застосування спеціальної конфіскації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 26.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
26.07.2019 р. до Золочівського районного суду Харківської області звернувся слідчий поліції ОСОБА_8 з клопотанням про арешт майна по даному кримінальному провадженню. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25.07.2019 до чергової частини Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника СРПП майора поліції ОСОБА_11 про те, що о 23 год. 00 хв. в ході патрулювання території смт Золочів Харківської області нарядом ГРПП по вул.1 Травня в смт. Золочів Харківської області було зупинено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ », моделі «43101», д.н. НОМЕР_1 , завантажений стовбурами дерев твердих порід в кількості 25 шт. та автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «5320», д.н. НОМЕР_2 , завантажений стовбурами дерев твердих порід в кількості 20 шт. При цьому водії вказаних транспортних засобів не мали при собі документів, які б підтверджували законність транспортування ними зазначеного вантажу. Вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду 25.07.2019 автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «43101», д.н. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «КАМАЗ », моделі «5320», д.н. НОМЕР_2 , можуть бути знаряддям та предметом вчинення злочину, оскільки зберегли на собі його сліди, тому повернення зазначеного майна (предметів), вилучених під час огляду, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити встановлення об`єктивної істини. Також, слідчий вказав, що вказаний автомобіль оглянуто та визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження в розумінні положень ст. 98 КПК України. Вважає, що тимчасово вилучене, 25.07.2019, майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або носити на собі будь-які сліди та докази, тому повернення зазначеного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання слідчого.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до ст.170 КПК України слідчий не довів підстави арешту. На час розгляду клопотання слідчим не надані конкретні докази, які безпосередньо вказували б на ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. З досліджених у судовому засіданні матеріалів (платіжних доручень, приходних накладних, товаро-транспортних накладних, договорів купівлі-продажу необробленої деревини від 02.07.2019, 19.06.2019, 05.06.2019 та ін. (а.с. 37-38, 39-46, 47-62), які надані представником власника деревини та володільця автомобілів адвокатом ОСОБА_12 , вбачається, що ТОВ «САП 2020» здійснює господарську діяльність, пов`язану із закупівлею та обробкою деревини, а вилучена деревина придбана у лісових господарств.
На час розгляду клопотання слідчим не надані конкретні докази, які безпосередньо вказували б на ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, не доведено, що майно, на яке просять накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.1 КК України і які саме сліди кримінального правопорушення може містити вказане в клопотанні майно.

Судова колегія погоджується з даним висновком слідчого судді, оскільки він є обґрунтованим та законним.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено значення вилучення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Ні на час розгляду клопотання у суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції слідчим та прокурором не надані конкретні докази, які безпосередньо вказували б на ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Слідчим не надано будь-яких доказів щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна і не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб. Не надано доказів визнання вказаного майна речовим доказом по даному кримінальному провадженню і значення вилучення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні або можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновків ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.

Як на час розгляду клопотання слідчим суддею, так і на час розгляду судового колегією апеляційної скарги прокурора, підозра нікому не пред`явлена.

Вказані в апеляційній скарзі відомості про сайт https://www.ukrforest.com/ не були предметом розгляду слідчим суддею. В засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що не може надати докази про належність сайту будь-якій установі.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 98,170, 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Дергачівської місцевої прокуратури Прокуратури Харківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді