Справа № 527/697/19
провадження № 1-кп/527/121/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 07 лютого 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.11.1988 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 142 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнився 22.08.1991 року по відбуттю строку покарання;

- 13.12.1993 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 16.02.1995 року по відбуттю покарання;

- 29.04.1996 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 106 КК України до 10 місяців позбавлення волі, звільнився 25.02.1997 року по відбуттю строку покарання;

- 02.03.1998 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 206 КК України до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку;

- 25.06.2001 Глобинським районним судом Полтавської області (з урахуванням ухвал Апеляційного суду Полтавської області від 21.02.2001 року та від 29.08.2001 року) за ст. 94, ч.1 ст.222, ч.1 ст.42, ч.3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 10 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2008 року невідбуту частину покарання замінено більш м`яким - 2 роки 6 місяців 1 день обмеження волі. Звільнено 01.12.2008 року за постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.11.2008 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 2 роки 3 місяці 15 днів обмеження волі;

- 27.02.2013 Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 355, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців 22 днів обмеження волі; покарання визнано відбутим повністю на час проголошення вироку;

- 03.10.2014 Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 15.10.2015 року за постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2015 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 5 місяців 26 днів;

- 12.09.2018 Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 246 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з ухвали Глобинського районного суду Полтавської області про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , строк застосування запобіжного заходу закінчується 27 грудня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу, а також при його продовженні не змінилися.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував, оскільки прокурор не надав доказів ризиків, одночасно заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, вказуючи що більшість свідків вже допитано ,він є особою яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах, також відповідно до висновків потребує медичного лікування, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника, заперечив стосовно задоволення клопотання прокурора.

Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 КПК України.

Судом встановлено наступне.

10 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 07 квітня 2019 року, який ухвалами суду від 04.04.2019 року було продовжено до 02 червня 2019 року та від 16 травня 2019 року до 14 липня 2019 року та від 05 липня 2019 року до 02 вересня 2019 року, від 02 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року та від 29 жовтня 2019 року до 27 грудня 2019 року.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, судом також встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_5 є на утриманні мати ОСОБА_7 та цивільна дружина ОСОБА_8 , крім того згідно медичних висновків ОСОБА_5 взятий під медичний нагляд та призначено амбулаторне лікування.

Також суд враховує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації, постійне місце проживання, де проживав до затримання разом зі своєю цивільною дружиною.

Зазначені обставини, дають підстави суду вважати, що обставини які змінилися свідчать про те, що зменшився ризик того, що обвинувачений може переховатися від суду, оскільки у нього є міцні соціальні зв`язки.

Крім того суд враховує, що особа тривалий час перебуває під вартою, а саме з лютого 2019 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, щодо можливості змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
У задоволені клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити частково.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 10 лютого 2020 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 негайно з під варти в залі суду.

Згідно з ч. 4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання Глобинському ВП ГУНП у Полтавській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_5 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1