Номер провадження: 11-кп/813/1693/19
Номер справи місцевого суду: 523/9480/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000015 від 02 січня 2017 року за ознаками злочинів, передбачених п.6) ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2019 рокубуло задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених п.6) ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 30 листопада 2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з забороною залишати житло з 22:00 години до 06:00 години ранку наступної доби.
Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтував тим, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, під час судового розгляду потерпілий та свідки вже допитані, а також усі докази у справі зібрані. Судом не враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Одесі, до затримання працював таксистом та має міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що перебуває під вартою вже півтора роки без наявності для цього вагомих підстав. Зазначає, що має постійне місце проживання і зобов`язується з`являтися до суду за першою вимогою.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та скарги свого підзахисного, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною й ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал суду першої інстанції щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Суворовським районним судом м.Одеси проводиться судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000015 від 02.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.6) ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, а тому на даному етапі кримінального провадження питання щодо обґрунтованості обвинувачення, оцінки доказів та встановлення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси, від 18 червня 2019 року до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 2000 (дві тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 842 000 (три мільйони вісімсот сорок дві тисячі) гривень.
Оскаржуваною ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу,не зменшилися, і на сьогоднішній день жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, на теперішній час у кримінальному провадженні №0000015 судом першої інстанції допитані три свідки. Враховуючи те, що ОСОБА_8 не визнає своєї провини у інкримінованих йому злочинах, прокурором було заявлено клопотання про допит додаткових свідків, на яких може впливати ОСОБА_8 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження №0000015 вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, в тому числі за п.6) ч.2 ст.115 КК України, за який передбачена відповідальність на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, у разі доведеності його вини, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду також підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_8 протягом майже року переховувався від органу досудового розслідування, перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання.

Апеляційний суд приймає до уваги і той факт, що до сьогоднішнього дня в ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину. Зазначена обставина дає апеляційному суду підставу дійти висновку про наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись на волі зможе знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також суд першої інстанції врахував обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України, слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що, ОСОБА_8 не має своєї сім`ї та утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

На думку апеляційного суду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
За таких обставин, доводи апеляційних скарг про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, апеляційний суд -
УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000015 від 02.01.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених п.6) ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4