ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2589/17
Провадження № 1-кп/636/22/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурорів військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальні акти по об`єднаним кримінальним провадженням: № 0000109, внесеному 29.04.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та № 0000365, внесеному 30.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше засудженого: 15.04.2015 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 23.04.2015 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, 01.02.2016 за ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області направлений для відбування покарання до ДУ «Первомайська виправна колонія № 117», 17.11.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначено покарання в порядку ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України, 3 роки 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 та ч. 2 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_13 під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді патрульного механіка групи інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у звільненні, 28 квітня 2014 року, приблизно у період часу з 16.00 год. до 17.00 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Петровського у с. Плоске, Великобурлуцького району, Харківської області та, побачивши припаркований на узбіччі дороги біля будинку № 38 по вказаній вулиці транспортний засіб ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 15673,00 грн., який належить на праві власності ОСОБА_14 , переслідуючи мету доїхати до себе додому у м. Чугуїв Харківської області, вирішив стати на злочинний шлях, незаконно заволодівши цим транспортним засобом для тимчасового використання в особистих цілях, не прагнучи до остаточного обернення його на свою чи інших осіб користь. Реалізуючи свій злочинний умисел і скориставшись тим, що у вищезазначеному транспортному засобі були не зачинені дверцята та ключ запалення знаходився у замку запалення, ОСОБА_13 відкрив дверцята автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сів за його кермо, після чого завів двигун автомобіля та поїхав у напрямку м. Чугуєва Харківської області. Під час руху по вул. Нижня Зачуговка в м. Чугуєві, Харківської області у транспортному засобі закінчилося пальне, у зв`язку з чим подальше його використання стало неможливим. Далі, перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_13 навмисно пошкодив вказаний транспортний засіб, а саме: розбив лобове скло, вдаривши по ньому ногою, зруйнував кожух валу рульового управління та зовнішнє ліве дзеркало заднього виду, деформував переднє ліве крило, задні ліві дверцята, задні праві дверцята, панель даху та двері багажнику, чим спричинив потерпілому збитки на суму 7078,46 грн.

Після цього ОСОБА_13 залишив даний автомобіль на вул. Нижня Зачуговка в м. Чугуєві Харківської області, де 28 квітня 2014 року, приблизно о 23.00 год., вказаний транспортний засіб був відшуканий співробітниками МВС України.

Вказані дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, 25 квітня 2017 року, приблизно о 03.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив автомобіль ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 , V=1500, кузов НОМЕР_4 , зеленого кольору, 2004 року випуску, у технічно справному стані, придатному для експлуатації, що належить ОСОБА_15 , який знаходився навпроти 2-го під`їзду будинку № 130 по вул. Харківській у м. Чугуєві Харківської області. Після чого у ОСОБА_13 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу через незачинені передні пасажирські двері проник до салону транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Маючи спеціальні навички керування транспортними засобами, шляхом з`єднання електродротів привів двигун запалювання у дію поза волею власника та почав рухатись по вул. Харківській у м. Чугуєві, тим самим обернув чуже майно на свою користь. Відповідно до висновку експерта № 244 від 31.05.2017 вартість автомобіля становить 52010, грн.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_13 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_15 на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Також, 30 березня 2017 року, приблизно о 0.20 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 , знаходячись навпроти будинку № 33 по вул. Куйбишева у м. Чугуєві Харківської області, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проник через паркан, що огороджує будинок АДРЕСА_3 , на подвір`я. Побачивши там транспортний засіб марки ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_5 , червоного кольору, 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , у технічно справному стані, придатному для експлуатації, що належить ОСОБА_16 , та реалізуючи свій злочинний умисел, маючи спеціальні навички керування транспортними засобами, відкривши водійські дверцята, які були не зачинені на замок, проник в салон авто, привів двигун запалювання у дію за допомогою ключа, який був в замку запалювання, поза волею власника, та почав рухатись в сторону залізних воріт, збивши їх, виїхав на дорогу, яка простягається вздовж вулиці Куйбишева. Відповідно до висновку експерта № 245 від 31.05.2017, вартість автомобіля становить 23636,00 грн.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_13 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_16 на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, 04 травня 2017 року, приблизно о 02.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 , проходячи по перехрестю, побачив, що на місці, відведеному для паркування транспортних засобів, яке знаходиться навпроти будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Леонова, № 2, припаркований транспортний засіб ВАЗ-2106, білого кольору. Після чого у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшовши до автомобіля марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_8 , 1995 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_9 , у технічно справному стані, придатному для експлуатації, що належить ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом пошкодження замка водійських дверцят, відчинив їх та заліз в машину, завів двигун запалювання в дію за допомогою пошкодження замка запалювання. Таким чином, поза волею власника заволодів транспортним засобом. Після цього виїхав на дорогу і почав рух по вулиці Леонова у м. Чугуєві. Відповідно до висновку експерта № 246 від 31.05.2017, вартість автомобіля становить 36870,00 грн.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_13 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_17 на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

15 травня 2017 року, приблизно о 01.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 , знаходячись навпроти будинку № 6, розташованого по вул. Весіча у смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, протиправно, шляхом вільного доступу, а саме: відкриттям капоту транспортного засобу, заволодів автомобільним акумулятором «Forse» 6СТ600А, 60 Ah, жовтого кольору, який знаходився під капотом автомобіля ВАЗ-21033, реєстраційний номер НОМЕР_10 , що належить громадянину ОСОБА_18 . Після чого ОСОБА_13 покинув місце події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 267 від 12.06.2017 на суму 740,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково: по ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 289 КК України - визнав повністю, а по епізодам за ч. 2 ст. 289 КК України - не визнав, вказавши на те, що ці епізоди йому запропонували взяти на себе поліцейські, пообіцявши його відпустити, однак визнавав їх на початку розгляду даного кримінального провадження.

В дебатах захисником було заявлено про те, що у обвинувальному акті, затвердженому 27.07.2017, вказано обтяжуючою обставиною вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, однак доказів, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, не надано, жодних експертних досліджень з цього питання не надано. Відносно проведення експертиз у справі захисник зазначає, що, як вбачається з постанов слідчого про призначення експертиз, в жодній з них експерта не попереджено про кримінальну відповідальність, також в експертизах вказано про те, що об`єкт для дослідження не надавався, а надані дактилокарти мали незапакований вигляд. Відносно протоколів огляду предметів захисник зазначає, що слідчі дії по огляду транспортних засобів були проведені з метою встановлення належності автомобіля власнику, а тому проведені слідчі дії у вигляду огляду предмета не можуть вважатися належними доказами, оскільки були проведені без підстав та легітимної мети. Щодо проведення слідчих експериментів, на думку сторони захисту, то вони проведені з порушеннями та не можуть братися судом до увагу, оскільки наявні значні недоліки при їх складанні, а саме: відсутність детального викладення умов та результатів проведення слідчого експерименту, відсутність інформації, на яку камеру здійснювалася відеофіксація, і викладені результати вказують на те, що фактично слідчий експеримент не проводився, а дані були взяті із інших слідчих дій, оскільки час їх проведення становив 8, 4, 3 хвилини. Відносно проведення допиту понятих, які приймали участь у слідчих експериментах, захисник вказує, що свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні повідомив, що він брав участь у впізнанні, хоча впізнання проводилося за фотознімками, а свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 допитані у судовому засіданні лише щодо проведення слідчих експериментів, а відносно показань, які вони давали на досудовому слідстві, не були допитані. Також захисник вказує, що у показах потерпілого ОСОБА_17 та обвинуваченого є суттєві суперечності, які під час судового розслідування не було усунуто, а тому мають трактуватися на користь обвинуваченого. На думку захисника, протоколи огляду місця події не є допустимим доказом, оскільки протокол огляду місця події від 25.04.2017 проведено у нічний час всупереч положень ч. 4 ст. 223 КПК України та при його проведенні були допущені грубі порушення, так як у протоколі відсутні відомості на яких саме поверхнях автомобіля вилучені сліди рук, вони не були належним чином зафіксовані та взагалі через проведення огляду у нічний час не зрозуміло якого кольору автомобіль було оглянуто. Протокол огляду місця події від 30.03.2017 також захисник вважає недопустимим доказом, оскільки він проведений також в нічний час і виключних підстав його проведення не було зазначено. Окрім цього, сторона захисту вважає, що не може бути належним і допустимим доказом протокол пред`явлення речей для впізнання від 19.05.2017 та 17.06.2017, оскільки слідчий не з`ясував за якими конкретними ознаками особа може їх впізнати, самі знімки не було винесено в окремий додаток і не були пред`явлені особі почергово у випадковій черговості. З вказаного сторона захисту вважає, що враховуючи те, що обвинувачений не визнає вчинення злочину, який йому інкримінуються у кримінальному провадженні № 0000365 за ч. 2 ст. 289 КК України, та те, що всі докази, які були отримані в ході судового розгляду та на досудовому слідстві, не є належними та допустимими і не свідчать про вину обвинуваченого , то просить суд виправити обвинуваченого, оскільки він не причетний до вчинення цих злочинів.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини в умисних протиправних діяннях, які виразились у незаконному заволодінні транспортними засобами та у крадіжці, його вина у вчиненні зазначених злочинів підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в ході судового розгляду, а саме:

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого
ОСОБА_14 , що відбулось 28 квітня 2014 року:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 28.04.2014 (а.к.п. 11 т.к.п. 4);

-протоколом огляду місця події від 28.04.2014 ділянки місцевості, розташованої поблизу вул. Нижня Зачуговка, 37 у м. Чугуєві, де на відстані 20 м від домоволодіння знаходився автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_11 , під час огляду якого встановлені пошкодження у вигляді розбитого скла, дзеркала заднього виду, деформованого переднього лівого крила, дверцят, панелі даху та багажник (а.к.п. 13-16 т.к.п. 4);

-протоколом огляду місця події від 28.04.2014 території, розташованої поблизу домоволодіння № 38 по вул. Петровського у с. Плоске, Великобурлуцького району, де зі слів потерпілого ОСОБА_14 знаходився його автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_11 , який на час огляду був відсутній (а.к.п. 17-20 т.к.п. 4);

-протоколом огляду місця події від 29.04.2014 території, розташованої поблизу вул. Нижня Зачуговка, буд. 37 у м. Чугуєві, де на відстані 20 м від домоволодіння знаходився автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_11 , під час якого оглянуто середину автомобіля, вилучено чорний гаманець, відбитки пальців рук (а.к.п. 21-22 т.к.п. 4);

-протоколом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого 28.04.2014 оглянуто та затримано автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_11 , що знаходився за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Нижня Зачуговка, буд. 37 (а.к.п. 23 т.к.п. 4);

-висновком експерта судово-дактилоскопічної експертизи № 43 від 05.05.2014, відповідно до якого слід пальця руки розміром 22x11 мм на відрізку ліпкої стрічки розміром 73x48 мм, вилучених з правих передніх дверцят автомобіля, залишений мізинним пальцем правої руки ОСОБА_13 (а.к.п. 66-73 т.к.п. 4);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.04.2014 за участю свідка ОСОБА_22 , під час якого свідок розповів, де він був, коли 28.04.2014 йому зателефонував ОСОБА_13 і попросив принести каністру з бензином та шланг, наглядно продемонстрував, де саме побачив автомобіль ВАЗ 2102 синього кольору, біля якого стояли ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та який, зі слів обвинуваченого, належав йому (а.к.п. 119-122 т.к.п. 4);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.04.2014 за участю свідка ОСОБА_23 , під час якого свідок пояснив за яких обставин він зустрівся 28.04.2014 з ОСОБА_13 та показав, де саме ОСОБА_22 зателефонував обвинувачений та на якому місці знаходився автомобіль ВАЗ-2102, який, зі слів обвинуваченого, належав йому (а.к.п. 128-133 т.к.п. 4);

-висновком судової авто-товарознавчої експертизи № 5124 від 22.05.2014, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 , станом на 28.04.2014 складала 15673,00 грн.; величина матеріальних збитків, завданих володільцю даного автомобілю в результаті його пошкодження склала 7078,46 грн. (а.к.п. 138-143 т.к.п. 4);

-протоколом огляду від 03.05.2014, предметом якого став шкіряний гаманець, вилучений 29.04.2014 під час огляду автомобіля ВАЗ-2102, синього кольору, д.н. НОМЕР_2 , з салону вказаного транспортного засобу, за результатом огляду якого встановлено, що всередині гаманця знаходиться водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_14 (а.к.п. 144-149 т.к.п. 4);

-речовими доказами, які вилучені з салону автомобіля ВАЗ-2102, синього кольору, д.н. НОМЕР_2 , а саме: водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_14 та технічним паспортом на автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 ; та транспортним засобом ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 (а.к.п. 151-152, 221-222 т.к.п. 4);

-довідкою судово-медичної лабораторії ХОБСМЕ від 06.05.2014 № 3611-Т/14, відповідно до якої при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт у кількості 1,48% (а.к.п. 210 т.к.п. 4);

-протоколом огляду транспортного засобу від 14.05.2014, під час якого встановлені зовнішні пошкодження автомобіля ВАЗ 2102, д.н. НОМЕР_2 , а саме: переднє ліве крило, заднє ліве крило, панель даху, дверцята задні праві деформовані, зі згинами та вм`ятинами; лобове скло зруйноване (а.к.п. 211-219 т.к.п. 4);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2014 за участю свідка ОСОБА_25 , який пояснив, за яких обставин він дозволив солдату ОСОБА_13 використати свій автомобіль Москвич, д.н. НОМЕР_12 , коли саме останній виїхав до м. Чугуєва на вказаному автомобілі, та як свідок з телефонної розмови з обвинуваченим дізнався про те, що автомобіль знаходиться у с. Плоске Великобурлуцького району і поїхав 28.04.2014 шукати автомобіль. Також, ОСОБА_25 показав, де знаходився його автомобіль на території Відділу ПС «Вільхуватка» до того, як його позичив обвинувачений, та по прибуттю всіх учасників слідчого експерименту у с. Плоске Великобурлуцького району показав місце, на якому ОСОБА_13 був залишений автомобіль «Москвич» (а.к.п. 224-229 т.к.п. 4);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2014 за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , який продемонстрував, де він 28.04.2014 вживав алкогольні напої під час ремонтування автомобілів у Відділі ПС «Вільхуватка», коли залишив цю територію, поїхавши на автомобілі «Москвич», д.н. НОМЕР_12 , в сторону с. Плоске Великобурлуцького району. По прибуттю учасників слідчого експерименту у с. Плоске Великобурлуцького району, ОСОБА_13 показав, де він залишив вказаний транспортний засіб та в якому місці незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2102, синього кольору. Далі слідчий експеримент продовжився у м. Чугуєві, де обвинувачений показав, яким чином він пошкодив зазначений автомобіль, вдаривши по лобовому склу, та місце, на якому залишив його (т.к.п. 230-245 т.к.п. 4);

-свідченнями потерпілого ОСОБА_14 про те, що у нього у власності знаходиться транспортний засіб - легковий автомобіль марки ВАЗ-2102, р.н. НОМЕР_2 , синього кольору, придбаний в 2002 році та зареєстрований у встановленому законом порядку. 28.04.2014 потерпілий перебував за місцем проживання в АДРЕСА_4 , після чого, приблизно о 13.30 год., він на даному автомобілі поїхав до АДРЕСА_5 проживає його знайомий ОСОБА_26 , для того, щоб відремонтувати трактор. Приїхавши до свого знайомого, ОСОБА_14 залишив автомобіль біля подвір`я ОСОБА_26 , при цьому дверцята автомобіля не закривав на замки та залишив ключі від замка запалення в автомобілі, барсетку, в якій знаходилися документи на автомобіль, водійське посвідчення, 200 грн. і страховий поліс. Потерпілий разом з ОСОБА_26 знаходився в дворі домоволодіння, при цьому автомобіля з території двору не видно. Приблизно о 17.30 год. ОСОБА_14 вийшов з подвір`я та побачив, що автомобіля немає, при цьому він нікому не дозволяв його брати. Після виявлення факту викрадення автомобіля, потерпілий відразу зателефонував до поліції та сповістив про дану подію. Пізніше потерпілому стало відомо, що крадіжку автомобіля вчинив житель м. Чугуєва, автомобіль було затримано.

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого
ОСОБА_15 , вчиненого повторно, що відбулось 25 квітня 2017 року:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_15 про вчинення кримінального правопорушення від 25.04.2017 (а.к.п. 9 т. 1);

-протоколом огляду місця події від 25.04.2017 ділянки місцевості, розташованої на відстані 20 м від 2 під`їзду буд. 130 по вул. Харківській у м. Чугуєві, де, за словами потерпілого, знаходився його автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, 2004 року випуску, всередині якого був технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_15 . Під час огляду встановлено сліди напрямку руху транспортного засобу (а.к.п. 10-12 т.к.п. 1);

-протоколом огляду місця події від 25.04.2017 автошляху Печеніги-Бурлук, 40 км, де праворуч на узбіччі в напрямку с. В.Бурлук знаходився автомобіль ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_3 , в якому пошкоджено запираючий пристрій та замок запалювання. Під час огляду автомобіля виявлено та вилучено сліди пальців рук (а.к.п. 13-17 т.к.п. 1);

-протоколом огляду предметів від 26.04.2017, а саме: транспортного засобу ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_3 , вилученого під час проведення огляду місця події від 25.04.2017 на автошляху Печеніги-Бурлук (а.к.п. 18 т.к.п. 1);

-речовими доказами: автомобілем ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1500 см3, кузов НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_15 (а.к.п. 19 т.к.п. 1);

-висновком експерта № 761 від 30.05.2017 за результатами проведеної судової дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого дослідження трьох відрізків прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 36x38мм, 37x38мм та 38x38мм, вилучених 25.04.2017 при огляді місця події за адресою: Харківська область, а/д Печеніги-В.Бурлук, 40 км, встановлено, що на їх слідосприймаючих поверхнях відкопійовано два сліди долонь та один слід пальця руки. Слід долоні найбільшими розмірами 22x29мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 36x38мм; слід долоні найбільшими розмірами 25x41 мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 37x38 мм, та слід пальця руки найбільшими розмірами 17x29мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 38x38мм, залишені не потерпілим ОСОБА_15 , а іншою особою. Слід долоні найбільшими розмірами 22x29мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 36x38мм та слід долоні найбільшими розмірами 25x41 мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 37x38мм, залишені не підозрюваним ОСОБА_13 , а іншою особою. Слід пальця руки найбільшими розмірами 17x29мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 38x38мм, залишений мізинним пальцем правої руки ОСОБА_13 (а.к.п. 43-52 т.к.п. 1);

-висновком судової авто-товарознавчої експертизи № 244 від 31.05.2017, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107, 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, об`єм двигуна 1500 см3, кузов НОМЕР_4 , станом на 25.04.2017 склав 52010,00 грн. (а.к.п. 58-60 т.к.п. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2017, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , під час якого обвинувачений розповів, як 25.04.2017, близько 03.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йдучи по вул. Харківській у м. Чугуєві, побачив у дворі буд. № 130 автомобіль ВАЗ-2107, д. н. НОМЕР_3 , і, пошкодивши замок, заволодів транспортним засобом (а.с. 9-12 т.к.п. 2);

-свідченнями потерпілого ОСОБА_15 , який пояснив в суді, що 24.04.2017, приблизно о 17.30 год., поставив свій автомобіль ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_3 , 2004 року випуску, зеленого кольору, в робочому стані на стоянку навпроти свого будинку біля під`їзду, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_6 , замкнувши дверцята машини на ключ, і пішов до своєї квартири. Прокинувшись зранку близько 08.00 год. наступного дня, він, подивившись у вікно, виявив відсутність транспортного засобу на місці, де він його залишив.

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого
ОСОБА_16 , вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, що відбулось 30 березня 2017 року:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2017 (а.к.п. 158 т.к.п. 1);

-протоколом огляду місця події від 30.03.2017 подвір`я будинку АДРЕСА_3 , вхід до якого здійснюється через ворота, які на момент огляду були відчинені та пошкоджені, запираючий пристрій воріт знаходився на землі та мав деформацію у вигляді зламу запираючої дужки. Також, на землі було розташоване дзеркало заднього виду чорного кольору та пластиковий фрагмент бамперу автомобіля зі слідами механічного впливу на нього (а.к.п. 159-163 т.к.п. 1);

-протоколом огляду місця події від 30.03.2017 ділянки місцевості у смт. Печеніги Харківської області, де на відстані близько 10 м від буд. № 38 по вул. Незалежності в напрямку буд. № 42 розташований автомобіль ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , червоного кольору, з пошкодженням заднього бамперу та незачиненими водійськими дверцятами. Під час огляду вилучено сліди рук (а.к.п. 164-167 т.к.п. 1);

-протоколом огляду предметів від 30.05.2017, а саме: транспортним засобом ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , червоного кольору, 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 (а.к.п. 168 т.к.п. 1);

-речовими доказами: транспортним засібом ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_5 , червоного кольору, 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , вилученим під час огляду місця події 30.03.2017 за адресою: смт. Печеніги, вул. Незалежності, 38 (а.к.п. 169 т.к.п. 1);

-висновком експерта № 245 від 31.05.2017 за результатами проведеної судової авто-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , станом на 30.03.2017 становила 23636,00 грн. (а.с. 186-188 т.к.п. 1);

-протоколом слідчого експерименту від 20.07.2017за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , під час якого встановлено, що обвинувачений, проходячи поблизу буд. № 33 по вул. Куйбишева у м. Чугуєві, побачив автомобіль ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , та перелізши через паркан, заліз всередину машини, завів двигун автомобіля, збив паркан і поїхав в сторону смт. Печеніги, де залишив цей транспортний засіб (а.к.п. 5-8 т.к.п. 2);

-свідченнями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що був понятим при проведенні слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_13 добровільно розповів про факт викрадення ним автомобілю ВАЗ-2105, вказавши на обставини, за яких він це вчинив;

-свідченнями свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що на час виниклих подій працював таксистом у службі таксі «Астра» і 30.03.2017, близько 03.00 год., отримав виклик у смт. Печеніги, де на автостанції необхідно було забрати чоловіка. По приїзду свідок забрав хлопця років 22-24, одягненого у чорний спортивний костюм, який був п`яний та всю дорогу до м. Чугуєва спав, в якому пізніше він упізнав обвинуваченого ОСОБА_13 ;

-свідченнями потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив суду, що 29.03.2017 він поставив свій автомобіль ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , у дворі домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 00.45 год. наступного дня йому зателефонувала сусідка і повідомила, як бачила, що автомобіль потерпілого, знісши огорожу будинку, виїхав з двору. Після чого, вибігши на подвір`я, він виявив відсутність автомобіля на території домоволодіння та зламані ворота.

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого
ОСОБА_17 , вчиненого повторно, що відбулось 04 травня 2017 року:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2017 (а.к.п. 28 т.к.п. 2);

-протоколом огляду місця події від 04.05.2017 ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м. Чугуїв, вул. Леонова, буд. 2, де близько 15 м від багатоповерхового будинку до зникнення стояв автомобіль ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_17 (а.с. 29-31 т.к.п. 2);

-протоколом огляду місця події від 05.05.2017 ділянки місцевості навпроти буд. № 375 по вул. Центральній у смт. Новопокровка Чугуївського району, де виявлено автомобіль ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 . На момент огляду транспортний засіб був відчинений, наявні сліди злому та пошкоджень кузову і виявлені сліди пальців рук (а.к.п. 32-37 т.к.п. 2);

-протоколом огляду предметів від 05.05.2017, а саме: транспортного засобу ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 (а.с. 38 т.к.п. 2);

-речовими доказами: автомобілем марки ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 , 1995 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_9 , тип ТЗ У=1570 (а.к.п. 39 т.к.п. 2);

-висновком експерта № 246 від 31.05.2017 за результатами проведеної судової авто-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 , станом на 04.05.2017 становила 36870,00 грн. (а.к.п. 64-66 т.к.п. 2);

-свідченнями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що була понятою при проведенні слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_13 добровільно розповів про факт викрадення автомобілю ВАЗ-2106, вказавши на обставини, за яких він це вчинив;

-свідченнями потерпілого ОСОБА_17 , який пояснив суду, що 03.05.2017, приблизно о 22.00 год., він поставив свій автомобіль ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 , на стоянку біля будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_7 , зачинивши дверцята автомобіля. Наступного дня - 04.05.2017 о 04.00 год. він виявив відсутність автомобіля.

По епізоду таємного викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_18 ,
що відбулось 15 травня 2017 року:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_18 про вчинення кримінального правопорушення від 15.05.2017 (а.к.п. 99 т.к.п. 1);

-протоколом огляду місця події від 18.05.2017 території домоволодіння АДРЕСА_8 , де виявлено автомобільний акумулятор «Forse» 6СТ600А, 60 Ah жовтого кольору (а.к.п. 101-104 т.к.п. 1);

-протоколом огляду предметів, а саме: автомобільного акумулятора «Forse» 6СТ600А, 60 Ah жовтого кольору (а.к.п. 105 т.к.п. 1);

-речовими доказами: автомобільним акумулятором «Forse» 6СТ600А, 60 Ah жовтого кольору, без комплектуючих (а.к.п. 118 т.к.п. 1);

-висновком експерта № 267 від 12.06.2017 за результатами проведеної судової авто-товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість автомобільного акумулятора «Forse» 6СТ600А, 60 Ah жовтого кольору станом на 15.05.2017 складав 740,00 грн. (а.к.п. 129-131 т.к.п. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 , під час якого обвинувачений розповів, що 15.05.2017, близько 01.00 год., він їхав електричкою з м. Чугуєва і, вийшовши на станції «Есхар», цілеспрямовано пішов вчиняти крадіжку. Проходячи повз будинок № 6 по вул. Весіча у смт. Новопокровка, побачив припаркований автомобіль, з якого вийняв з-під капоту акумулятор жовтого кольору та повернувся з ним до м. Чугуєва (а.к.п. 1-4 т.к.п. 2);

-свідченнями потерпілого ОСОБА_18 , згідно з якими він 14.05.2017, приблизно о 07.30 год., поставив належний йому автомобіль ВАЗ-21033 біля будинку за місцем проживанняза адресою: АДРЕСА_9 , зачинивши дверцята автомобіля, і увімкнув сигналізацію. Наступного дня - 15.05.2017 приблизно о 07.15 год., вийшовши з дому, він побачив, що в автомобілі відкритий капот, решітка вентиляції салону лежала поряд, а акумулятор «Forse» 6СТ600А, 60 Ah жовтого кольору відсутній.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винуватості особи, що обвинувачується в скоєнні злочинів, доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість доказів спростовуються показами свідків та самими доказами, які дослідженні судом в судовому засіданні.

Дослідивши, зіставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого, потерпілих, свідків мають характер логічних, послідовних і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами, дозволяють суду зробити обґрунтований висновок про те, що винуватість ОСОБА_13 у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю.

Не визнаючи вину, ОСОБА_13 хоче уникнути покарання, хоча його винуватість у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, підтверджується показами потерпілих, свідків, обставинами, встановленими під час проведення слідчих експериментів, оглядів місць подій, оглядів предметів, речовими доказамита висновками експертів.

Достовірність і істинність доказів обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник частково оскаржують, однак їх доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими, що у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах доведена повністю, а тому суд знаходить правильною кваліфікацію його дій:

- по першому епізоду ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом;
- по другому епізоду ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;
- по третьому епізоду ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення;

- по четвертому епізоду ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

- по п`ятому епізоду ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 289 КК України) та злочинів середньої тяжкості (ч. 1 ст. 185 КК України), конкретні обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, а саме: негативно характеризуючі особу дані за місцем проживання (а.к.п. 64 т.к.п. 1); наявність судимостей - довідка ОСК ГУНП в Харківській області від 30.05.2017 (а.к.п. 67-68 т.к.п. 1); порушення іспитових строків, встановлених попередніми вироками суду (а.к.п. 133-134 т.к.п. 1); та те, що на обліку у лікарів нарколога і психіатра він не перебуває - довідки КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 1693 від 24.05.2017 (а.к.п. 63 т.к.п. 1).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено, так як обвинувачений визнав себе винним частково і, таким чином, не розкаявся. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, той факт, що на даний час він відбуває покарання у виправній колонії за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова після скасування іспитового строку, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, а, перебуваючи на іспитовому строку за вчинення тяжкого злочину, вчиняв нові злочини, та вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням епізодів застосувати додаткове покарання в виді конфіскації майна, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_13 скоєні злочини до ухвалення вироку Ордженікідзевським районним суду м. Харкова від 17.11.2017, то враховуючи вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, підлягають застосуванню правила ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначені за вироком, вказаним вище.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26.06.2017 ОСОБА_13 переведено з колонії до слідчого ізолятора. 14.07.2017 - обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений протягом розгляду даного кримінального провадження. У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення:
-судової дактилоскопічної експертизи № 760 від 25.05.2017 у сумі 1 186,44 грн.;
-судової дактилоскопічної експертизи № 761 від 30.05.2017 -2350,30 грн.;
-судової авто-товарознавчої експертизи № 244 від 31.05.2017 - 395,48 грн.;
-судової авто-товарознавчої експертизи № 245 від 31.05.2017 - 395,48 грн.;
-судової авто-товарознавчої експертизи № 246 від 31.05.2017 - 395,48 грн.;
-судової дактилоскопічної експертизи № 762 від 08.06.2017 - 2474,00 грн.;
-судової авто-товарознавчої експертизи № 267 від 12.06.2017 - 395,48 грн.;
-судової авто-товарознавчої експертизи № 5124 від 22.05.2014 - 1230,00 грн.;
-судової дактилоскопічної експертизи № 43 від 05.05.2014 - 393,12 грн.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 та ч. 2 ст. 289 КК України,та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
-за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_13 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2017, призначитиостаточне покарання ОСОБА_13 у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років з конфіскацією майна, зарахувати повністю строк відбутого покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2017.
Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 14 липня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу 14 липня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Стягнути з засудженого ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової дактилоскопічної експертизи № 760 від 25.05.2017 1 186 (одна тисяча вісімдесят шість) грн. 44 коп.; судової дактилоскопічної експертизи № 761 від 30.05.2017 - 2 350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 30 коп.; судової авто-товарознавчої експертизи № 244 від 31.05.2017 - 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.; судової авто-товарознавчої експертизи № 245 від 31.05.2017 - 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.; судової авто-товарознавчої експертизи № 246 від 31.05.2017 - 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.; судової дактилоскопічної експертизи № 762 від 08.06.2017 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 00 коп.; судової авто-товарознавчої експертизи № 267 від 12.06.2017 - 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.; судової авто-товарознавчої експертизи № 5124 від 22.05.2014 - 1230 (одну тисячу двісті тридцять тисяч) грн. 00 коп.; судової дактилоскопічної експертизи № 43 від 05.05.2014 - 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.
Речові докази:

1) вилучені з салону автомобіля ВАЗ-2102, синього кольору, д.н. НОМЕР_2 , водійське посвідчення і технічний паспорт на автомобіль ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_14 , а також транспортний засіб ВАЗ-2102, д.н. НОМЕР_2 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_14 , - вважати повернутими власнику;

2) автомобіль ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1500 см3, кузов НОМЕР_4 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_15 , - вважати повернутим власнику;

3) автомобіль ВАЗ-2105, д.н. НОМЕР_5 , червоного кольору, 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_16 , - вважати повернутим власнику;

4) автомобіль ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_8 , 1995 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_9 , тип ТЗ У=1570, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , - вважати повернутим власнику;

5) автомобільний акумулятор «Forse» 6СТ600А, 60 Ah, жовтого кольору, без комплектуючих, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_18 , - вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя