Справа № 372/2136/19
Провадження 1-кп-184/19
ухвала
Іменем України

10 жовтня 2019 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі колегії суддів :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187,ч.5 ст.27, ч.1 ст.358,ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2019 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187,ч.5 ст.27, ч.1 ст.358,ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000161 від 01.03.2018 року.
Ухвалою судді від 13 червня 2019 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_12 продовжено строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 вересня 2019 року та ОСОБА_13 продовжено строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 15 вересня 2019 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_12 продовжено строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08 листопада 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_13 клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не вирішувалося, оскільки останній не прибув в судове засідання, тому було вирішено питання про його привід.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду, крім того подав клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, вказав що ризики не перестали існувати.

Представник потерпілого та потерпілий подали до суду клопотання щодо відмови потерпілим давати показання в судовому засіданні, яку підтримали в судовому засіданні.

Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при вирішенні клопотання щодо призначиння справи до розгляду по суті покладаються на розсуд суду. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_13 заперечили, оскільки дія попередньої ухвали закінчилася 15.09.2019 року в зв`язку з чим на даний час не існує запобіжного заходу який можливо продовжити.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав думку захисників.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_15 не заперечили щодо призначення справи до розгляду по суті, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою заперечили , просять обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою..

Заслухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при складанні обвинувального акту не було дотримано зазначених вимог закону.

Так, обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, зокрема в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення із зазначенням кількості нанесених ударів потерпілому кожним з обвинувачених, їх розмежування в нанесені по конкретним частинам тіла , конкретизованого способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів цього правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист.

В обвинувальному акті відсутня конкретизація способу вчинення злочину, а саме механізму спричинення тілесних ушкоджень (хто саме, чим саме і куди саме, в якій послідовності наносив удари потерпілому тощо).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у постанові в справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»)

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома підозрюваного деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомостей щодо всіх складових злочину, в тому числі суб`єктивної сторони злочину, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України щодо викладення суб`єктивної сторони злочину.

Згідно п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Також до обвинувального акту додано обвинувальний акт на російській мові, який не підписаний слідчим та не затверджений прокурором.

Зазначені вище встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та встановлення фактичних обставин скоєного правопорушення з розмежуванням участі кожного обвинуваченого у його скоєнні та конкретизації дій обвинувачених.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати чи продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши доводи прокурора, який просив продовжити чинні запобіжні заходи, а саме продовжити (обрати) строки тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_12 та обвинуваченому ОСОБА_13 продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_12 які заперечили проти клопотання прокурора, просять обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які заперечили проти продовження запобіжного заходу обвинувачено ОСОБА_13 , оскільки дія попередньої ухвали вже закінчилася, суд оцінивши в сукупності наявні матеріали провадження вважає що клопотання прокурора та захисників не підлягають задоволенню.

При відмові прокурору щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 суд бере до уваги, що дане клопотання є передчасним, оскільки запобіжний захід обраний ухвалою Обухівського районного суду від 10.09.2019 року ще не закінчився та його термін достатній для вирішення процесуальних дій. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинувачено ОСОБА_13 суд вважає що дане клопотання не підлягає задоволенню

Відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Судом установлено, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту було подано до суду 10 вересня 2019 року, однак обвинувачений в судове засідання не з`явився в зв`язку з чим було здійснено його привід в судове засідання на 26 вересня 2019 року. Однак обвинувачений повторно не з`явився в судове засідання в зв`язку з чим було повторно винесено ухвалу про його привід. Строк дії ухвали про обрання обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту закінчився 15 вересня 2019 року.
Таким чином, суд не може продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_13 у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу закінчився 15.09.2019 року.
При вирішенні клопотань сторони захисту суд також враховує наступне.

Доводи сторони захисту суд вважає непереконливими, оскільки відповідні ризики не відпали.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними. ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність у виді позбавлення волі.

Надані раніше стороною захисту письмові докази, які характеризують обвинуваченого суд вважає непереконливими і недостатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, відомості, що містяться у них не узгоджуються із відомостями, які були повідомлені суду у судовому засіданні самим обвинуваченим, тому відповідні докази потребують правової оцінки на більш пізніх стадіях процесу.

Надані раніше докази відносно підстав для зміни запобіжного заходу вже оцінювались судом у чинних ухвалах, нових аргументів та доказів суду не представлено. Посилання захисників на певну практику Європейського суду з прав людини суд вважає необґрунтованими, оскільки у цьому кримінальному провадженні зважаючи на сукупність наявних у справі доказів та враховуючи доводи всіх учасників процесу не вбачається достатньо підстав вважати тримання ОСОБА_12 під вартою таким, що порушує його право, передбачене ст.5 Європейської конвенції з прав людини, оскільки саме такий запобіжний захід є обґрунтованим і достатнім для досягнення мети кримінального провадження. Крім того, на думку суду, обставини цієї справи істотно відрізняються від обставин у справах, на які посилалась сторона захисту, тому посилання на відповідні рішення ЄСПЛ є необґрунтованими.
Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання пі вартою на більш м`який.

Керуючись ст.ст. 42, 291, 314, 315, 323, 384 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 01.03.2018 року, відносно ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187,ч.5 ст.27, ч.1 ст.358,ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України повернути прокурору.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_12 відмовити.

В задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту ОСОБА_13 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3