Справа № 333/462/18
Провадження № 1-кп/333/67/19
ВИРОК
Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Токмак, Запорізької області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.01.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки (постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 09.08.2007 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого у місця позбавлення волі, звільнився 15.06.2009 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 22 дня);
- 05.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України з урахуванням вимог ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився 01.02.2016 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання);
- 25.09.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі,
у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв корисливий злочин за таких обставин:

05 січня 2018 року, приблизно о 04 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись напроти будинку №160 по вул. Культурній у м. Запоріжжі, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 і з метою подолання протидії зі сторони останньої, штовхнув її на землю та наніс чотири удари ногами по голові, чим спричинив гематоми волосистої частини голови, рани з набряком м`яких тканин в лобовій ділянці справа та в ділянці верхньої губи зліва, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після цього, ОСОБА_5 , шляхом ривку із рук, відкрито викрав у ОСОБА_6 її жіночу сумку чорного кольору, з матеріалу під шкіру, вартістю 400 грн., в якій знаходилось наступне майно: манікюрні ножиці пластикові у кількості 2-х штук, поліетиленовий пакет із сосисками, пільгові квитки для проїзду у громадському транспорті, бейдж «Віра Михайлівна, кондуктор громадського транспорту», сумка з ременем синього кольору з матеріалу під шкіру, розмірами 20х15 см, окуляри, пачка цигарок «Джейт» (нова в упаковці), жилет синього кольору з написом «Кондуктор», флакон з написом «Дезодорант «Fa», пластиковий гребінець чорного кольору, записна книжка, гаманець чорного кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_2 , дисконтна картка «Народна аптека», губна помада, пластиковий флакон з написом «Донорміл», які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, та грошові кошти у розмірі 67 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 467 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, він визнає. При цьому пояснив, що не заперечує даних щодо дати, часу та місця скоєння злочину, викладених в обвинувальному акті по цьому епізоду. Водночас, він коли підійшов на зупинку громадського транспорту, потерпіла вже сиділа там на лавочці. Він також присів поряд, після чого між ними виникла словесна сварка. Після цього, він встав та з лавочки, а не з рук потерпілої, забрав жіночу сумку останньої. Потім, він швидким кроком пішов від потерпілої, але остання погналася за ним, тому він з рук випустив викрадену сумку. ОСОБА_6 як вказано у обвинувальному акті, він не бив. Через деякий час він повернувся на місце подій, де його побачили працівники поліції, які відразу і затримали. Потім на поліцейському автомобілі привезли потерпілу, яка впізнала його як особу, що скоїла злочин.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що фактично ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не визнав.

Незважаючи на вказані показання обвинуваченого, на думку суду, вина ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 05.01.2018 року, приблизно о 04 год. 15 хв., вона вийшла з дому та направилася на зупинку громадського транспорту, розташовану по вул. Культурній у м. Запоріжжі. Коли підійшла до зупинки, то побачила, що за деревом ховається обвинувачений, який невдовзі направився у її бік. Враховуючи, що вона була налякана, тому побігла на дорогу і почала гукати на допомогу. ОСОБА_5 наздогнав і штовхнув її, від чого вона впала на дорогу. Після цього, обвинувачений намагався забрати її жіночу сумку, але вона не віддавала, тому останній почав її бити ногами і врешті забрав її сумку. У подальшому, ОСОБА_5 зник у провулок. Перебуваючи на дорозі, біля неї зупинився автомобіль, звідки вийшли чоловіки, яким вона повідомила про події та показала, куди побіг обвинувачений з її сумкою. Її донька вибігла на галас, повернулась додому та викликала працівників поліції, які приїхали буквально через 5 хвилин. Чоловіки не знайшли обвинуваченого, але невдовзі її донька, яка була з ротвейлером, привела ОСОБА_5 до міста, де вона перебувала з працівниками поліції.

Вона відразу впізнала обвинуваченого і на цей час впізнає ОСОБА_5 як особу, що скоїла відносно неї злочин. На вулиці було ще темно, але освітлення від ліхтарів було дуже гарне, тому вона добре розглянула обвинуваченого. Працівники поліції після її впізнання обвинуваченого, відразу затримали останнього.

Всього ОСОБА_5 наніс їй ногами багато ударів у голову, скільки точно, не знає, але не менше 6 ударів. Під час досудового розслідування вона проходила судово-медичну експертизу: у неї була розбита губа, лікарі виявили гематоми та рани на голові. Свідомість під час скоєння злочину не втрачала.

Обвинувачений не встиг розкрити її сумку і викинув її під дерево, коли почув, що за ним біжать чоловіки. Під час огляду місця події її сусідка знайшла сумку під деревом, яку працівники поліції забрали. У сумці знаходилося усе те майно, що перераховане в обвинувальному акті. Цивільний позов потерпіла відмовилася заявляти у цьому кримінальному провадженні;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що ОСОБА_6 це її матір. Так як остання працює кондуктором у трамвайному парку, тому потерпіла встає дуже рано та їде на роботу. 05.01.2018 року ОСОБА_6 також встала рано та, приблизно о 04-20 год., направилася на зупинку громадського транспорту, розташовану по вул. Культурній у м. Запоріжжі, неподалік від їхнього будинку, приблизно за 300-400 метрів. Через деякий час вона відкрила вхідні двері та почула крик з вулиці і зрозуміла, що це кричить її матір. Вона відразу разом із своєю собакою ротвейлером побігла у бік зупинки і побачила ОСОБА_6 , яка в цей момент підібрала шапку з асфальту, повідомивши, що на неї напали та викрали жіночу сумку. Після цього, вона побігла додому, передяглася та попрохала свого чоловіка викликати поліцію. Коли вдруге вона повернулася на місце подій, потерпілої не було. Вона побачила двох чоловіків, які пояснили, що її матір забрали працівники поліції у свій службовий автомобіль, та вони поїхали у провулок, куди вона також направилася. По дорозі один з чоловіків кудись звернув, а інший продовжував з нею йти. Коли вона разом із цим чоловіком підійшла до матері, яка перебувала разом з працівниками поліції, то потерпіла відразу у цьому чоловіку впізнала особу, яка здійснила напад. На цей час вона впізнає в обвинуваченому особу, яка йшла поряд з нею. Після впізнання Боярського потерпілою, його відразу затримали працівники поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив у судовому засіданні, що він працює поліцейським КФУ Управління охорони в Запорізькій області. Точно не пам`ятає дати, приблизно о 04 год. 30 хв., їм з напарником, коли вони перебували на чергуванні, на планшет прийшла інформація, що по вул. Культурній у м. Запоріжжі, в районі онкологічного диспансеру, скоєно розбій на потерпілу ОСОБА_6 . Коли вони під`їхали до місця події, то побачили, що працівники патрульної поліції ведуть невідомого чоловіка, який ховався за автомобілем. Відразу до місця події підвезли потерпілу, у якої була розбита голова та крововиливи на обличчі. ОСОБА_6 на місці події впізнала затриманого чоловіка як особу, яка скоїла відносно останньої злочин. Потерпіла розповідала, що у неї чоловік, якого вона впізнала, викрав з руки сумку, але перед цим декілька разів вдарив по голові. Була також викликана «швидка» допомога, але ОСОБА_6 відмовилася їхати до лікарні. Чи дійсно був на місці подій саме ОСОБА_5 , він не пам`ятає, так як пройшло майже два роки.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України», п.86).

В даному випадку, на думку суду, вказані вище докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Суд не приймає як належні та допустимі докази дані, що містяться у копіях матеріалів, наданих прокурором у судовому засіданні, а саме:

- рапортів про скоєння грабежу 05.01.2018 року на зупинці громадського транспорту по вул. Культурній у м. Запоріжжі (потерпіла ОСОБА_6 , у якої тілесні ушкодження: забій м`яких тканин голови та обличчя, забій верхньої губи, садни слизистої нижньої губи);
- рапорту поліцейського Олександрівського УПО в Запорізькій області ОСОБА_9 щодо затримання ОСОБА_5 05.01.2018 року по вул. Культурній у м. Запоріжжі як особи, яка підозрюється у скоєнні грабежу. Потерпіла впізнала обвинуваченого як особу, що скоїла злочин. ОСОБА_5 поводив себе агресивно, тому до нього була застосована фізична сила, відповідно до вимог ЗУ «Про Національну поліцію»;
- протоколу огляду місця події (місцевість біля будинку №2 по вул. Боротьби у м. Запоріжжі) від 05.01.2018 року з фотознімками, згідно якого була вилучена сумка потерпілої;
- постанови про визнання і приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів, а саме: сумки потерпілої ОСОБА_6 та майна, що в ній знаходиться;
- розписки ОСОБА_6 про отримання нею викрадених речей на зберігання.

Прокурор пояснив, що усі матеріали, зібрані на стадії досудового розслідування по епізоду грабежу ОСОБА_6 були вилучені у місцевій прокуратурі №2 прокурором прокуратури Запорізької області у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000494 від 07.09.2017 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.372, ч.2 ст.307 КК України. На цей час вони передані у провадження слідчим ДБР.
На його вимогу щодо надання матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 слідчий прокуратури відповів відмовою, посилаючись на не закінчення досудового розслідування кримінального провадження, а лише надав зазначені окремі копії матеріалів.

Згідно вимог ч.3 ст.99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ.
Частина 4 статті 99 КПК України передбачає, що дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що містяться в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.
Враховуючи, що копії (дублікати) документів, наданих прокурором суду не були виготовлені слідчим або прокурором із залученням спеціалісту, тому їх неможливо визнати як оригінали документів.
В ч.5 ст.99 КПК України зазначені випадки, коли для підтвердження змісту документу можуть бути визнані допустимими й інші відомості. Водночас, в даному випадку матеріали, копії яких надав суду прокурор: не втрачені і не знищені; вони можуть бути отримані за допомогою доступних правових процедур; і не знаходяться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, яка їх не надає на запит іншої. Тому, у розумінні ч.5 ст.99 КПК України відомості, що містяться у копіях матеріалів, наданих прокурором, також неможливо визнати допустимими.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

В обвинувальному акті зазначено, що слідчим виявлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття. Водночас, твердження обвинуваченого про його каяття, на думку суду, не зовсім відповідає дійсності. Щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Обвинувачений фактично своєї вини повністю не визнав, а зазначив, що визнає повністю свою вину лише після допиту потерпілої та свідків.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, прокурором у судовому засіданні жодним доказом не доведено, що ОСОБА_5 під час скоєння злочину знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, про перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння не вказано і у формулюванні обвинувачення.

Отже, судом обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимий у т.ч. за корисливі злочини, має місце реєстрації та постійне місце мешкання, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2017 року, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому обвинуваченому, з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Частина 1 ст.71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.
На переконання суду призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Також, на думку суду, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення, виходячи з приписів ч.5 ст.72 КК України.

Крім того, в обвинувальних актах по кримінальних провадженнях №№ 0000002, 0004036 та 0003364, які були об`єднані судом в одне провадження, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 слідчий зазначив таке.

У кримінальному провадженні №0004036:

у період часу з 01.10.2017 р. до 15.10.2017 року у денний час (точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , після чого за допомогою викрутки витягнув фрагмент скла вікна першого поверху та проник до зазначеної будівлі, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме:

- чугунну сковородку виробництва СРСР, вартістю 100 грн.;

- чугунний казан виробництва СРСР об`ємом 4 л. вартістю 100 грн.;

- пилосос «LG-Storm Extra» вартістю 1300 грн.

Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 1500 гривен.

Крім того, у період часу з 01.10.2017 р. до 08.10.2017 року у денний час (точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву, будучи впевненим у тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_4 , після чого шляхом віджиму вікна 2-го поверху проник до зазначеної будівлі, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме:

- ручну газонокосилку «Бай» зеленого кольору вартістю 100 грн.;

- DVD-програвач «LG» вартістю 1000 грн.;

- тепловентилятор білого кольору (назва не відома) вартістю 200 грн.;

- фрагмент мідного кабелю довжиною 30 м. вартістю 850 грн.;

- обігрівач «Delfa-1800» вартістю 1000 грн.;

Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми діями потерпілому ОСОБА_12 , матеріальних збитків на загальну суму 3150 гривень.

Крім того, у період часу з 09.10.2017 р. до 12.10.2017 року у нічний час (точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом віджиму вікна проник до дачної ділянки АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_13 , а саме:

- кутошліфувальна машинка «Вosh» вартістю 2800 грн.;

- перфоратор «РVТ» вартістю 1800 грн.;

- електрошуруповерт «Енергія» вартістю 600 грн.;

- електропіч «Термія» вартістю 400 грн.;

- дискова ручна пила «Енергомаш» вартістю 1600 грн.

Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми діями потерпілій гр. ОСОБА_13 , матеріальних збитків на загальну суму 7200 гривень.

Крім того, у період часу з 10.12.2017 р. до 23.12.2017 року у денний час (точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_6 після чого за допомогою пилки по металу зрізав 3 металеві прути та розбив вікно першого поверху дачного будинку. Після цього, через вікно ОСОБА_5 проник до зазначеної будівлі, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме:

- фрагмент металевої драбини з алюмінію вартістю 100 грн.;

- кавоварку (модель не відома) вартістю 300 грн.;

- прилад для виміру напруги виробництва СРСР вартістю 50 грн.;

- мережевий фільтр довжиною 15м. вартістю 100 грн.;

Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми діями потерпілому ОСОБА_14 , матеріальних збитків на загальну суму 550 гривень.

По вказаним епізодам слідчий дії ОСОБА_5 кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

У кримінальному провадженні №0003364:

07.09.2017 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 12Б, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №67/321, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 100х2х0.4 який на праві власності належить Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Запорізької філії, після чого прослідував до телефонного колодязя №67/313, який знаходиться поряд з домоволодінням розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 14Б, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 100х2х0.4 довжиною 184 метри.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_15 за грошові кошти в сумі 450 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 20 106 гривень 80 копійок.

Крім того, 18.09.2017 о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Чупілки, 24, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №65-12-67, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 50х2х0.4 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №65-391, який знаходиться поряд з домоволодінням розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Чупілки, 32, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 50х2х0.4 довжиною 98 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_15 за грошові кошти в сумі 500 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 5 580 гривень 20 копійок.

Крім того, 18.10.2017 о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на перехресті вулиць Магістральної та Карпенка Карого у місті Запоріжжя, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №65/8344, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 100х2х0.4 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №65/8346, який знаходиться на перехресті вулиць Магістральної та Карпека Карого у місті Запоріжжя, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 100х2х0.4 довжиною 115 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Пархоменко у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_16 за грошові кошти в сумі 500 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 11 176 гривень 44 копійки.

Крім того, 27.11.2017 о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на перехресті вулиць Ігоря Сікорського та Новаторської у місті Запоріжжя, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №65/8537, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 200х2х0.5 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №67/8539, який знаходиться на перехресті вулиць Ігоря Сікорського та Стрєльнікова у місті Запоріжжя, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 200х2х0.5 довжиною 98 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Пархоменко у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_16 за грошові кошти в сумі 300 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 33 610 гривень 12 копійок.

Крім того, 21.11.2017 о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Війскбуд, 73, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №67/1540 де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 30х2х0.4 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №67/1542, який знаходиться поряд з домоволодінням розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Військбуд,79, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 30х2х0.4 довжиною 149 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_15 за грошові кошти в сумі 600 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 5 507 гривень 90 копійок.

Крім того, 04.12.2017 о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на перехресті вулиць Ігоря Сікорського та Полякова у місті Запоріжжя, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя , після чого спустився до відчиненого колодязю №67/733, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ПРППМ 1х2х0.9 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №67/736, який знаходиться на перехресті вулиць Ігоря Сікорського та Полякова у місті Запоріжжя, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ПРППМ 1х2х0.9 довжиною 45 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Пархоменко у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_16 за грошові кошти в сумі 200 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 241 гривню 95 копійок.

Крім того, 08.12.2017 о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 90, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, знаходячись на криші навісу під`їзду №6 за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонні мідні кабелі марки ТПП 50х2х0.4 довжиною 12 метрів та ТПП 30х2х0.4 довжиною 12 метрів, які на праві власності належать Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_15 за грошові кошти в сумі 160 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 1 161 гривню 04 копійки.

Крім того, 16.12.2017 о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 8, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя, після чого спустився до відчиненого колодязю №67/625, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав телефонний мідний кабель марки ТПП 100х2х0.4 який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого прослідував до телефонного колодязя №65/626, який знаходиться поряд з домоволодінням розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 12, в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку ТПП 100х2х0.4 довжиною 80 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа, який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_16 за грошові кошти в сумі 250 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 9 171 гривень 90 копійок.

Крім того, 20.12.2017 о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля домоволодіння розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська, 76А, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя , після чого спустився до відчиненого колодязю №67/1575 де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав мідні телефонні кабелі марки ТПП 20х2х0.4 та ТПП 10х2х0.4, які на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після чого перебуваючи у комунікаційному колодязі прослідував до АТС 65, де аналогічним чином здійснив переріз вищевказаних телефонних кабелів, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабелі зв`язку ТПП 20х2х0.4 довжиною 90 метрів та ТПП 10х2х0.4 довжиною 45 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_16 за грошові кошти в сумі 300 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 3 002 гривні 81 копійку.

Крім того, 22.12.2017 о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на переході від будинку №155 по вулиці Чарівній у місті Запоріжжя до вулиці Магістральної, з корисливих мотивів, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою сили рук відкрив кришку телефонного колодязя , після чого спустився до відчиненого колодязю №67981, де за допомогою ножівки з полотном по металу, яку він приніс заздалегідь із собою, перерізав мідний телефонний кабель марки КСПП 1х4х0.9, який на праві власності належить Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», після прослідував до телефонного колодязя №65/982, який знаходиться на переході від будинку №155 по вулиці Чарівній у місті Запоріжжя до вулиці Магістральної в який спустився та аналогічним чином здійснив переріз вищевказаного телефонного мідного кабелю, після чого останній витягнув з телефонного колодязя кабель зв`язку КСПП 1х4х0.9 довжиною 130 метрів.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна останній прослідував до лісосмуги яка знаходиться поряд з трасою Харків - Сімферополь в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де за допомогою ножа який був у ОСОБА_5 зняв обмотку з кабелю чорного кольору та на кострищі випалив його кольорове волокно.

Наступного дня ОСОБА_5 , попрямував до вулиці Полякова у м. Запоріжжя де продав випалений мідний кабель ОСОБА_15 за грошові кошти в сумі 500 гривень.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав Запорізькій філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», майнову шкоду згідно висновку товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/17 від 29 січня 2018 року) на суму 2 366 гривень 30 копійок.

По вказаним епізодам слідчий дії ОСОБА_5 кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У кримінальному провадженні №0000002:

01 січня 2018 року, приблизно о 03 годині ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля супермаркету «АТБ» за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, 18-А, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, шляхом вільного доступу з даху супермаркету таємно викрав два світильники зі світлодіодними джерелами світла Серії Тополь СП-ДКУ-33-050-1185-67Х ПС 1.1, вартістю 1716 гривень кожен, які належали ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_5 ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» було спричинено майнову шкоду на загальну суму 3432 гривень.

Крім того, 02 січня 2018 року, приблизно о 03 годині ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля під`їзду № 2 будинку № 27-А по вулиці Комарова у місті Запоріжжя, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою ножиць здійснив злом водійських дверей автомобіля ВАЗ 2106, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого незаконно проник до салону автомобіля.

Перебуваючи у салоні автомобіля, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, за допомогою важелю відчинив капот автомобіля, звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрав акумуляторну батарею «АТМ 60 А», вартістю 1200 гривень, яка належала ОСОБА_17 .

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_17 було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.

Також, 02 січня 2018 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля під`їзду № 2 будинку № 21 по вулиці Комарова у місті Запоріжжя, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою ножиць здійснив злом водійських дверей автомобіля ВАЗ 2106, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого незаконно проник до салону автомобіля.

Перебуваючи у салоні автомобіля, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, за допомогою важелю відчинив капот автомобіля, звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрав акумуляторну батарею «СРТ 60 А», у корпусі сірого кольору, вартістю 700 гривень, яка належала ОСОБА_18 .

Крім того, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, з багажнику автомобіля таємно викрав запасне колесо: металевий диск у зборі з шиною «Росава»: 175х70хВ13, вартістю 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_18 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Крім того, 03 січня 2018 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля супермаркету «АТБ» за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, 18-А, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким непоміченими, шляхом вільного доступу з даху супермаркету таємно викрав один світильник за світлодіодними джерелами світла Серії Тополь СП-ДКУ-33-050-1185-67Ч ПС 1.1, вартістю 1716 гривень, який належав ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким, в подальшому, з метою особистого збагачення розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_5 ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.

По вказаним епізодам слідчий дії ОСОБА_5 кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд вважає недоведеним обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 за ч.ч. 2,3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим він підлягає виправданню відповідно до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, виходячи з такого.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 з приводу вчинення вказаних злочинів пояснив, що він не скоював цих злочинів, крім крадіжки з дачного кооперативу, де знайшли його відбитки пальців рук. На стадії досудового розслідування він визнавав свою вину по всіх злочинах, але це сталося через вмовляння його працівниками поліції, тобто він обмовив себе. Фактично працівники поліції самі писали нібито його показання, а він їх тільки підписував.

Щодо крадіжки з дачного кооперативу, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що коли точно він скоїв крадіжку не пам`ятає, приблизно восени 2017 року, за 1,5 2 місяці до Нового Року. Кооператив знаходиться праворуч як їхати з Комунарського району м. Запоріжжі у бік селища Балабине. Яка вулиця та номер будинку, він не знає. Для скоєння крадіжки він заліз на другий поверх будинку, де видавив скло у металопластиковому вікні, а з будинку викрав: болгарку, дриль, електричну переноску, дроти, зварювальний апарат. Речі, що вказані в обвинувальному акті по цьому епізоду (електропіч, дискова ручна пила) він їх не викрадав. Чому були зазначені саме ці речі, не знає.

Прокурор пояснив, що усі матеріали, зібрані на стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000002, 0004036 та 0003364 (у подальшому обвинувальні акти по вказаним кримінальним провадженням були об`єднані судом в одне провадження) відносно ОСОБА_5 були вилучені в місцевих прокуратурах №№1,2 прокурорами прокуратури Запорізької області у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000494 від 07.09.2017 року відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.372, ч.2 ст.307 КК України. На цей час вони передані у провадження слідчим ДБР.
Показання ОСОБА_5 щодо вчинення крадіжки з дачного кооперативу стосуються злочину, вчиненого з будинку АДРЕСА_5 . Майно, викрадене з цього будинку належить потерпілій ОСОБА_13 . Дійсно, під час огляду місця події були виявлені сліди пальців рук. Згідно висновку дактилоскопічної експертизи сліди пальців рук, виявлені та вилучені під час огляду місця події належать ОСОБА_5 . Водночас, надати цей висновок він не може, так як він знаходиться у слідчих, які розслідують кримінальне провадження №0000494 від 07.09.2017 року.
На його вимогу щодо надання матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 слідчий прокуратури відповів відмовою, посилаючись на не закінчення досудового розслідування кримінального провадження, а лише надав окремі копії матеріалів, які він долучив до даного кримінального провадження.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 прокурором було заявлено клопотання про допит цих потерпілих і свідка ОСОБА_20 , а також дослідження та долучення до матеріалів провадження копій документів по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_13 , що на цей час знаходяться у слідчого ДБР.
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що дійсно у нього у період часу з 01.10.2017 р. до 15.10.2017 року з дачного будинку, розташованому на земельній ділянці АДРЕСА_3 невідомі викрали чавунні казан та сковороду. В обвинувальному акті зазначено, що у нього вкрали пилосос, але це не відповідає дійсності, так як він спочатку дійсно написав, що у нього пропав пилосос, але потім під час прибирання він його знайшов, про що він слідчому повідомляв. Огляд місця події у нього не проводили, заяву про вчинений злочин писав у райвідділі тоді, коли йому по телефону повідомили працівники поліції, що знайшли злочинця. Він не пам`ятає, щоб в таку суму, яка зазначена в обвинувальному акті оцінював викрадене майно. Для нього збиток є малозначним, на цей час він його оцінює у розмірі 200 грн. Матеріальних претензій на цей час не має.

Допитаний у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_12 пояснив, що у період часу з 01.10.2017 р. до 08.10.2017 року у нього з будинку, розташованому на території дачної ділянки АДРЕСА_4 невідомі викрали певні електроінструменти. Водночас, вартість викраденого, зазначеного в обвинувальному акті не відповідає дійсності, так як таких цін він слідчому не казав під час його допиту. Усього йому було завдано збиток на суму 1 600 грн. Огляд місця події у нього працівники поліції не проводили, а писав він заяву у райвідділі поліції, коли вже знайшли особу, яка скоїла крадіжку.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_19 пояснив, що у період часу з 10.12.2017 р. до 23.12.2017 року з його будинку, розташованому на території дачної ділянки АДРЕСА_7 невідомі викрали певні речі. Зазначив, що в обвинувальному акті неправильно вказано назву його дачного кооперативу та спосіб проникнення до будинку: так, невідомий проник до будинку фактично через вікно на другому поверсі, а в обвинувальному акті вказано, що були зрізані металеві грати на вікні першого поверху. У дійсності металеві грати на першому поверсі були, але їх не зрізали, а відірвали за допомогою труби, яка лежала під вікном. Вартість викраденого майна не відповідає дійсності, тестер для виміру напруги не був викрадений, вартість кавоварки, приблизно 50 грн., а не 300 грн., як зазначено в обвинувальному акті.

У судовому засіданні також був допитаний свідок ОСОБА_20 , який пояснив, що фактично не розуміє, яким чином він є свідком по даному кримінальному провадженню. Дійсно двічі, приблизно восени 2017 року його запрошували працівники поліції до Комунарського райвідділу для того, щоб він був присутнім під час огляду 2 картонних коробок, в яких знаходилися пилосос та електронагрівач. Хто саме приносив ці коробки до райвідділу він не пам`ятає, але це не був ОСОБА_5 , так як останнього він пам`ятає як мешканця по одній вулиці (свідок мешкає за адресою: АДРЕСА_8 ).
Допитати у судовому засіданні потерпілу ОСОБА_13 не надалося можливим, так як вона 15.05.2018 року надала суду заяву, в якій вказала не може приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з особистою зайнятістю та просила суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. У подальшому, усі судові повістки, направлені на адресу потерпілої, остання не отримувала, а на виклики секретаря судового засідання та прокурора шляхом телефонограми, ОСОБА_13 не реагувала.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок майна ПАТ «Укртелеком» прокурором було заявлено клопотання про допит представника потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 .
Допитаний судом представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_25 пояснив, що дійсно у період з 07.09.2017 року по 22.12.2017 року у Шевченківському районі м. Запоріжжя були вчиненні ряд крадіжок кабелю, який належить Запорізькій філії ПАТ «Укртелеком». Оцінку збитків робило підприємство товариства з обмеженої відповідальністю «АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР ДРОБНОВА», яке жодного відношення до ПАТ «Укртелеком», не має.

Допитаний у судовому засіданні свідком ОСОБА_16 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 , він не знає. У 2017 році він дійсно працював на металобазі у Шевченківському районі м. Запоріжжя, приймав метал. На цей час працює на металобазі по вул. Українській. Не пам`ятає, щоб обвинувачений ОСОБА_5 здавав йому якийсь метал. Його викликали у 2017 році у Шевченківське відділення поліції, але з якого приводу, він також вже не пам`ятає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працює на приймальнику металобрухту в районі кінцевої зупинки трамваю №15 по вул. Бочарова у Шевченківському районі м. Запоріжжя біля 3-го полового будинку з вересня 2018 року. До цього він працював на ТОВ «НікоБуд» по вул. Карпенко-Карого, де був робочим під час встановлення дитячих майданчиків. У період з весни 2017 року по весну 2018 року він не працював та перебував на обліку у центру зайнятості. У період 2015-2017 р.р. перебував у зоні АТО. ОСОБА_5 він не знає і у судовому засіданні бачить обвинуваченого вперше.

Допитаний у судовому засіданні свідком ОСОБА_21 пояснив, що він не є свідком у даному кримінальному провадженні, так як усі документи (протоколи допиту, впізнання), що пред`являли йому у прокуратурі з нібито його підписом ним не були ним підписані, тобто документи підроблені. Він не свідчив проти ОСОБА_5 ні в Комунарському, ні у Шевченківському відділеннях поліції. Обвинуваченого не впізнає, так як його бачив лише у залі суду.

Допитаний судом свідок ОСОБА_22 пояснив, що весною 2017 року він як понятий зі слідчим Шевченківського відділення поліції та з іншим понятим дівчиною, їздили в районі приватного сектору в Шевченківському районі м. Запоріжжі. На цій слідчій дії чоловік показав 2-3 люки, з яких він викрав кабель. Водночас, цим чоловіком був не ОСОБА_5 , а інша особа, так як останнього він точно раніше не бачив.

Свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_24 не з`явилися до зали суду, хоча суд їх неодноразово викликав у судові засідання шляхом направлення повісток. Крім того, суд постановив ухвали щодо примусового приводу вказаних свідків у судові засідання від 05.09.2018 року, 19.09.2018 року, 09.10.2018 року, 18.10.2018 року, 31.10.2018 року, 15.11.2018 року, 10.12.2018 року. Відповідно даних рапортів працівників поліції місцезнаходження ОСОБА_23 і ОСОБА_24 встановити не надалося можливим (т.1 а.с. 224, 225, 243, 244; т.2 а.с. 29, 30, 61, 62, 79, 80, 96, 114). Таким чином, на думку суду, були здійснені усі заходи і вичерпані усі можливості щодо їх виклику і допиту у судовому засіданні. Враховуючи вказані обставини, прокурор відмовився від їх допиту у судовому засіданні.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок майна ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», ОСОБА_17 , ОСОБА_18 прокурором було заявлено клопотання про допит представника потерпілого вказаного товариства, вказаних потерпілих та свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_27 .
Допитаний судом представник потерпілого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» ОСОБА_28 пояснив, що дійсно 01.01.2018 року та 03.01.2018 року невідома особа скоїла крадіжку трьох світильників, розташованих на даху супермаркету «АТБ» за однією адресою, а саме: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 18-А. Вартість завданої шкоди складає 5 148 грн., яку він просить стягнути з винуватої у крадіжках особи.

Допитаний у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_18 пояснив, що 02.01.2018 року з його автомобіля «ВАЗ 2106», червоного кольору, який був припаркований біля під`їзду № 2 будинку № 21 по вулиці Комарова у місті Запоріжжя, невідомий скоїв крадіжку акумулятора та металевого диску, всього майна на загальну суму 1 200 грн. До суду надав цивільний позов, який просив задовольнити.

Допитаний судом свідок ОСОБА_29 пояснив, що він у період з 2015 року по жовтень 2018 року працював охоронником у супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 18-А. 01.01.2018 року, приблизно о 08-00 год., коли обходив територію замітив, що викрадені два світильника на даху супермаркету. У подальшому викликав працівників поліції, які зафіксували цю подію. Камер спостережень на приміщенні магазину не було. Через деякий час знову на даху вказаного супермаркету було викрадено ще один світильник.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що він фактично не є свідком по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_5 він не пам`ятає, жодних речей у нього він не купляв. В обласній прокуратурі, коли його викликали, показали показання від його імені, хоча їх він не підписував. У протоколі його допиту мова йшла про те, що він нібито, перебуваючи на ринку, купив у когось лампи і акумулятор та повернув їх до райвідділу. Водночас, він не торгував на ринку та не купляв вказаних речей. Коли підписував свій протокол у Комунарському відділенні поліції він знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Працівник, який давав йому підписувати протокол це оперуповноважений Бородін. Останній в той день дав йому 20 грн.

Допитати у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_17 не надалося можливим, так як він 31.01.2018 року надав суду заяву, в якій просив суд розглянути кримінальне провадження без його участі, цивільний позов заявляти він не буде. У подальшому, усі судові повістки, направлені на адресу потерпілого, останній не отримував, а на виклики секретаря судового засідання та прокурора шляхом телефонограми, ОСОБА_17 не відповідав.

Таким чином, під час судового розгляду показання жодного зі свідків, потерпілих або представників потерпілих не мають доказового значення щодо вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст.185 КК України і зазначених в обвинувальному акті.

Дані, що обвинувачений ОСОБА_5 у період з вересня 2017 року по грудень 2017 року по п`ять разів збував випалений кабель, що належить ПАТ «Укртелеком», безпосередньо свідкам ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , останні у судовому засіданні під час їх допиту не підтвердили. Інші свідки та представник потерпілого також жодним доказом не підтвердили участь ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок кабелю ПАТ «Укртелеком».

Також, суд звертає увагу, що в обвинувальному акті допущені чисельні помилки з приводу: назви дачного кооперативу, де знаходився будинок, з якого викрали речі ОСОБА_19 , прізвище останнього, способу проникнення до вказаного будинку; вартості та кількості викраденого майна у потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 .

Фактично єдиними доказами, які могли би свідчити про вчинення ОСОБА_5 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_13 є показання обвинуваченого, а стосовно крадіжок майна ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 ще матеріали, які надав суду прокурор.
Водночас, у своїх показаннях щодо крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_13 обвинувачений не зміг точно вказати дату, час та місце скоєного злочину. ОСОБА_5 заперечував проти певної кількості викраденого майна, заначивши, що він викрав інші предмети. Крім того, різниться і спосіб проникнення до будинку ОСОБА_13 у показаннях обвинуваченого (видавив скло) та в обвинувальному акті (шляхом віджиму вікна).
Отже, показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_13 неможливо визначити як достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому не є достовірними і не відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Суд не приймає як належні та допустимі докази дані, що містяться у копіях матеріалів, наданих прокурором у судовому засіданні на підтвердження вини ОСОБА_5 у скоєнні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_13 , а саме копій:

- постанови про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30.03.2018 року: пилососа «LG Storm Extra 1300W», обігрівача «Delfa DHQ-1800», 4 слідів пальців рук;
- квитанції про отримання відповідальним за камеру сходу речових доказів Комунарського ВП від слідчого Комунарського ВП на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення (4 слідів пальців рук, зразки папілярних візерунків рук ОСОБА_5 );
- розписки про отримання потерпілим ОСОБА_12 обігрівача «Delfa DHQ-1800»;
- розписки про отримання потерпілим ОСОБА_11 пилососа «LG Storm Extra 1300W».
Згідно вимог ч.3 ст.99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ.
Частина 4 статті 99 КПК України передбачає, що дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що містяться в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.
Враховуючи, що копії (дублікати) документів, наданих прокурором суду не були виготовлені слідчим або прокурором із залученням спеціаліста, тому їх неможливо визнати як оригінали документів.
Також, відомості, що містяться у копіях матеріалів, наданих прокурором, неможливо визнати допустимими у розумінні ч.5 ст.99 КПК України.
Інших матеріалів кримінального провадження прокурор суду не надав на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. У відповідності до ч.4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад злочину, чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно до роз`яснень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності з ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Отже, враховуючи наведене в мотивувальній частині вироку, з урахуванням вимог ст. 94 КПК України, тобто оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що злочині, вказані в обвинувальних актах, передбачені ч.ч. 2,3 ст.185 КК вчинені саме ОСОБА_5 .

У кримінальному провадженні були заявлені цивільні позови: представником ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на суму 5 148 грн. (т.1 а.с. 22-23), потерпілим ОСОБА_18 на суму 2 550 грн. (т.1 а.с. 29). Також був заявлений позов ПАТ «Укртелеком», але він судом не був прийнятий до розгляду, так як поданий вже під час судового розгляду (т.1 а.с. 182-184).
Враховуючи, суд виправдовує ОСОБА_5 по епізодам крадіжок у потерпілого ОСОБА_18 та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», тому відповідно до вимог ч.3 ст.129 КПК України, цивільні позови вказаних осіб суд залишає без розгляду.

Доказів про наявність у даному кримінальному провадженні процесуальних витрат та речових доказів, прокурор суду не надав.

Керуючись ст. ст. 129, 368-371, 373, 374, 376, 377, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2017 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 05.01.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та потерпілого ОСОБА_18 залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1