Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1069/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 10.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2019 року, об 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до приміщення гаража, розташованого по АДРЕСА_2 , де потерпілим ОСОБА_5 , було припарковано мотоцикл, марки «VIРER», моделі «ZS50», без реєстраційного номера, який належить останньому, і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, маючи навики поводження з мотоциклом, увімкнувши запалення двигуна та привівши в дію двигун вказаного мотоцикла з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на суму 1 657.50 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.289 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. З вартістю викраденого, яка зазначена згідно висновку експерта № 019/094 від 13.06.2019 року на суму 1 657.50 грн., погоджується. Викрадене майно потерпілого ОСОБА_5 , ним останньому повернуто. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання, надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву щодо розгляду кримінального провадження у його відсутності, (а.с.21). При цьому ОСОБА_5 , претензій до ОСОБА_3 , не має. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Таким чином, призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він є особою, яка в силу ст.89 КК України є не судимою, вперше вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його вік, позитивну характеристику по місцю проживання, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість стосовно наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи наведеними вище та з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття і повного визнання своєї провини у вчиненому, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є підвищено суспільно небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, повернення транспортного засобу, яким незаконно заволодів власнику, відсутність на час розгляду даного кримінального провадження претензій зі сторони потерпілого, з врахуванням особи винного, думки процесуального прокурора щодо застосування до обвинуваченого кримінального покарання, суд приходить до висновку про доцільність обрання до ОСОБА_3 , кримінального покарання, пов`язаного з обмеженням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності та можливості застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України, і на підставі якої звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1,2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи до обвинувачуваного не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.43, 95, 100, 179, 314-318, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 61, 65-67, 75, 76, ч.1 ст.289 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши, після вступу вироку суду в законну силу на засудженого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню: мотоцикл, марки «VIРER», моделі «ZS50», без реєстраційного номера, бувший у використанні, що належать ОСОБА_5 , який відповідно до постанови «Про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів» від 10.06.2019 року перебуває на відповідальному зберіганні у власника (розписка від 03.07.2019 року ОСОБА_5 , знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 287/1069/19) вважати повернутим за належністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000218 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/1069/19.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до суду апеляційної інстанції, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1