Справа №583/2793/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/878/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2019 року, якою призначено судовий розгляд кримінального провадження № 0000381 від 10.06.2019 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2019 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та задоволено клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24-00 год. 17 жовтня 2019 року. Цією ж ухвалою визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57630 грн. та покладено на обвинуваченого обов`язків у разі внесення застави : не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині обрання запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з висновками суду щодо наявності підстав, наведених прокурором в клопотанні, для обрання відносно нього виключного запобіжного заходу, зокрема те, що підставою для ухвалення відповідного рішення стало порушення обвинуваченим обов`язків, покладених на нього у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, які, як стверджує апелянт, він жодного разу не порушував. При цьому, зауважує, що не отримував судових повісток про виклик до суду. Про призначення підготовчого судового засідання та його відкладення дізнався лише 19 серпня 2019 року, коли відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та призначено справу до судового розгляду. З огляду на викладене, вважає недостатнім посилання прокурора на відсутність в нього постійного місця проживання, роботи, міцних соціальних зв`язків в підтвердження існування ризику переховування від суду, що залишилося поза увагою суду.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно положень ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм, закріплених в ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першої цієї статті.

Водночас, відповідно до постановленого Конституційним Судом України рішення від 13.06.2019 № 4-р/2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення ч.2 ст.392 КПК України в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Слід зауважити, що рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 стосується виключно можливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою.

Проте, як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_7 не продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а за клопотанням прокурора до нього був застосований такий запобіжний захід.

Отже, незважаючи на те, що в ухвалі суду зазначено про те, що вона може бути оскаржена в частині обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Сумського апеляційного суду протягом семи днів, це не може слугувати підставою для її апеляційного перегляду, оскільки враховуючи положення ст.392 КПК України та вищевказане рішення Конституційного Суду України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2019 року в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2019 року, якою призначено судовий розгляд кримінального провадження № 0000381 від 10.06.2019 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для особи, яка тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання нею копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.