1Справа № 335/8565/19 1-кс/335/5376/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2019 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000328 від «23» липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, який має повну середню освіту, працює в ОК «Таврійський курінь», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що розслідуванням встановлено, що мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_5 , маючи умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, з метою реалізації своїх злочинних намірів залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які, розділяючи злочинні погляди ОСОБА_5 про швидке і незаконне збагачення за рахунок спільного вчинення корисливих злочинів, погодилися з його пропозицією, тим самим вступили з ним в злочинну змову.

З цією метою, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 22.07.2019, перебуваючи на території Хортицького району м. Запоріжжя, маючи умисел на вимагання, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом та з погрозою фізичного насильства, висунули ОСОБА_11 незаконні вимоги про погашення боргового зобов`язання на суму 1500 доларів США, якого у дійсності не існувало.

23 липня 2019 року ОСОБА_9 , реалізуючи спільний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб та з відома ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебуваючи на території Хортицького району м. Запоріжжя, використовуючи вплив раніше висловлених співучасниками погроз фізичної розправи, отримав від ОСОБА_11 частину грошових коштів предмету вимагання у сумі 500 доларів США, після чого передав їх співучасникам.

31 липня 2019 року, приблизно о 15 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , реалізуючи спільний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем імовірного перебування ОСОБА_11 біля крамниці «АТБ» по вул. Героїв 93ї Бригади в м. Запоріжжі, дочекались потерпілого та змусили його проти волі сісти до салону автомобіля марки Hyundai Sonata із реєстраційним номером Чеської Республіки НОМЕР_1 , на якому доставили його проти волі на межу Хортицького району м. Запоріжжя в бік с. Бабурка Запорізького району Запорізької області в ході чого, застосовуючи психічне насильство у вигляді погроз нанесення тілесних ушкоджень, а саме ампутації пальців рук, а також фізичної розправи, що, крім того, супроводжувалось нанесенням побоїв та тілесних ушкоджень у вигляді різаної рани лівої долоні руки, продовжували висувати ОСОБА_11 незаконні вимоги про передачу їм залишку грошових коштів.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, яке кваліфікується як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

За даним фактом 23.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000328 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вина якого повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; довідкою з КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» від 31.07.2019 на ім`я ОСОБА_11 ; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав у ОСОБА_8 співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав у ОСОБА_10 співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав у ОСОБА_5 співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав у ОСОБА_9 співучасника вимагання; протоколом обшуку автомобіля Hyundai Sonata із реєстраційним номером НОМЕР_1 ; протоколом обшуку автомобіля Mersedes-BENZ C220 із реєстраційний номером НОМЕР_2 ; протоколом затримання ОСОБА_9 ; іншим матеріалами кримінального провадження.

02.08.2019 року із дотриманням правил, передбачених ст. 278 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також направлена повістка з обов`язком з`явитися до слідчого 03.08.2019.

В указаний у повідомленні час, підозрюваний ОСОБА_5 за викликом слідчого, для участі в проведенні слідчих дій до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній тривалий час, а місце його знаходження не відоме.

У зв`язку в викладеним, 03.08.2019 підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який згідно ч. 4 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років.

Відповідно до ст. 17 Закону України N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", встановлено, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_5 невідворотності покарання за його скоєння, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_5 може знищити, або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме майно здобуте злочинним шляхом, а також інші предмети, що використовувались співучасниками у своїй злочинній діяльності, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

З метою уникнення покарання, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, особи яких підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню. На необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує сам характер злочинної діяльності, пов`язаної із застосуванням ним та його співучасниками до потерпілого фізичного та психічного насильства, що посилюється його обізнаністю про сторони особистого життя, місця його звичайного перебування (постійного чи тимчасового проживання), транспортні засоби на яких пересувається потерпілий.

Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, цей злочин підозрюваний вчинив не під впливом алкоголю, наркотиків або будь-яких життєвих обставин, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що злочинна діяльність є стабільним джерелом його доходу, і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що, підозрюваний перебуваючи на волі, знов не опиниться у скрутному матеріальному становищі і знов не вчинить нового злочину проти власності або проти волі, честі та гідності особи.

Окрім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 89 КК України не судимий, однак обвинувальні акти відносно нього у зв`язку із обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України знаходиться на розгляді Гуляйпільського районного суду Запорізької області, а за ч.2 ст.189 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України на розгляді Хортицького районного суду м. Запоріжжя, це свідчить про схильність останнього до рецидиву та його антисоціальну поведінку, а також про те що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Таким чином, зазначені доводи, а також вік обвинуваченого, його матеріальне положення та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, наявність не завершених у розгляді декількох кримінальних проваджень, в яких ОСОБА_5 обвинувачується у скоєенні аналогічних корисливих злочинів, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, репутація ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 , може переховатися від органів досудового розслідування й суду, впливати на потерпілих, свідків та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні.

Приймаючи до уваги наведені доводи, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, вважаю, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж взяття під варту строком на 60 діб, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо, а враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства та погрозою його застосування, визначення розміру застави не є доцільним.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав клопотання та посилалась на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами.

Прокурор в судовому засіданні стверджув, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність існування ризиків переховування від суду.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисників, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 23.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000328 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого, за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних провадженнь. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.08.2019 ОСОБА_5 був затриманий 03.08.2019 року 15 годині 45 хвилин. Саме час 18 година 45 хвилин 03.08.2019 року є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

04.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, наявними у справі допустимими доказами.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 в силу 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання до 7 років.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 зокрема те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, хоча підозрюваний і є соціально адаптованими, має на утриманні дітей, проте незважаючи на наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації за яким він характеризується задовільно, слідчому судді не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого суддя вважає безпідставним.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, задовільно характеризується, і те, що застосування ч.4 ст.186 КПК України є правом, а не обов`язком слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000328 від «23» липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.10.2019 року включно, який обчислювати з 03.08.2019 року, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 18:45 години 03 серпня 2019 року.
Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 01 жовтня 2019 року.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 154880 грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: № 1205, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу застава (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися з міста де зареєстрований або проживає без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1