Справа № 461/2458/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2019 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001241 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Дубровиця, Рівненської області, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2019 року близько 03:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на пл.Св.Теодора у м.Львові (з тильної сторони клубу «Малевич», що за адресою м.Львів, вул.Чорновола,2), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наносячи ОСОБА_6 удари ногами по тулубу, шляхом ривка відкрито викрав в останнього шкіряне портмоне марки «Масі мадюта» вартістю 3500 грн., в якому знаходились: зв`язка ключів від квартири в кількості 3 шт. вартістю 400 грн., один ключ від сейфу вартістю 700 грн., травматичний пістолет марки «ПМР К-9мм» серії НОМЕР_1 вартістю 17000 грн., дозвіл на зброю № НОМЕР_2 (серія НОМЕР_3 ), виданого на ім`я ОСОБА_6 26.07.2016 р. відділом дозвільної системи ліцензування та додержання охоронюваного нагляду Управління громадської безпеки ГУ МВСУ у Львівській області, та гроші в сумі 3000 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 24600 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно 16.03.2019 близько 03:00 год. на пл.Св.Теодора у м.Львові наніс ОСОБА_6 удари ногами по тулубу та викрав в останнього шкіряне портмоне марки «Масі мадюта», в якому знаходились зв`язка ключів, травматичний пістолет, дозвіл на зброю та гроші. З розміром завданої ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 24600 грн. погоджується. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, оскільки збитки відшкодовані в повному обсязі. Покарання просив визначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий. За місцем проживання характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Знаходиться на обліку у лікаря-уролога КНП «Дубровицька ЦРЛ».

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та стан здоров`я обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ПризначитиОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-шкіряне портмоне марки «Масі мадюта» чорного кольору, зв`язку ключів від квартири в кількості 3 шт, один ключ від сейфу, травматичний пістолет марки «ПМР К-9мм» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю № НОМЕР_2 (серія НОМЕР_3 ), виданого на ім`я ОСОБА_6 26.07.2016 р. відділом дозвільної системи ліцензування та додержання охоронюваного нагляду Управління громадської безпеки ГУ МВСУ у Львівській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ НОМЕР_4 сірого кольору в чохлі білого кольору із вставленою сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_5 повернути ОСОБА_4 ;

-DVD-R диски , на якому містяться копії записів з камер відеоспостереження клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1