Провадження № 11-кп/4823/455/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006329, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, неодруженої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини, просить його скасувати в частині застосування ст. 76 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий, яким на ОСОБА_6 , відповідно до ст. 76 КК України, покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без змін.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання: за ч.1 ст. 185 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.; за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, її зобов`язано не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Стягнуто з неї на користь держави 1001 грн. 00 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд 1 інстанції, звільняючи обвинувачену на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання та встановлюючи їй іспитовий строк, не поклав на неї всіх обов`язків, визначених у ч. 1 ст. 76 КК України, які покладаються в обов`язковому порядку, зокрема, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, тобто, не застосував закон, який підлягав застосуванню, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у постанові від 13.12.2018 р. (справа №485/1613/17).

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 26.06.2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала дві золоті сережки, 585 проби, загальною вагою 5 г, вартістю 3063 грн. 25 коп., що належать ОСОБА_8 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

29.07.2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала блендер марки «Hilton SMS 8143», вартістю 205 грн. 48 коп., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

09.08.2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала блендер марки «Orion orb-012», вартістю 200 грн., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

13.08.2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала радіотелефон марки «Panaconic kg-tg 2511 ua», вартістю 928 грн. 28 коп., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

14.08.2018 року, в денний час, ОСОБА_6 , правомірно знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала монітор марки « LG W2043», вартістю 2200 грн., що належить ОСОБА_8 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав; обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала. Зазначила, що у скоєному щиро кається. Не заперечувала щодо покладення на неї всіх обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, які зобов`язувалась виконувати.

Дії обвинуваченої судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ст. ст. 408, 420 КПК України, погіршення становища обвинуваченого можливе лише при ухваленні судом апеляційної інстанції свого вироку, а при постановленні ухвали не допускається.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 420 цього Кодексу апеляційний суд має скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання чи неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частина 1 ст. 421 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано, окрім іншого, у зв`язку з необхідністю застосувати суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання лише у разі, якщо на цих підставах апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Суд 1 інстанції призначив покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, обґрунтовано дійшов висновку про призначення їй покарання в межах строку, передбаченого частинами інкримінованої статті, із застосуванням положень ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим, за змістом ч.4 ст.374 КПК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75-79 КК України, у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначаються обов`язки, покладені на засудженого.

Згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: п.1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; п.2 -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Проте, суд 1 інстанції, звільнивши обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклав на неї обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, проте не поклав інших обов`язків, визначених в п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку колегії суддів, виходячи із аналізу норм ст. ст. ст. 408, 420, 421 КПК України, ст. 76 КК України, доводи апеляційної скарги прокурора є такими, що пов`язані з необхідністю погіршити становище обвинуваченої.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині покладених обов`язків на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд 1 інстанції врахував як ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, обставини, за яких їх вчинено, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і докладно зазначив це в своєму рішенні, з чим погоджується колегія суддів, і враховуючи все вище зазначене, вважає за необхідне призначити обвинуваченій остаточне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_6 в частині покладених обов`язків на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.;

за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині цей вирок - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4