Справа № 461/8439/19
Провадження № 1-кс/461/9430/19
УХВАЛА
іменем України

06.11.2019 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СУ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 з ненаданням потерпілому ОСОБА_3 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, з постановлення 26.10.2018 року постанови про відмову у задоволенні клопотання (не визнання потерпілим), не надсилання її потерпілому, не залучення до слідчих дій і не допитаному та з постановленням постанови про закриття провадження, такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто протиправною; скасувати постанову від 26.10.2019 року про відмову у задоволенні клопотання як незаконну і зобов`язати слідчого невідкладно надати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги покликається на те, що постановою старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 26.10.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його клопотання про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні за номером 0001005. Вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки слідчий виніс її не з`ясувавши усіх фактичних обставин справи, не провівши слідчих дій. Крім того, слідчим не виконано ухвали Печерського районного суду м.Києва від 20.02.2016 року та ухвали першої та другої інстанції від 20.08.2018 року, 30.08.2018 року та 21.11.2018 року.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності та скаргу задоволити з підстав, викладених у такій.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
На підставі ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Прокуратури Львівської області знаходиться кримінальне провадження за №0001005 від 30.03.2017 року.

25.10.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотаннями про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 26.10.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його клопотання.

Слідчий ОСОБА_4 мотивував постанову тим, що із жодних процесуальних документів, долучених до матеріалів кримінального провадження, в тому числі, заяви про вчинення кримінального правопорушення та клопотання ОСОБА_3 не вбачається заподіяння останньому діями судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 матеріальної чи моральної шкоди, що полягала у винесення у винесенні суддею 16.11.2015 року постанови про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП в межах судової справи №466/6907/15-к.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні №0001005 від 30.03.2017 року, адже відомості в ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02.03.2017 року про зобов`язання службової особи Генеральної прокуратури України внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20.02.2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Проте, на думку слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 від 26.10.2019 року є необгрунтованою належним чином, а висновки, викладені у ній носять формальний характер.

Слідчий суддя зазначає, що прокурору або слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність завданої кримінальним правопорушенням фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди. В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявників.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, доводи ОСОБА_3 про заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди у постанові вказаній вище не спростовані слідчим.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову у визнанні заявника потерпілим підлягає скасуванню.
Крім того, питання визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до вимог ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Відтак, у слідчого судді відсутні правові підстави зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні та надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а тому в цій частині скарга не підлягає до задоволення.
У відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, а відтак, суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Таким чином, задоволення скарги ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 щодо невручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, винесення оскаржуваної постанови та не вручення її потерпілому, не проведення слідчих дій, суперечитиме вищенаведеним нормам КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, вимога про визнання дій слідчого протиправними до задоволення не підлягає, однак, з огляду на передбачений кримінальним процесуальним законом обов`язок слідчого мотивувати постанову про відмову у визнанні потерпілим, з урахуванням процесуальної самостійності слідчого, передбаченої ч.5 ст.40 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задоволити частково, скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 26.10.2019 року та зобов`язати його повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 25.10.2019 року та винести мотивовану постанову.
Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 26.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001005 від 30.03.2017 року.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повторно розглянути ОСОБА_3 від 25.10.2019 року та винести мотивовану постанову.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1