Справа № 129/2675/19
Провадження по справі № 1-кп/129/519/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000152 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

Встановив:
Старший солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду стрільця-санітара 1-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 4-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для надання допомоги своїм діду і бабі похилого віку, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 01.02.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 16.09.2019 р. - дня з`явлення до Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення без поважних причин військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду стрільця-санітара 1-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 4-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю надання допомоги своїм діду і бабі похилого віку, вирішив ухилитися від військової служби і 01.02.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 16.09.2019 р. - дня з`явлення до Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивні характеристики, відсутність судимості.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст.69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч.4 ст.407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і з застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800,00 грн.).

До набуття вироком законної сили відносно засудженого запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: