справа №619/3920/19
провадження №1-кп/619/448/19
ВИРОК
іменем України

07 листопада 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000153 від 12.08.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, вдівця, працюючого електриком НПО Уніхімтек м. Подольськ Московської області РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України,
за участю:
прокурораОСОБА_4
захисника обвинуваченогоОСОБА_5 ОСОБА_3

встановив:

11.08.2019 року ввечері ОСОБА_3 , перебуваючи на території Приморського парку м. Маріуполь Донецької області, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, незаконно придбав (шляхом привласнення знайденого) особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.
У подальшому, 12.08.2019 року ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 3,5789 грам та діючи з метою ускладнення виявлення під час митного контролю зазначеного наркотичного засобу, помістив паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом у задню ліву кишеню джинсів, які були одягнені на ньому. У подальшому, в цей же день, приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись на автовокзалі за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема, 115, здійснив посадку на пасажирське місце №23 у рейсовий автобус марки «SETRA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » сполученням «м. Маріуполь (Україна) м. Москва (Російська Федерація)», після чого автобус виїхав у даному напрямку.
Далі, 12.08.2019 року приблизно о 18 год. 40 хв. ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії в`їхав в якості пасажира зазначеного вище автобусу в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Магістральний» Харківської митниці ДФС.
У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, та усвідомлюючи, що переміщує через митний кордон України зазначений вище особливо небезпечний наркотичний засіб з приховуванням від митного контролю під час усного декларування з метою реалізації свого злочинного наміру приховав від співробітників Харківської митниці ДФС той факт, що переміщує через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.
Після цього співробітниками прикордонної служби був проведений огляд ОСОБА_3 з використанням службового собаки, який в ході зазначеного огляду «спрацював» на лівий задній карман його джинсів. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи виконувати злочинний умисел та усвідомлюючи, що переміщує через митний кордон України зазначений вище особливо небезпечний наркотичний засіб з приховуванням від митного контролю, в ході повторного усного декларування з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на контрабанду заявив співробітникам Харківської митниці ДФС про відсутність в нього будь-яких предметів (товарів), заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України.
Далі, на підставі аналізу та оцінки ризиків, у зв`язку із спрацюванням службового собаки на ОСОБА_3 , який слідував на пасажирському місці №23 вказаного автобусу, співробітниками Харківської митниці ДФС було прийнято рішення про письмове декларування ОСОБА_3 та проведення огляду його особистих речей. В письмовій декларації ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на переміщення наркотичних засобів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, повторно вказав про відсутність у нього речей, що підлягають декларуванню, а також заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України.
Однак, злочинний умисел ОСОБА_3 , направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежать від його волі, оскільки під час митного контролю, який здійснювався з використанням службового собаки, останній спрацював на лівий задній карман його джинсів. Після цього в ході подальшого огляду у лівому задньому кармані джинсів ОСОБА_3 виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору.
Відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України № 3/2033се-19 від 14.08.2019 року, вилучена 12.08.2019 року в ході проведення огляду місця події речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 3,5789 грам. Відповідно до Списку №1 Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (контрабанда), суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що на обліку у лікаря психіатра він не перебуває, однак з 24.11.2005 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин, синдром залежності, характеризується посередньо, раніше не судимий.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини в сукупності з обставинами справи, суд вважає, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не визначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначати покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які наведено вище, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 305 КК України, з ізоляцією від суспільства.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 93 КПК України за проведення експертиз суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді двох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 12 серпня 2019 року.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 3,5489 грам (після проведення експертизи), спиртові змиви з пальців рук та долоней правої і лівої руки ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів УСБУ в Харківській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2198 грн. 14 коп. за проведення експертиз у справі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1