КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5343/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2019 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.10.2019 року включно, з визначенням застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, грузина, громадянина Грузії, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в Україні проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Також слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2019 року було зобов`язано слідчих, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0008098 від 23.08.2019 року забезпечити проведення невідкладного судово- медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження, та в разі необхідності забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу.
На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, провести розслідування фактів, викладених в усній заяві свідка ОСОБА_11 щодо примушування з боку невідомих працівників поліції давати викривальні показанні на ОСОБА_6 та підписати протокол її допиту як свідка, зафіксованій в журналі судового засідання від 27.08.2019 року та на диску CD-R із звукозаписом судового засідання.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що в порушення норм КПК України, що передбачають порядок реєстрації кримінальних правопорушень в ЄРДР, інформація про вчинення кримінального правопорушення була зареєстровано за два дні до його фактичного вчинення, що ставить під сумнів як саму реєстрацію так і законність подальших слідчих дій та процесуальних рішень.
ОСОБА_6 повністю визнає вину надавши викриваючі його та іншого співучасника покази, шкода завдана правопорушенням відшкодована, так як все викрадене було повернене потерпілій. Останній позитивно характеризується, не судимий, має посвідку на постійне проживання в Україні та має місце проживання в м. Хмельницькому, допитана у судовому засіданні дружина зобов`язалася утримувати чоловіка у разі застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В матеріалах клопотання відсутні належні докази, які б свідчили про наявність ризиків та слідчим суддею не враховано наявність міцних соціальних зв`язків: роботи, постійного місця проживання, відсутності судимостей, що свідчать про високий рівень морально-етичних якостей особистості.
Щодо наявності зазначеного слідчим суддею ризику впливу на свідків або переховування, то підозрюваний не вчиняв дій, які б свідчили про наміри ухилення або переховування від органів слідства або суду (зміна місця проживання, реєстрації, намагання виїхати або організувати виїзд за межі України тощо). Навпаки, на пропозицію правоохоронців прослідувати до органу внутрішніх справ погодився та своїми діями тільки сприяв органам слідства. Під час досудового розслідування були допитані свідки та потерпіла, де було вчинено кримінальне правопорушення, жодного впливу на них підозрюваним вчинено не було та заяв або скарг до правоохоронних органів не надходило. Визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 153680 грн. значно перевищує фінансові можливості підозрюваного та є неспівмірним із доходами ОСОБА_6 , а тому на думку захисника у суду апеляційної інстанції є всі підстави для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів,в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008098 від 23.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, вступив в злочинну змові з ОСОБА_12 з метою вчинення таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення до квартири АДРЕСА_3 .
З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на крадіжку майна громадян, у спосіб проникнення до помешкань шляхом відчинення замків вхідних дверей відмичками, розподілили між собою ролі, за якими ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , знаходячись у наглядно знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в гостях у квартирі АДРЕСА_4 , яка розташована на 15 поверсі.
Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_12 , 25.08.2019 року, приблизно 05 год. 30 хв., проходячи по під`їзду, почали оглядати вхідні двері помешкань з метою проникнення та крадіжки чужого майна, що знаходиться у квартирах, де звернули увагу на вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 поверсі зазначеного будинку, впевнившись, що власники в квартири відсутні, використовуючи відмичками відчинили вхідні двері та проникли до приміщення зазначеної квартири, де переслідуючи корисливий мотив своїх дій, почали оглядати помешкання та відшукувати речі та цінності з метою їх крадіжки.
Так, ОСОБА_6 діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_14 , 25.08.2019 року, приблизно о 05 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 таємно викрали наступне майно яке належить ОСОБА_15 , а саме: жіночу сумку бордового кольору «Leviece» вартістю 500 грн.; флакон парфюм «One plus» вартістю 250 грн.; флакон парфюм «Lancom» вартістю 1800 грн.; три флакони парфюм «ТОМ FORD YELVET ORCHID100 мл.». вартістю 3000 грн, парфюм «ORCHID Soleil 100 мл». вартістю 3000 грн, парфюм «Black ORCHID ЮОмл.» вартістю 3000 грн.; наручний годинник «Geneva» чорного кольору вартістю 200 грн.; наручний годинтж червоного кольору «Geneva» вартістю 200 грн.; браслет зеленими камінцями вартістю 70 грн.; браслет з коричневими камінцями вартістю 800 грн.; браслет сріблястого кольору у формі вісімок вартістю 170 грн.; шість каблучок біжутерії не представляє матеріальної шкоди.; одну каблучку золотистого кольору вартістю 1700 грн.; біжутерія у вигляді скрипкового ключа вартістю 200 грн.; браслет золотистого кольору з натуральними камінцями зеленого та червоного кольору вартістю 600 грн.; дві сережки рожевого кольору матеріальної цінності не представляє; дві сережки салатового кольору матеріальної цінності не представляє; дві сережки золотистого кольору матеріальної цінності не представляє; дві сережки сріблястого кольору з білими камінцями матеріальної цінності не представляє; чехол для годинника чорного кольору матеріальної цінності не представляє; наручний годинник золотистого кольору «Royzess» вартістю 3500 грн.; кофта марки «Qman» вартістю 300 грн.; наручний годиник Fitron вартістю 4500 грн.; наручний годинник Cvarz вартістю 200 грн.; наручний годинник «Maria Clamet» вартістю 2500 грн. та кошти в сумі 117 грн. купюрами по 1 гривні.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 26 607 грн.
25.08.2019 року у ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.08.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
27.08.2019 року слідчий Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.10.2019 року включно, з визначенням застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, всупереч доводам захисника.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав дини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування осування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, всупереч доводам апеляційної скарги, дають достатні підстави вважати, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а також встановив, що для запобігання встановленим ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, враховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення кримінального правопорушення.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на законних підставах, у відповідності до положень ч. 5 ст. 182 КПК України визначив ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 153 680 грн., з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесеннята у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_6 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_6 .

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно застосував запобіжний захід відносно підозрюваної, а зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.10.2019 року включно, з визначенням застави, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3