Справа №: 398/1457/19
провадження №: 1-кп/398/317/19
УХВАЛА
Іменем України

"24" вересня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
розглядаючи у судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого- ОСОБА_10
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинувачених переховуватись від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечує проти продовження йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою , просить змінити на домашній арешт, так як він не буде ухилятись від суду.
Захисник ОСОБА_9 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_5 ,та вважає, що відносно обвинуваченого можливо обрати запобіжний захід - домашній арешт, так як ризики , зазначені прокурором , не підтверджуються.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою , просить змінити на більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_8 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як свідки та потерпіла вже допитані, обвинувачений не судимий, має сім`ю.

Судова колегія, заслухавши думку учасників процесу, встановила наступне.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
В рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
По даному кримінальному провадженню в підготовчому судовому засіданні ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 02.05.2019 р. обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою від 15 серпня 2019 р. строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, строк дії запобіжного заходу спливає 13 жовтня 2019 р. Розмір застави не визначався, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, тобто розбій, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, та у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном із застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення грабежу, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України. У разі визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень їм загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачені , перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.
Судова колегія дійшла висновку, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ризики, які були визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились. Зміна запобіжних заходів на більш м`які, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинувачених під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу та приймаючи до уваги особу обвинувачених, судова колегія вважає за доцільне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. 331 КПК України, -
У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 24 вересня 2019 р. до 22 листопада 2019 р. включно.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 24 вересня 2019 р. до 22 листопада 2019 р. включно.
Копію ухвали направити в Державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
.
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3