Справа № 632/839/19
Провадження № 1-кп/639/493/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 08.04.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000222, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аккуль Кокчетавського району Кокчетавської області Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор, обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, посилаючись на його відповідність вимогам КПК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, про дату час та місце його проведення повідомлялись належним чином, в поданих до суду заявах просили провести підготовче судове засідання без їх участі, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували. З огляду на викладене, в силу ч. 2 ст. 314, ст. 325 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, колегія суддів приходить до такого.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу та складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: - фактичних обставин кримінального правопорушення; - правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); - формулювання обвинувачення. Виходячи з цього, обвинувальний акт повинен містити як виклад обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто складатися з описової та резолютивної частини.
Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд здійснюється лише відносно особи, якій висунуте обвинувачення, і тільки в межах висунутого обвинувачення, згідно до обвинувального акту.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові № 5-328кс16 від 24.11.2016 року Верховний Суд України, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист.
Водночас, як вбачається з обвинувального акту, у розділі «Виклад фактичних обставин справи кримінального правопорушення», відповідні обставини не викладені, а містяться дані про час надходження рапорту слідчого, дата внесення відомостей до ЄРДР за №0000222, дати доручення проведення досудового розслідування слідчому та призначення прокурора по кримінальному провадженню, тобто в ньому викладений хід досудового розслідування.

При цьому у розділі обвинувального акту «Формулювання обвинувачення» не сформовано обвинувачення, а наведено фактичні обставини кримінального правопорушення.

Отже, обвинувальний акт є суперечливим та не містить передбаченої КПК України чіткої структури.

Недотримання цих вимог закону може негативно вплинути на право обвинуваченого ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення, що стане порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є тим більше неприпустиме з огляду на тяжкість злочину, за яким кваліфіковано дії ОСОБА_6 ..
При цьому необхідно відзначити, що відповідно ж до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Отже, у випадку визнання особи винуватою, у вироку має бути зазначено саме формулювання обвинувачення, а не обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором не дотримано вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону, оскільки зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000222 стосовно ОСОБА_6 фактично не вбачається чіткої його структури, яка передбачена п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
При цьому згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000222 є очевидною і не є такою, що підлягає усуненню в порядку ст. 338 КПК України, та, у випадку призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, суд буде зв`язаний волею прокурора щодо зміни обвинувачення.
Наведені порушення, шляхом позбавлення гарантованих Конституцією України та КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом структури обвинувального акту, на думку колегії суддів, під час судового розгляду перешкоджають розгляду обвинувального акту по суті та може унеможливити, за результатами такого судового розгляду, ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

Щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , то прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про його продовження.

Захисник та обвинувачений проти задоволення вказаного клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на більш м`який, а саме домашній арешт за адресою в м. Харкові, де проживає сестра ОСОБА_6 ..

При цьому ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.04.2019 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2019р. та від 22.07.2019р. ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.08.2019 року та 19.09.2019 року відповідно.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 України, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Судом враховується, що на даний час є наявними вищезазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, адже неодружений, дітей на утриманні не має, дані про його працевлаштування відсутні, судова колегія приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, у зв`язку з чим йому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому доводи наявність на утриманні у ОСОБА_6 непрацездатних батьків та дитини документально не підтверджені. Також стороною захисту не надано доказів неможливості перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я.

Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який, а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 384 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 08.04.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000222, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15,п. 1 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України повернути прокурору Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 14.11.2019 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт - відмовити.
Ухвала в частині дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3