Дата документу 03.09.2019 Справа № 314/3456/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/3456/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/814/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добропілля, Донецької області, громадянина України, який має повну середню освіту, на даний час відбуває покарання в ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№ 1)», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07 жовтня 2009 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.,

21 листопада 2011 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.ч.1,2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

21 березня 2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 місяців арешту,

12 березня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

04 грудня 2017 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту,

18 грудня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, проте прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, клопотання не містить обставин, які б слугували підставою для застосування положень п.2 ч.2 ст.183 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що органом досудового слідства відповідно до положень п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,З,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 утримується в установі обмеження волі разом з очевидцями даного злочину. Стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що перебуваючи неізольованим від них, ОСОБА_6 зможе незаконними засобами впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме примушувати їх до дачі неправдивих показань на його користь, що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також засуджений може повторно самовільно залишити межі виправного центру, оскільки режим утримання осіб засуджених до обмеження волі не передбачає повне обмеження їх пересувань по території виправного центру і за його межами.

Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 попередньо скоював корисливі злочини, злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, злочини проти власності.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та аналіз особистості підозрюваного свідчить про наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з таких підстав:

при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, усвідомлюючи тяжкість своїх діянь і невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні.

Згідно з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, відбуваючи покарання у виді обмеження волі в ДУ "Дружелюбівський виправний центр (№ 1)", 26 липня 2019 року, о 08-00 годині, на підставі рознарядки на вивід засуджених на роботу прибув на робоче місце на контрагентський об`єкт «Євробудгруп», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, після чого о 14 годині 30 хвилин, будучи особою засудженою до обмеження волі, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, залишив своє робоче місце, де був працевлаштований робочим, та направився у невідомому напрямку. У подальшому, 27 липня 2019 року о 12 годині 45 хвилин, за результатами вжитих першочергових розшукових заходів службовими особами ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)», засудженого ОСОБА_6 було виявлено та повернуто до місця відбування покарання. За це діяння ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, вислухана думка прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу останнього в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини зазначеного правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України.
Обґрунтованість підозри ніким не оспорюється.
Проте, перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 наступного дня після самовільного залишення місця обмеження волі був повернутий до місця відбування покарання, співпрацював зі слідством, не намагався повторно залишити місце обмеження волі, не допускав порушень порядку відбування покарання. Режим відбування покарання передбачає такі обмеження, які здатні забезпечити його належну поведінку та дотримання процесуальних обов`язків.
З врахуванням того, що вказані ризики не доведено, а також того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, тобто запобіжний захід у такому випадку у вигляді тримання під вартою, згідно з положеннями п.2 ч.2 ст.183 КПК України, може бути застосований виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, підозрювана особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання.
Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.
Зазначені висновки прокурором не спростовані.
Більш того, при апеляційному розгляді встановлено, що обвинувальний акт у провадженні вже направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4