Справа № 136/269/14-к
Провадження №11-кп/801/1034/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2019 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187 КК України.

В ході судового засідання прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_11 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що у обвинуваченого закінчується двомісячний строк дії запобіжного заходу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечили, оскільки, на їх думку, відсутні підстави для продовження такого строку.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 24 червня 2019 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб -до 22 серпня 2019 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу. Вимоги мотивує тим, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, у м. Вінниці з 2015 року не проживав, отже немає стійких соціальних зв`язків. Крім того, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час ухилявся від суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук. З а таких обставин, процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою перебуваючи на волі останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2019 року, якою продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб - до 22 серпня 2019 року включно, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: