УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про скасування арешту майна

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2019 в рамках кримінального провадження №0001872, досудове розслідування якого здійснюється СУ ГУ НП в м. Києві, накладено арешт на видаткові операції по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , відкритим у АТ «Ощадбанк» (, МФО 300465, адреса місця знаходження м. Київ, вул. Госпітальна, 12г).

Заявник вказує, досудове розслідування кримінального провадження №0001872 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України за фактом вбивства 05.03.2019 ОСОБА_7 .

Зазначає, що потерпілі у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є спадкоємцями власника вказаних банківських рахунків ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.09.2019, спадкова справа №05/2019.

Посилаючись на зазначене, також те, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не є підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а накладений арешт позбавляють останніх оформити право на спадкове майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання, також матеріали, які слугували підставою для накладення арешту слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0001872 та накладено арешт на видаткові операції по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , відкритим у АТ «Ощадбанк».

Підставою для накладення арешту послугувало те, що спірне майно визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та з метою запобігання незаконному заволодінню та можливому незаконному відчуженню спірного майна.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено з метою збереження речових доказів відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, оскільки наявні ризикивідчуження спірного майна.
При цьому, чинним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При розгляді клопотання по суті встановлено нові обставини, які спростовують твердження слідчого, що спірні грошові кошти на арештованих банківських рахунках є об`єктом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001872 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, в ході розслідування якого встановлено, що 05.03.2019 близько 11:00 год. невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів, шляхом проведення пострілу із вогнепальної зброї у життєво важливий орган (голову) умисно позбавила життя ОСОБА_7 .

Диспозиція п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачає вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів.
Отже, об`єктивна сторона злочину полягає у бажанні отримати у зв`язку із вчиненням злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий аргументував застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження наявністю підстав для перевірки в ході досудового розслідування причетності осіб, які перебувають у родинних стосунках із ОСОБА_7 та його партнерів по бізнесу.
Разом з тим, як зазначено представником потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 у клопотанні про скасування арешту майна, у квітні 2019 в рамках вказаного кримінального провадження були затримані та заарештовані особи, яким було повідомлено про підозру у скоєнні злочину відносно ОСОБА_7 .

При цьому, з наявних у слідчого судді матеріалів не вбачається причетність спадкоємців ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які мають статус потерпілих у даному кримінальному провадженні, до вчинення вказаного кримінального правопорушення
Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на законі та у сукупності спростовують твердження слідчого, що спірне майно, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу, а тому воно не є доказом та об`єктом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, будь яких доказів на підтвердження обґрунтування таких тверджень не надано, як і не надано доказів причетності ОСОБА_6 , ОСОБА_3 до вказаного кримінального провадження.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

При вирішенні питання про скасування арешту майна також необхідно враховувати співмірність між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, з метою уникнення більш складних наслідків.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, підсумовуючи, слідчий суддя вважає не співмірним застосування накладеного арешту та доходить висновку, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2019 на видаткові операції по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , відкритим у АТ «Ощадбанк» (, МФО 300465, адреса місця знаходження м. Київ, вул. Госпітальна, 12г).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.11. 2019.

Слідчий суддя