Провадження №1-кп/127/572/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001401 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Липовецького району смт. Липовець, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого наладчиком ТОВ «Вінтар», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова Глодянського району с. Садове, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 близько 15:00 год. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи на території ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар», що знаходиться за адресою: місто Вінниця, вулиця Некрасова, будинок № 87, так як вони були діючими працівниками даного заводу, помітили біля складського приміщення шість металевих кілець, шириною 22,5 см, діаметром 41 см., загальною вагою 78 кг., після чого у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та вони домовились між собою про спільне вчинення крадіжки, вступивши таким чином у попередню змову.

Реалізовуючи зазначений спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, розподіливши між собою ролі, діючи з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись нагодою та будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає та ніхто їх не зможе викрити, шляхом вільного доступу до вищевказаних металевих кілець ОСОБА_6 перекинув їх через бетонний паркан даного заводу ОСОБА_5 , що перебував з іншої його сторони. Після чого ОСОБА_6 переліз через паркан вищевказаного заводу та спільно з ОСОБА_5 , взявши викрадене майно, а саме шість металевих кілець, шириною 22,5 см., діаметром 41 см., загальною вагою 78 кг., вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2692/18-21 від 15.05.2018 складає 531 грн. 96 коп., з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар» збитків на загальну суму 531 грн. 96 коп.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачені свою винуватість у вчиненні даного злочину визнали повністю, щиро розкаялися, визнали фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає за можливе обмежитись допитом обвинувачених та представника потерпілого щодо міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину визнав повністю при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що він разом з ОСОБА_6 працювали в ТОВ «Вінтар». 10.04.2018 він спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи на території даного заводу, помітили біля складського приміщення шість металевих кілець. Користуючись нагодою, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 перекинув через бетонний паркан заводу металеві кільця, після чого ОСОБА_6 переліз через паркан вищевказаного заводу та вони взявши викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Металеві кільця здали до пункту прийому металобрухту. Про вчинене дуже шкодує, просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені злочину визнав повністю при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що він разом з ОСОБА_5 працювали в ТОВ «Вінтар». 10.04.2018 він спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи на території даного заводу, помітили біля складського приміщення шість металевих кілець. Користуючись нагодою, що за їх діями ніхто не спостерігає він перекинув через бетонний паркан заводу за яким стояв ОСОБА_5 металеві кільця, після чого він переліз через паркан вищевказаного заводу та вони взявши викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Металеві кільця здали до пункту прийому металобрухту. Про вчинене дуже шкодує, просить суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 до суду не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених потерпілий не має, щодо міри покарання просить суд суворо їх не карати.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні судом були досліджені докази, що характеризують ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме:
- характеристика з місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується позитивно;

- довідка з КЗ ВОНД «Соціотерепія», відповідно до якої ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку в даній установі не перебуває;

- довідка з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, відповідно до якої ОСОБА_5 за даними картотеки диспансерного відділення не значиться;

- характеристика з місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_6 характеризується позитивно;

- довідка з КЗ ВОНД «Соціотерепія», відповідно до якої ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку в даній установі не перебуває;

- довідка з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, відповідно до якої ОСОБА_6 за даними картотеки диспансерного відділення не значиться.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини злочину, пост кримінальну поведінку обвинуваченого, особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, згідно досудової доповіді складеної на ОСОБА_5 , виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини злочину, пост кримінальну поведінку обвинуваченого, особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, згідно досудової доповіді складеної на ОСОБА_6 , виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті. Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті. Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 2692/18-21 від 15.05.2018 покласти на обвинувачених, в рівних частках, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ними злочину.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст. 65, 75, 76, 185 КК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в рівних частках, на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 2692/18-21 від 15.05.2018 в сумі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: шість металевих кілець,переданих на відповідальне зберігання, представнику потерпілого ОСОБА_7 повернути власнику ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар».

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: