Провадження № 1-кп/243/325/2019
Справа № 243/231/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно ЄДРДР № 0002273 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , отримує дохід за цивільно-правовою угодою надаючи послуги модератора сайту «Віоліті», з вищою освітою, за спеціальністю «вчитель початкових класів», розлученого, має неповнолітню дитину, інвалідом не є, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 ,
потерпіла ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :
Згідно із рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року та на підставі виконавчого листа № 240/47/15-ц від 05 травня 2015 року ОСОБА_6 повинен сплачувати на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання свого сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2015 року і до повноліття дитини.
Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
ОСОБА_6 на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості перебував тричі:
1) в період часу 05 березня 2015 року по 26 квітня 2015 року(реєстрація припинена з 27 квітня 2015 року за невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів);
2) в період часу 28 липня 2015 року по 29 березня 2016 року( реєстрація припинена з 30 березня 2016 року відповідно до заяви про відмову від послуг служби зайнятості);
3) в період часу 12 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року(реєстрація припинена з 31 жовтня 2016) року за невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів.
Обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я ОСОБА_6 не має, офіційно ніде не працевлаштувався до теперішнього часу заходів до працевлаштування не вживав, однак отримує певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, в повному обсязі гроші на утримання дитини(аліменти) не сплачував, будь якої іншої допомоги своєму неповнолітньому сину ОСОБА_11 не надавав, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 21 січня 2015 року по 06 грудня 2018 року в сумі 41166,41 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину свою не визнав у повному обсязі, показання давати відмовився, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, пояснила, що за рішенням суду обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини, проте ухиляється від їх сплати. Обвинувачений рішення суду першої інстанції оскаржив, однак Апеляційним судом рішення залишено без змін, після чого вона подала виконавчий лист на примусове виконання. Обвинувачений сплачував аліменти, але не постійно та невеликими сумами, а потім перестав сплачувати кошти. В грудні 2018 року та в січні 2019 року сплатив аліменти, в лютому 2019 року частково, і більше не платив. Скільки взагалі сплачено коштів ОСОБА_6 вона не може сказати, оскільки розрахунки залишила вдома. Погоджується із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем. Дійсно ОСОБА_6 звертався до Олександрівської ради із заявою про встановлення годин спілкування з дитиною. Також йому дозволили оплату дитячого садка, куди ходить дитина, однак їй невідомо чи платив він вказані кошти, оскільки кошти за садок вона самостійно сплачувала. Їй невідомо, чи був офіційно працевлаштований ОСОБА_6 , чи отримував дохід у інший спосіб. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, пояснив, що він проживає разом із потерпілою однією сім`єю з грудня 2014 року. Може ствердити, що ОСОБА_6 сплачував аліменти невеликим сумами, нерегулярно, за півроку до грудня 2018 року взагалі не сплачував аліменти. Наскільки йому відомо, обвинувачений не був офіційно працевлаштований, однак дохід отримував. Щодо розміру заборгованості, то наскільки йому відомо, він становить біля 50000 грн.. За дитячий садок сплачують кошти лише він та його дружина потерпіла по справі, йому невідомо, щоб кошти сплачував обвинувачений. Дитина в дитсадок ходить з 2016 року, і оплата за нього змінюється. Будь-яких розмов він особисто ні з обвинуваченим, ні з його матір`ю з приводу сплати аліментів не вів.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю обвинуваченого, права, передбачені ст. 63 Конституції України їй відомі, однак вона погоджується давати показання. При цьому свідок ОСОБА_13 показала, що її син ОСОБА_6 знав про рішення суду та обов`язок щодо сплати аліментів. Він постійно отримував дохід, оскільки працював, однак самостійно аліменти не сплачував, а кошти на оплату аліментів давав їй. Він їй давав кошти для придбання продуктів харчування, оплати комунальних послуг та для оплати аліментів. Вона в свою чергу здійснювала оплату аліментів, при цьому суму коштів вона самостійно встановлювала, іноді взагалі не платила, приймаючи рішення про несплату аліментів самостійно. При цьому, син цікавився у неї, чи сплатила вона аліменти, вона йому казала, що так, більше він нічого у неї не питав. Розмір коштів, які їй давав син у місяць коливався від 500 грн. до 2000 грн., його коштів не завжди вистачало на оплату аліментів. Її син не знав про дійсний стан речей по сплаті аліментів. При цьому син надав їй довіреність, і вона самостійно ходила у виконавчу службу з приводу несплати аліментів. ОСОБА_6 державний виконавець не повідомляв про наявність заборгованості по аліментам та не попереджав про кримінальну відповідальність у зв`язку із несплатою аліментів, а також його не було повідомлено про те, що його було внесено у реєстр боржників, ні безпосередньо, ні поштою. Вона, як особа за довіреністю, йому про наявність заборгованості також не повідомляла. Крім того повідомила, що вона та її син не згодні із рішенням суду про обов`язок щодо сплати аліментів, оскільки рішення прийнято на підставі сфальшованих документів, зокрема на підставі довідки переселенця, яку отримала потерпіла у зв`язку з тим, що вона зареєстрована на окупованій території, однак вона там на момент початку АТО не проживала, отже вона не може бути переселенцем, крім того вони із сином не можуть спілкуватися із дитиною, у зв`язку із тим, що потерпіла не дає їм такої можливості. За таких підстав вона самостійно вирішила не сплачувати аліменти на дитину, оскільки вони стягнуті на підставі документів, які є недостовірними.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що у нього, як у державного виконавця є на виконанні виконавче провадження по рішенню суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_6 .. Внаслідок несплати аліментів у ОСОБА_6 утворилася заборгованість, сукупний розмір якої більший за сукупний розмір аліментів за три місяці. Потерпіла написала відповідну заяву, внаслідок чого щодо ОСОБА_6 було внесене відомості до ЄДРДР щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України. ОСОБА_6 розмір заборгованості по аліментам ним обраховувався відповідно до чинного законодавства та інформації, яку він отримував з головного управління статистки в Донецькій області.Щодо того, чи повідомлявся про розмір заборгованості ОСОБА_6 та наслідки несплати у виді притягнення до кримінальної відповідальності, то зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження мається відповідна підписка про кримінальну відповідальність, крім того ОСОБА_6 рекомендованим з повідомленням листом було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, а інші повідомлення про необхідність сплати аліментів, про те, що його включено до реєстру боржників направлялися простою кореспонденцією, відправка якої реєструвалася в журналі. Про наявність заборгованості обвинувачений знав.

Судом також досліджені такі письмові докази:
Згідно із витягом з ЄРДР за № 0002273, 24 жовтня 2018 року внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч.1 ст. 164 КК України;
Згідно із заявою ОСОБА_9 від 29 вересня 2018 року, остання звернулася до відділу поліції із заявою, якою просила прийняти міри до ОСОБА_6 , який ухиляється від виконання рішення суду, щодо сплати аліментів на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно із рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2015 року і до його повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист № 240/47/15-ц, для подання на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби.
Згідно із ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21 липня 2015 року, рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року було залишено без змін.
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області 29 серпня 2015 року, 29 серпня 2015 року ОСОБА_15 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_16 » було змінено на « ОСОБА_17 »
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .
Згідно із довідкою розрахунком АСВП №47531989 від 06 грудня 2018 року, заборгованість по аліментам на 06 грудня 2018 року складає 41166 грн.41 коп..

Як видно із представленого розрахунку заборгованість по аліментам утворилася за період часу з 21 січня 2015 року по 06 грудня 2018 року. При цьому обвинувачений здійснював оплату аліментів в період з травня по липень 2015 року, з листопада 2016 року по лютий 2018 року. Суми, які сплачував обвинувачений були значно меншими, ніж передбачена у відповідному місяці сума коштів, яка підлягала сплати. Всього обвинуваченим сплачено за вищевказаний період 9492 грн. 54 коп..

Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2015 року, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47531989 на підставі виконавчого листа Олександрівського районного суду Донецької області виданого 05 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 аліментів на утримання сина. 18 травня 2015 року сторонам провадження було надіслано копії ухвали про відкриття.
Відповідно до виклику № 9429 від 31 березня 2016 року, ОСОБА_6 викликався до державного виконавця на 09 год. 00 хв. 07 квітня 2016 року, для вирішення питання про сплату боргу по виплаті аліментів в сумі 6528 грн. 43 коп.. У виклику застережено, що наслідком за ухилення від сплати аліментів є відповідно кримінальна відповідальність.

Судом був досліджений журнал реєстрації поштової кореспонденції Слов`янського ВДВС та встановлено, що запис про реєстрацію вказаного виклику відсутній.

Із змісту підписки від 22 липня 2016 року про зобов`язання ОСОБА_6 працевлаштування та попередження останнього по кримінальну відповідальність, видно що підпис ОСОБА_6 відсутній, також міститься запис державного виконавця ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_6 відмовився підписувати вказану підписку.

Обвинувачений в судовому засіданні ствердив, що він дійсно приходив до ВДВС у цей день написати заяву про те, щоб отримати відомості про розмір заборгованості по аліментам, однак із державним виконавцем не зустрічався, отже не бачив ніякої підписки.

Відповідно до попередження № 6712 від 18 червня 2018 року, ОСОБА_6 було попереджено, що у разі неявки до 21 червня 2016 року з відомостями про працевлаштування та/або даними про сплату заборгованості по аліментам, наслідком є відповідно кримінальна відповідальність.

Судом був досліджений журнал реєстрації поштової кореспонденції Слов`янського ВДВС та встановлено, що запис про реєстрацію вказаного попередження відсутній.

Відповідно до попередження № 47531989 від 15 жовтня 2018 року, ОСОБА_6 було попереджено, що у разі неявки до 22 жовтня 2018 року з відомостями про працевлаштування та/або даними про сплату заборгованості по аліментам, наслідком є відповідно кримінальна відповідальність.

Судом був досліджений журнал реєстрації поштової кореспонденції Слов`янського ВДВС та встановлено, що запис про реєстрацію вказаного попередження відсутній.

22 липня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до державного виконавця із проханням надати йому довідку про заборгованість за аліментами за період з січня 2016 року по 22 липня 2016 року.

Згідно повідомленням від 26 грудня 2018 року внесено відомості про ОСОБА_6 як про боржника до Єдиного реєстру боржників., станом на 26 грудня 2018 року, заборгованість з несплати аліментів становила 51010,95 грн.

Вказане повідомлення адресовано ОСОБА_6 , однак даних про отримання вказаного повідомлення ОСОБА_6 суду не надано.

26 грудня 2018 року, державним виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України.
Згідно із довідкою № 25871 від 06 серпня 2018 року наданою Слов`янським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області потерпілій ОСОБА_9 , заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів перед ОСОБА_9 станом на 06 серпня 2018 року становила 29469 грн.
Згідно із інформацією з Єдиного реєстру боржників від 26 грудня 2018 року, ОСОБА_6 внесено до вказаного реєстру як боржника щодо стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно із довідкою Слов`янського міського центру зайнятості № 17017/303/03 від 04 грудня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_6 на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості перебував тричі:1) в період часу 05 березня 2015 року по 26 квітня 2015 року(реєстрація припинена з 27 квітня 2015 року за невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів), 2) в період часу 28 липня 2015 року по 29 березня 2016 року( реєстрація припинена з 30 березня 2016 року відповідно до заяви про відмову від послуг служби зайнятості), 3) в період часу 12 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року(реєстрація припинена з 31 жовтня 2016) року за невідвідування центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів. Відповідно до довідок Слов`янського МЦЗ ОСОБА_6 у період з 12 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року було нараховано 18 грн. 13 коп, у період з 28 липня 2015 року по 29 березня 2016 року 368 грн. 52 коп., у період з 05 березня 2015 року по 26 квітня 2015 року 17 грн. 55 коп.
Згідно із довідкою з КП БТІ № 3597-2/0.84/01 від 20 листопада 2018 року,за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме на частину квартири АДРЕСА_2 .
Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 31 березня 2016 року державним виконавцем було арештовано майно ОСОБА_6 .
Згідно із повідомленням територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області № 31/5-1443-4458 від 2 грудня 2018 року, за ОСОБА_6 транспортний засіб не зареєстрований.
Згідно із відповіддю головного управління ДФС у Донецькій області № 17017/303/03.2018 від 04 грудня 2018 року, ОСОБА_6 перебував на податковому обліку як фізична особа підприємець з 18 січня 2011 року по 19 січня 2015 року.
Згідно із довідкою Слов`янського об`єднаного КПФУ Донецької області, ОСОБА_6 за період з 01 січня 2015 року по теперішній час не працевлаштований, нарахування з причин інвалідності не отримує.
Згідно із довідкою Слов`янського ВП, № 1/5233 від 18 грудня 2018 року, ОСОБА_6 раніше не судимий.
Згідно із копією трудової книжки ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , останній запис про офіційне працевлаштування ОСОБА_6 зроблений 02 червня 2014 року.
14 березня 2016 року між ОСОБА_6 та службою по заказам «Такси Своё» було укладено договір, про надання послуг с перевезення пасажарів ОСОБА_6 .
Згідно із висновком органу опіки та піклування виконкому Олександрівської селищної ради « 02-27/732 від 19 серпня 2016 року, було надано згоду ОСОБА_6 на тимчасове призупинення спілкування його з неповнолітнім сином ОСОБА_11 , з 01 серпня 2016 року.
Згідно із довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов`янська», дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було знято з обліку в амбулаторії № 5 КЗ «ЦПМСД м. Слов`янська», оскільки дитина у супроводі матері ОСОБА_15 змінили місце проживання та вибули до Криму.
Згідно із висновком органу опіки та піклування виконкому Олександрівської селищної ради « 02-27/742 від 31 серпня 2016 року, опікунська рада не заперечувала проти щомісячної сплати коштів ОСОБА_6 за перебування його неповнолітнього сина ОСОБА_11 в Олександрівському дитячому садку.
Згідно із представленою суду інформацією Слов`янського ВДВС від 22 травня 2019 року та відповідною довідкою з відділу статистики від 28 березня 2019 року, розмір заборгованості по аліментам розраховується щомісячно на підставі даних Головного управління статистки в Донецькій області.
В судовому засіданні було досліджено квитанції по сплаті аліментів ОСОБА_15 ОСОБА_6 .. Безпосередньо в судовому засіданні були співставленні суми коштів та дати їх сплати, які містилися в представлених стороною захисту квитанціях із даними про сплату аліментів, які містяться в письмовому розрахунку заборгованості по аліментах, здійсненому державним виконавцем, внаслідок чого встановлено, що при виконанні розрахунку заборгованості всі виплати, здійсненні обвинуваченим та надані суду, були враховані державним виконавцем.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до такого висновку.
Так в судовому засіданні були досліджені:
виклик № 9429 від 31 березня 2016 року, яким ОСОБА_6 викликався до державного виконавця на 09 год. 00 хв. 07 квітня 2016 року, для вирішення питання про сплату боргу по виплаті аліментів в сумі 6528 грн. 43 коп.. У виклику застережено, що наслідком за ухилення від сплати аліментів є відповідно кримінальна відповідальність;

підписка від 22 липня 2016 року про зобов`язання ОСОБА_6 працевлаштування та попередження останнього по кримінальну відповідальність, видно що підпис ОСОБА_6 відсутній, також міститься запис державного виконавця ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_6 відмовився підписувати вказану підписку.

попередження № 6712 від 18 червня 2018 року, яким ОСОБА_6 було попереджено, що у разі неявки до 21 червня 2016 року з відомостями про працевлаштування та/або даними про сплату заборгованості по аліментам, наслідком є відповідно кримінальна відповідальність.

попередження № 47531989 від 15 жовтня 2018 року, ОСОБА_6 було попереджено, що у разі неявки до 22 жовтня 2018 року з відомостями про працевлаштування та/або даними про сплату заборгованості по аліментам, наслідком є відповідно кримінальна відповідальність.

При цьому при дослідженні журналу поштової кореспонденції встановлено, що вищенаведені виклики та попередження не були зареєстровані у вказаному журналі.

Державний виконавець Сізонов в судовому засіданні пояснив, що такі виклики та попередження могли бути направлені і без реєстрації в журналі.

Суд критично ставиться до таких показань свідка та не приймає їх до уваги, оскільки будь-яких підтверджень того, що такі попередження направлялися боржнику суду не надані. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що проміжок часу між датою направлення вказаних викликів та попереджень, які зазначених в них та датою, на яку викликався боржник є незначним, що в свою чергу робить можливість отримання такої кореспонденції, а також вчинення будь-яких дій щодо виконання вимоги державного виконавця малоймовірною. Наведена обставина свідчить на думку суду про формальний підхід до виконання рішення суду і з врахуванням тієї обставини, що в матеріалах виконавчого провадження та в журналі вихідної кореспонденції відсутні будь-які докази направлення цих повідомлень, дозволяє прийти до ствердного висновку про те, що будь-яких попереджень обвинуваченому державним виконавцем не направлялося.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що слід виключити із обвинувачення ту обставину, що ОСОБА_6 неодноразово попереджав Слов`янський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Донецькій області про кримінальну відповідальність та злісне ухилення від сплати аліментів, як таку що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту в тій їх частині, що оскільки державним виконавцем не було повідомлено про кримінальну відповідальність обвинуваченого за ухилення від сплати аліментів, то в такому випадку склад правопорушення в діях обвинуваченого відсутній, виходячи з таких міркувань.

Так, кримінальна відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів передбачена національним законодавством, вона витікає з обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і жодним чином не пов`язана із попередженням чи не попередженням про це державною виконавчою службою. ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає порядок примусового виконання судових рішень і не покладає на виконавця обов`язок попереджати про кримінальну відповідальність.
Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 208/5439/16-к

Вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченого такої ознаки, як злісне ухилення від сплати аліментів, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до примітки до ст.. 164 КК України, у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем. При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту в тій їх частині, що суми щомісячних платежів вирахувані з незрозуміло звідки взятих даних, оскільки в матеріалах справи мається відповідь зі Слов`янського ВДВС та відповідна довідка з ГУ статистки в Донецькій області, відповідно до яких державний виконавець при складанні довідки керується даними про середній заробіток по місту та району, виходячи із офіційних даних ГУ статистки.
Суд також звертає увагу, що при складанні довідки про розмір заборгованості, державним виконавцем встановлено всі сплачені обвинуваченим кошти та відповідно зазначено їх у довідці із вказівкою на місяць оплати.
За таких обставин у суду немає підстав вважати, що розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства та складений без врахування всіх здійснених обвинуваченим платежів.
Аналізуючи вказаний розрахунок заборгованості суд приходить до висновку, що обвинувачений повністю не сплачував аліменти в лютому-березні, серпні-листопаді 2016 року та припинив повністю сплату аліментів, починаючи з квітня 2018 року.
В решту періоду обвинувачений сплачував аліменти, однак в сумах, які були меншими, ніж встановлено державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд не може прийняти уваги доводи сторони захисту в тій їх частині, що обвинувачений не знав про існування заборгованості по аліментах, оскільки як достовірно встановлено в судовому засіданні, і ця обставина визнана самим обвинуваченим, 22 липня 2016 року він приходив до ВДВС та писав власноруч заяву про надання йому відомостей про заборгованість по аліментам.
Судом також не приймаються до уваги доводи сторони захисту про те, що державним виконавцем не повідомлялося обвинуваченого про наявність заборгованості по аліментам, аліменти сплачувала свідок ОСОБА_13 , яка самостійно встановлювала суму оплати та самостійно перестала сплачували аліменти, не повідомляючи про це свого сина, отже в діях обвинуваченого відсутня така ознака як злісне ухилення від сплати аліментів, оскільки наявність заяви, де обвинувачений просить надати йому дані про заборгованість по аліментам ще у 2016 році, свідчить про те, що він знав про те, що у нього є така заборгованість. Суд звертає увагу на те, що із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що обвинувачений їй надавав кошти та вказував суму на сплату аліментів, однак вона завжди сплачувала у меншому розмірі, отже при зверненні до державного виконавця обвинувачений мав об`єктивну можливість ще у 2016 році перевірити суми, які були сплачені його матір`ю, і які ним надавалися для сплати, здійснити контроль за сплатою, тощо. Натомість обвинувачений не тільки не вжив заходів щодо усунення заборгованості по сплаті аліментів, а й без будь-яких об`єктивних причин з квітня 2018 року взагалі перестав сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому звернувся до органу опіки та піклування про надання йому можливості припинення спілкування із дитиною
Обвинувачений в судовому засіданні скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції, відмовився давати показання, разом з тим, при дослідженні письмових доказів зазначив, що він не заперечує свого обов`язку по сплаті аліментів, однак вважає, що оскільки його колишня дружина отримує кошти як переселенка по сфальсифікованій довідці, то ця обставина звільняє його від такого обов`язку, до того часу, поки йому не пред`являть довідку переселенця його колишньої дружини, отриману відповідно до вимог закону.
Суд також наголошує на тому, що із показань свідка ОСОБА_13 видно, що її син постійно отримував дохід за цивільно правовими угодами, отже будь-яких об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_6 не мав можливості отримувати дохід у суду немає.
При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обвинуваченим жодного разу не повідомлялося державному виконавцю про розмір та характер отримуваного їм доходу.
Суд приймає до уваги показання потерпілої, оскільки вони узгоджуються із зібраними по справі письмовими доказами.
Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_12 , оскільки вони дані під присягою, не містять внутрішніх протиріч та підтверджені показаннями потерпілої та зібраними по справі письмовими доказами.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_13 суд не може прийняти її показання в тій частині, де вона зазначає, що її син не знав про наявність заборгованості по аліментам, оскільки вони спростовані даними матеріалів виконавчого провадження, доводами самого обвинуваченого, який в процесі дослідження письмових доказів неодноразово зазначав, що сплаті з його боку аліментів повинно передувати надання ОСОБА_9 довідки переселенця, належним чином оформленої.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що мотиви по яких обвинувачений прийняв рішення про несплату аліментів, як то отримання коштів потерпілою, як переселенця на підстав довідки, яка на його думку є сфальсифікованою, є неприйнятними, оскільки в даному випадку відповідно до норм чинного СК України на батьків покладений безумовний обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, який може бути виключений лише у випадку, коли дитина має дохід, що значно перевищує дохід батьків та повністю забезпечує її потреби. Отже, на думку суду, для батьків попри все повинно бути пріоритетним забезпечення належних умов існування власних дітей, а таке нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про свідоме ухилення від їх виконання, до того з врахуванням тієї обставини, що обвинувачений є працездатним, має задовільний стан здоров`я та отримував дохід.
При цьому в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений повністю припинив сплату аліментів з квітня 2018 року і не здійснив впродовж всього часу тривання кримінального провадження щодо нього жодних дій по зменшенню заборгованості по аліментам та їх сплаті.
Таке нехтування батьківськими обов`язками обвинуваченим на думку суду є свідомим, а обставина того, що кошти по аліментам за довіреністю сплачувала його мати не може свідчити про об`єктивну неможливість сплати аліментів та принаймі контролю за їх сплатою.
Суд також наголошує на тому, що об`єктивних причин за яких обвинувачений не міг працевлаштуватися, не отримував дохід у будь-який інший спосіб в процесі судового розгляду не встановлено.
В ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ст. 164 ч. 1 КК України, знайшло своє підтвердження, подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 :
Згідно із довідкою КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 2260 від 23 листопада 2018 року, ОСОБА_6 на теперішній час на обліку у лікаря психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Згідно із довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» № 2/208-18 від 23 листопада 2018 року, ОСОБА_6 перебував під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з травня 2007 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголя, каннабіоїдів. Зловживання зі шкідливими наслідками. Знятий з нагляду лікаря у січні 2009 року у зв`язку із ремісією
Відповідно до характеристики складеної за підписом керівника комітету мікрорайону «Центр-1» за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , зарекомендував себе добре. За місцем проживання сварок не вчиняє, алкогольними напоями не зловживає. Скарги на його поведінку не надходили.
Згідно із загальною характеристикою складеної за підписом квартальної Центрального мікрорайону за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , зарекомендував себе з позитивної сторони. За місцем проживання сварок не вчиняє, алкогольними напоями не зловживає. Скарги на його поведінку не надходили. З квітня 2011 року по квітень 2014 року проживав із сім`єю, виховував свого сина ОСОБА_11 .
Згідно із характеристикою ОСББ «Гербера» засвідченого його головою, ОСОБА_6 ввічливий, допомагає в діяльності ОСББ, алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає.
Згідно із відповіддю КЛПЗ «Міська лікарня №1» ОСОБА_6 в період часу з 01 січня 2015 року по теперішній час за медичною допомогою в КЛПЗ «Міська лікарня № 1» не звертався.
Відповідно до досудової доповіді, Слов`янським МРВ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Згідно із висновком, Слов`янський МРВ з філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства(у тому числі для окремих осіб).
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:
на сьогодні обвинувачений має заборгованість по аліментам, яка станом на 06 грудня 2018 року становить 41166,41 грн.. Потерпілою стороною не заявлено вимоги щодо суворого покарання обвинуваченого, стороною обвинувачення не заявлено вимог щодо суворого покарання підсудного;
злочин, вчинений ним, віднесений законодавцем до категорії невеликої тяжкості,
обвинувачений провину у вчиненому не визнав, показання давати відмовився, скориставшись правом, наданим йому ст. 63 Конституції України.
обвинувачений не судимий;
органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_6 без призначення покарання пов`язаного з обмеженням волі.
Вирішуючи питання про призначення покарання, враховуючи викладені вище обставини щодо особи обвинуваченого, його способу життя, суд виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений є працездатним, дохід отримує за цивільно-правовими угодами, не інвалід, не військовослужбовець строкової служби, за таких обставин, суд, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді громадських робіт, передбаченому санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєне.
Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речових доказів у справі немає.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальних витрат немає.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 Кримінально процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 164 КК України у виді 100 (ста )годин громадських робіт.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1