Справа № 457/802/19
провадження №1-кп/457/103/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/802/19 (провадження1-кп/457/103/19) про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 18.06.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Трускавця, Львівської області, українцем, громадянином України, вдівець, освіта середньо-спеціальна, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимим вироком апеляційного суду Львівської області від 27.06.2002 за п «а» ст.93, ч. 3 ст.142 КК України (1960 року) та за ч.2 ст.263 КК України (2001 року) до 15 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнений з Дрогобицької ВК № 40 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2015 року на невідбутий термін 6 місяців 19 днів

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 17.06.2019 року приблизно о 14 год 30 хв., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав мобільний телефон марки «DOOGEEX70 BLACK» вартістю 1800 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся у виненому, а по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що він 17.06.2019 року приїхав до мами на АДРЕСА_2 зі своїм сином. Він був в нетверезому стані, тому забрав мобільний телефон сина та здав його в ломбард, однак цього ніхто не бачив.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд кримінального провадження без її участі, з приводу призначення міри покарання обвинуваченому просить суворо не карати, претензій до обвинуваченого немає, не заперечує з приводу розгляду кримінального правопорушення у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить рецидив злочинів.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в представника потерпілого відсутні будь-які претензії матеріального чи морального характеру, тяжких наслідків від скоєного злочину не наступило, однак раніше судимий, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Поцесуальні витрати у справі відсутні

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст.185 КК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки покладені на нього судом.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) Періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк рахувати з дати проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1