Провадження № 11-кп/4820/460/19
Справа № 675/1124/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року залишено без задоволення клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та визначення початку строку відбування покарання.
Звертаючись з клопотанням до суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 просив визначити початком строку відбування покарання 5 січня 2018 року, а також зарахувати йому в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 року, з 5 січня 2018 по 30 березня 2018 року, з 8 вересня 2018 року по 16 травня 2019 року, з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що заява засудженого не підлягає задоволенню, позаяк початок строку відбуття покарання чітко визначений вироком Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2019 року та під час виконання вироку судом зазначене питання вирішуватись не може. Вирок набрав законної сили 26 квітня 2019 року. В розумінні ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» час перебування ОСОБА_7 під вартою з 8 вересня 2018 року по 16 травня 2019 року не може вважатися попереднім ув`язненням. В даному випадку, на переконання суду, слід застосовувати положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №2046-VІІІ), тобто цей період слід зараховувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Інші періоди з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 року та з 5 січня 2018 року по 30 березня 2018 року вже зараховано вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року в строк покарання з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ч.5 ст.72 КК України та зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі період з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 року, з 5 січня 2018 року по 30 березня 2018 року включно; та визначити датою початку відбуття покарання час затримання - 5 січня 2018 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого в підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Ухвала суду першої інстанції в частині відмови в зарахуванні в строк покарання часу перебування під вартою в період часу з 8 вересня 2018 року по 16 травня 2019 року, як видно з апеляційної скарги, її прохальної частини, апелянтом не оскаржується, відтак ухвала суду в цій частині відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не переглядається.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком постановлено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_7 з часу його затримання - з 05 січня 2018 року, зарахувавши термін тримання під вартою з 13 липня 2016 року до 26 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначений вирок набрав законної сили 30 березня 2018 року.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2108 року ОСОБА_7 переведено з ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та залишено там на час проведення слідчих дій в кримінальному провадженні №0005451 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання частково відбуте за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2018 року, у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 року та з 05 січня 2018 року по 30 березня 2018 року включно. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 20 березня 2019 року. Вирок набрав законної сили 26 квітня 2019 року.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 року та з 5 січня 2018 року по 30 березня 2018 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаний вирок набрав чинності.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав для повторного зарахування періоду часу з 13 липня 2016 року по 26 липня 2016 та з 5 січня 2018 року по 30 березня 2018 року, про що вказував засуджений в своєму клопотанні та в апеляційній скарзі, немає, зважаючи на те, що такий строк вже був зарахований вироком Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області від 20 березня 2019 року у відповідному розрахунку з дотриманням положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).
Доводи клопотання щодо визначення початку строку відбуття покарання з 5 січня 2018 року (з часу затримання), оскільки, на думку апелянта, судом першої інстанції невірно визначено такий строк, не могли бути розглянутими судом першої інстанції відповідно до положень ст.537 КПК України, позаяк це питання вже вирішене вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2019 року, який набрав законної сили.
Суд першої інстанції також роз`яснив засудженому, що в разі незгоди з вирішенням питань, які вирішені судом при постановленні вироку відповідно до ст.374 КПК України, апелянт має право подати апеляційну скаргу в передбаченому КПК України порядку.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону, про що той вказував в апеляційному суді, свого підтвердження не знайшли, відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для безумовного скасування судового рішення, в провадженні не встановлено.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог КПК України, відтак колегія суддів не знаходить підстав для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 4 червня 2019 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та визначення строку відбування покарання без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді