Справа № 464/1323/19
пр.№ 1-кп/464/387/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 464/5578/19, внесеному 04.03.19. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов*я-заного, неодруженого, не працюючого, такого, що має судимість вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.12.17. за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн., покарання відбуте, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 за невстановлених слідством обставин, незаконно придбавши невстановлену кількість таблеток «Соннат», які містять в собі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, незаконно зберігав такі з метою збуту за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 . 04 березня 2019 року о 14.30 год. обвинувачений, перебуваючи на сходовій клітці другого поверху будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув, продавши, за 200 грн. ОСОБА_6 один блістер з 10 таблетками «Соннат», у яких міститься зопіклон масою 0,075 г.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.321 КК України.

Крім цього він же за невстановлених слідством обставин, повторно, незаконно придбавши невстановлену кількість таблеток «Соннат», які містять в собі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, незаконно зберігав такі з метою збуту за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 . У подальшому 22 березня 2019 року о 16 год. обвинувачений, перебуваючи на сходовій клітці третього поверху будинку № 34 по вул.Вернадського у м.Львові, повторно незаконно збув, продавши, за 160 грн. ОСОБА_7 один блістер з 8 таблетками «Соннат», у яких міститься зопіклон масою 0,060 г.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.321 КК України.

Крім того 23 квітня 2019 року у період з 17.53 год. до 19.02 год. на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 18.04.19. було проведено обшук за місцем проживання обвинуваченого - у квартирі АДРЕСА_2 , де серед іншого було виявлено та вилучено два блістера з 20 таблетками «Соннат» із вмістом зопіклону, що відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, масою 0,150 г, які обвинувачений за невстановлених слідством обставин повторно незаконно придбав у березні-квітні 2019 року та зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту, порушуючи вимоги чинного законодавства України, що регулює обіг сильнодіючих лікарських засобів.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання та зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.321 КК України.

ОСОБА_3 10.06.19. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.321 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження: начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 27 червня 2019 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.321 КК України та ч.3 ст.321 КК України, відповідно 1 рік та 3 роки позбавлення волі; у відповідності до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання позбавлення волі на строк три роки із звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік та покладенням обов*язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому підозрюваному роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском, що підтвердила і його захисник.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч.1 ст.321 КК України та ч.3 ст.321 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, що передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з*ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинуваченому роз*яснено вимоги ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз*яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.321 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.1 та ч.3 ст.321 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, 532 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2019 року, між начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 464/1323/19, внесеному 04.03.19. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.321 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.321 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази:

- 1 блістер з 10 таблетками «Соннат» (зопіклон 7,5 мг) (постанова про визнання речовими доказами від 04.03.19.);

- 2 блістери з 20 таблетками «Соннат» (зопіклон 7,5 мг) (постанова про визнання речовими доказами від 24.04.19.);

- 4 шприци (постанова про визнання речовими доказами від 24.04.19.);

- 2 металевих ложки із кришталевим нашаруванням (постанова про визнання речовими доказами від 24.04.19.); -

що передані у камеру схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Львівській обл., з н и щ и т и;

та

- лікарські рецепти 40 шт., які заповнені та з печатками, так і не заповнені, аркуш формату А4 з від копійованим рецептом та відтиском печатки (постанова про визнання речовими доказами від 24.04.19.), що залишені при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах справи;

- медичну амбулаторну картку ОСОБА_3 (постанова про визнання речовими доказами від 24.04.19.), що віддана обвинуваченому під розписку, залишити по-приналежності.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення ЛНДЕКЦ експертиз на загальну суму в сумі 4312,22 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий-суддя ОСОБА_1