Ухвала
02 жовтня 2019 року
м. Київ
Провадження № 13-65зво19
Суддя Великої Палати Верховного Суду Лобойко Л. М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд постановленого щодо нього судового рішення за виключними обставинами,
ВСТАНОВИВ:
У заяві, яка надійшла до Верховного Суду та зареєстрована 01 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 порушує питання про перегляд ухвали Верховного Суду України від 19 серпня 2004 року в порядку виключного провадження з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам статті 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), приходжу до висновку про необхідність залишення заяви без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 459 КПК встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, є виключною обставиною.
Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим частиною 2 статті 462 КПК, та містити, зокрема, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, та зміст вимог до суду особи, яка подає заяву.
На обґрунтування своєї позиції про необхідність перегляду постановленого щодо нього судового рішення, заявник посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Долгіх проти України» від 11 липня 2019 року (набуло статусу остаточного 11 липня 2019 року), яким встановлено факт порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи заявника національними судами України.
Проте, в заяві не зазначено, як встановлені ЄСПЛ порушення впливають на загальну справедливість судового розгляду і ухвалених судових рішень. Це свідчить про відсутність у заяві обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин (пункт 5 частина 2 статті 462 КПК).
Крім того, викладені у заяві вимоги не відповідають змісту статті 467 КПК щодо повноважень Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду заяви за виключними обставинами.

Всупереч вимогам пункту 5-1 частини 2 статті 462 КПК заява ОСОБА_1 не містить клопотання про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи.
Також, частиною 3 статті 463 КПК передбачено, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 3 статті 459 КПК подається до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати, а не до Верховного Суду України, як зазначено в заяві.

Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 цього Кодексу.
Зазначені недоліки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, і є підставою для залишення заяви без руху та надання заявникові строку для усунення зазначених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд постановленого щодо нього судового рішення за виключними обставинами залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо недоліків не буде усунуто у встановлений строк, заяву буде повернуто заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати
Верховного Суду Л. М. Лобойко