н/п 1-кп/640/905/19
"29" серпня 2019 р. м. Харків
Колегія суддів Київського районного суду м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернивецької області, Новоселицього району, с. Динівці, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Київ, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
У Київському районному суді м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання перед судом про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, визначений в КПК, оскільки на його думку існують обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, п.3 п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення. Також заявив клопотання про продовження дії відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілих клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`яких захід, обґрунтовуючи тим, що прокурор не довів суду існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 .
Колегія суддів, заслухавши клопотання та думку учасників судового засідання, встановила наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання цього питання колегією суддів також враховуються й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
У судовому засіданні прокурор наполягав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_6 не може запобігти ризикам, які існують, а також просив суд врахувати ступень тяжкості інкримінованого злочину та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, колегія судів відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, потерпілих кримінального провадження, спонукання їх відмовитись від своїх свідчень або змінити їх на користь обвинуваченого, а також вчинення ним нових злочинів, у зв`язку з тим, що обвинувачений не займається суспільно-корисною працею, не має постійного місця роботи та будь-якого офіційного (законного) джерела отримання доходів, тобто з урахуванням його майнового стану він, у зв`язку із необхідністю отримання коштів для забезпечення своїх побутових потреб, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому враховується усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 злочину, можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти волі, честі та гідності особи, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання ОСОБА_6 під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на строк, передбачений КПК України з правом внесення застави у розмірі 153680 грн.
При цьому, колегія суддів зазначає, що під час розгляду клопотання колегією суддів вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, щодо доводів захисника про відсутність ризиків, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Дійсно, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих, свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.
При розгляді клопотання відносно ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середньо технічну освіту, є студенткою Київського Національного торгівельно-економічного університету, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрована згідно відмітки в паспорті на ім`я громадина України з 23.02.1999 до теперішнього час та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Виходячи з наведеного, враховуючий її молодий вік (повних 20 років), яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, думку самої обвинуваченої та її захисника, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно неї запобіжний захід, а саме, - домашній арешт цілодобово з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Вважати продовженим застосування обраного під час досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженця Чернивецької області, Новоселицього району, с. Динівці) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» на 60 діб - до 27.10.2019 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований - Чернівецька область, Новоселицький район, с.Диновці, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
4) утриматися від будь якого спілкування зі свідком та потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, заборонити обвинуваченій залишати житло квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу суду цілодобово до 27 жовтня 2019 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому вона мешкає АДРЕСА_2 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) утриматися від будь якого спілкування зі свідком та потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали з 29.08.2019 р. по 27.10.2019 р.(включно).
На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3