н/п 1-кп/490/70/2019

У Х В А Л А
17 вересня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000482, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, працюючого приватним підприємцем, на обліку у психіатра та нарколога не перебуваючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт №0000482 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Представник потерпілої звернувся до суду із клопотанням, в якому просив з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В обґрунтування клопотання зазначено, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, субарахноідального крововиливу, перелому лоної, сідничної кісток праворуч зі зміщенням, гематомами потиличної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 265 від 22.03.2018 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В зв`язку з отриманням ушкоджень, упродовж 05.02.2018 року по 18.04.2018 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, де перенесла дві операції. Таким чином, потерпіла зазначила, що в зв`язку із вчиненням ОСОБА_3 кримінального правопорушення, останній заподіяно наступну шкоду: 34266,29 грн. - витрати на лікування, 2356 грн. - майнова шкода, 200 000 грн. моральної шкоди, та 18590,50 грн. - втрати заробітку, проте за час що минув після моменту пригоди, обвинувачений добровільно завдану шкоду не відшкодував.

Враховуючи вищевикладене, представник потерпілої просив клопотання задовольнити. В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання. Прокурор вирішення клопотання залишає на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 с.4 ст. 170 КПК України).

Згідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 просить суд стягнути на її користь з цивільного відповідача заподіяну шкоду: 34266,29 грн. - витрати на лікування, 2356 грн. - майнова шкода, 200 000 грн. моральної шкоди, та 18590,50 грн. - втрати заробітку. На підтвердження своїх доводів, потерпіла надала суду ряд доказів.

Згідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, клопотання підлягає задоволенню, а саме накладення арешту на автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .

Так, з дослідженого технічного паспорту, слідує, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

За такого, суд вважає, що накладання арешту на автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 буде належним та співмірним заходом забезпечення позову

Керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілої - задовольнити.

У забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000482, заявленому до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди: 34266,29 грн. - витрати на лікування, 2356 грн. - майнова шкода, 200 000 грн. моральної шкоди, та 18590,50 грн. - втрати заробітку - накласти арешт на автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1