Справа № 275/1044/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобильня Липовецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України, -
На початку серпня 2019 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, близько 14.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю коштів згадавши, що в с. Йосипівка Брусилівського району є майновий комплекс, та вважаючи, що він не охороняється, вирішив з корисливих мотивів викрасти з огородженої території комплексу металеві вироби для подальшої їх реалізації, як металобрухт для отримання грошей.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 на початку серпня 2019 року близько 14.00 години взяв з собою в рюкзак рожково-накидні ключі різного розміру, пакет та мотузку, після чого сів на велосипед та поїхав в напрямку майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_5 .
Приїхавши на велосипеді до огородженої території майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, проник на огороджену територію майнового комплексу, що належить ОСОБА_5 , звідки таємно, умисно викрав металеву корбу до криниці вартістю 800 грн., чотири пружини до трактора КСП 4 вартістю 480 грн., три металеві труби довжиною близько 4 м. вартістю 432 грн., а всього майна на загальну суму 1712 гривень, які належать ОСОБА_5 , та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1712 гривень.
Крім того, в середині липня 2019 року, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , отримав дзвінок від своє співмешканки ОСОБА_6 про допомогу щодо перевезення речей. ОСОБА_4 сів на велосипед та під`їхав до ОСОБА_6 , яка його чекала поблизу території фермерського господарства «Агроленд», що розташоване за адресою: вул. Перемоги, 136, с. Високе Брусилівського району Житомирської області.
Після чого ОСОБА_6 розповіла йому, що вона викрала з території фермерського господарства «Агроленд» металеві решета, які потрібно завантажити на велосипед та продати як металобрухт.
ОСОБА_4 , заздалегідь не обіцяючи збути вказане майно, після вчинення вказаного злочину, діючи з прямим умислом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, добровільно погодився на пропозицію ОСОБА_6 допомогти збути незаконно здобуте майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне придбання майна, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що дане майно здобуте злочинним шляхом, завантажив металеві решета на свій велосипед з метою їх перевезення до пункту прийому металобрухту та подальшої їх реалізації з метою отримання прибутку, таким чином придбав майно одержане злочинним шляхом.
Завантаживши невстановлену під час досудового розслідування кількість металевих решет на свій велосипед, ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що дане майно здобуте злочинним шляхом, перевіз зазначене майно до пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_4 , таким чином зберігав майно, одержане злочинним шляхом.
Після чого, ОСОБА_4 , заздалегідь не обіцяючи збути вказане майно, діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізував його в пункті прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_4 , таким чином збув майно, одержане злочинним шляхом, отримавши гроші в сумі 250 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та ст. 198 КК України, визнав повністю, не заперечував, що вчинив кримінальні правопорушення при обставинах, вказаних у вироку. Пояснив суду, що в липні 2019 року у зв`язку з відсутністю коштів вирішив здійснити крадіжку з майнового комплексу, що розташований у с. с. Йосипівка. Прийшовши на територію вказаного комплексу, він побачив там металеву корбу до криниці, чотири пружини до трактора КСП 4, три металеві труби, які викрав та в подальшому здав на металобрухт. Крім того, в середині липня 2019 року, точної дати він не пам`ятає, йому зателефонувала його співмешканка ОСОБА_6 з проханням перевезти речі. Приїхавши до території фермерського господарства «Агроленд», що розташоване в с. Високе, де його чекала ОСОБА_6 , остання розповіла йому, що викрала з території цього господарства металеві решета, які він погодився відвезти до пункту прийому металобрухту у с. Високе та продав його там. Отриманими з продажу металобрухту коштами він розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, а також за ст. 198 КК України, як умисні дії, що виразились в заздалегідь не обіцяному придбанні, зберіганні та збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, а також до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї провини.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також досудову доповідь, складену Брусилівським районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлений ОСОБА_5 до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, стягнувши з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 1712 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
за ст. 198 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 1 712 (одна тисяча сімсот дванадцять) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1