Дата документу 29.07.2019 Справа № 337/2890/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2890/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/731/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17 червня 1999 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 ст.43 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.10.2000 року по відбуттю строку покарання;
- 11 квітня 2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.185 ч.5, 186 ч.5, 185 ч.3, 263 ч.1, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22 листопада 2011 року по відбуттю строку покарання;
- 19 грудня 2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 14 липня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 03 вересня 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 26 січня 2017 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 18 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши в період з 20:00 години до 06:00 години залишати квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду. Покладено на ОСОБА_7 на строк до 10 вересня 2019 року включно, обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:
Згідно зі змістом судового рішення, 12 липня 2019 року слідчий ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та вважає, що у справі наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно клопотання 11 липня 2019 року приблизно о 03:00 годині ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в підвальному приміщенні будинку №10 по вул. Дорошенка у м. Запоріжжя, де зберігались кабелі діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він мав при собі, зрізав, після чого підготував для таємного викрадення шляхом розрізання та укладання майна, яке належить ПАТ «Укртелеком», намагався таємно викрасти майно, а саме: кабель телефонний мідний «ТПП 20*2*0,4» довжиною 10,5 метрів, вартістю 369 гривень 18 копійок; кабель телефонний мідний «ТПП 10*2*0,4» довжиною 35,5 метрів, вартістю 1248 гривень 18 копійок.
Після цього ОСОБА_7 , тримаючи при собі раніше зрізані та підготовлені для таємного викрадення 35,5 метрів кабелю зв`язку «ТПП 10*2*0,4» та 10,5 метрів кабелю зв`язку «ТПП 20*2*0,4», намагався покинути зазначене підвальне приміщення для подальшого розпорядження викраденим майном, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.
За даним фактом розпочате досудове розслідування, відомості про яке 11 липня 2019 року внесені до ЄРДР під №0001235 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Повідомлення про підозру за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі, - пред`явлено ОСОБА_7 11 липня 2019 року.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчим суддею оцінено в сукупності: тяжкість злочину, який є злочином середньої тяжкості; вчинення не закінченого злочину, а лише замаху; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання та сімейний стан, який не одружений, має родинні зв`язки; майновий стан ОСОБА_7 , який має неофіційні підробітки.
При цьому слідчий суддя зазначив, що прокурор та слідчий не довели недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, встановленого судом. Так, слідчий суддя погодився, що застосування до підозрюваного запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не зможе запобігти ризику, наявному у справі. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурором і слідчим доведена не була. Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 має місце проживання та реєстрації, працює неофіційно.
Зважаючи на вказане, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України сулідчий суддя вважав, що для запобігання ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт із забороною покидати житло в період з 20:00 години до 06:00 години.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування скарги зазначає, що судом не надано належну оцінку ризикам, встановленим під час досудового розслідування, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Так, злочин, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, підозрюваний раніше був судимий за корисливі злочини, знову вчинив злочин, що свідчить про продовження вчинення ним злочинів проти власності. Підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства, оскільки в нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Крім того, на даний час в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Таким чином, прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під варто, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Так, слідчий суддя погодився з обґрунтованістю підозри і наявністю ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення нового злочину), в той же час слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи були перевірені та враховані під час прийняття рішення слідчим суддею, та вони носять суто декларативний характер і в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані у клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Підозрюваний після застосування запобіжного заходу його умов не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 і обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною в період з 20:00 години до 06:00 години залишати квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4