Справа № 467/1251/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення 04 лютого 2019 року по 07 жовтня 2019 року, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зокрема, своє звернення умотивував тим, що цей період перебував у СІЗО м. Кіровограда з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та прибув до ВК № 83 07 жовтня 2019 року.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується його розпискою, наявною у матеріалах провадження. Надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2016 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 в рмаках кримінального провадження № 0000439 від 09 серпня 2016 року.

Фактично ОСОБА_3 було затримано 14 листопада 2016 року, що підтверджується відповідним протоколом.

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року, ухваленим в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2016 року до 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку день за день.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2018 року цей вирок було залишено без змін.

Однак, вже ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 було змінено в частині зарахування строку відбування покарання, та на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано термін перебування ОСОБА_3 під вартою з 14 листопада 2016 року по 05 квітня 2018 року та з 11 грудня 2018 року по 04 лютого 2019 року включно.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, що заходи попереднього увязнення застосовувались до ОСОБА_3 у період з 14 листопада 2016 року ( з моменту фактичного затримання) і до 05 квітня 2018 року ( до набрання вироком суду першої інстанції законної сили) та з 11 грудня 2018 року ( з моменту скасування ухвали суду апеляційної інстанції) і до 04 лютого 2019 року ( до набрання вироком Новоуркаїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року законної сили).

Зокрема, 11 грудня 2018 року Верховним судом було скасовано ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2018 року та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

А вже ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року вирок Новоуркаїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року було змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання і повністю зараховано цей строк із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доводи ж засудженого про те, що з 04 лютого 2019 року і до 07 жовтня 2019 року він перебував в СІЗО м. Кіровограда у зв`язку із ознайомленням з матеріалами кримінального провадження не можуть бути ураховані судом, оскільки у розумінні ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили не є попередній ув`язненням, так само, як строк слідування до установи виконання покарань.

Отже, питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку день за два вирішене судами, у той час, як строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в установі попереднього ув`язнення та час слідування до установи відбування покарання не підлягають зарахуванню у строку відбування покарання.

Як наслідок, у задоволенні клопотання засудженого належить відмовити.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 -372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1