УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29 липня 2019 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретареві ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув матеріали кримінального провадження № 0011604 відносно ОСОБА_6 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровськ, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року, якою обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокуророві.

Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :
Ухвалою підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011604 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокуророві.

Суд першої інстанції дійшов до такого висновку, оскільки усі судові повістки за адресою проживання зазначеною у обвинувальному акті, обвинувачений, або інші особи визначені ст. 135 КПК України, які можливо з ним проживають, залишилися не отриманими та повернуті. Іншим шляхом повідомити обвинуваченого, суд не може, оскільки телефонний зв`язок з ним відсутній.

Справа № 752/2352/18 Апеляційне провадження: № 11-кп/824/1632/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_8 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що наведені підстави виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України. У зв`язку з цим обвинувальний акт повернуто прокурору.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду, вважаючи його необґрунтованим, невмотивованим та незаконним прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на обґрунтування якої вказує наступне.

Відповідно до положень ст. 323 КПК України, у разі неприбуття обвинуваченого, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового судового засідання і вживає заходи до забезпечення його прибуття в суд.

Натомість, зауважує прокурор, суд провів судове засідання без участі обвинуваченого, що суттєво порушило права останнього, та й без участі представника потерпілого.

Прокурор твердить, що місце фактичного проживання ОСОБА_6 під час досудового розслідування було достеменно встановлене з протоколу його допиту, характеристики за місцем проживання, розписки ОСОБА_6 про отримання ним копії обвинувального акту і відсутність будь-яких претензій з його боку, поясненнями ОСОБА_9 , що проживає по сусідству, рапортами працівників Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві.

Правильно встановлено під час досудового розслідування і вказано в обвинувальному акті також місце реєстрації ОСОБА_6 .

Стороною обвинувачення, вказує прокурор,здійснювався контроль за виконанням ухвал суду щодо приводу обвинуваченого, про що свідчать надіслані за обома відомими адресами - місцем проживання та місцем реєстрації - повістки, рапорти працівників Голосіївського УП ГУ НА у місті Києві тощо.

Прокурором були заявлені клопотання про необхідність оголосити розшук ОСОБА_6 , оскільки він ухиляється від явки в підготовчі судові засідання суду, телефонний зв`язок з ним відсутній, місце знаходження його не відоме і ні за місцем проживання, ні за місцем реєстрації він не з`являється. Таке рішення входить до повноважень суду, відповідно до положень ст. 335 КПК України.

На цих підставах прокурор просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було складено 28 грудня 2017 року (а. с, 1-5), копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вручено ОСОБА_6 лише 29 січня 2018 року (а. с. 6),тобто більш, ніж через місяць, і того ж дня обвинувальний акт затверджено прокурором.

Втім до суду цей обвинувальний акт направлений лише 2 лютого 2018 року, куди він надійшов 5 числа того ж місяця (а. с. 7).

Вже 6 лютого 2018 року суддя-доповідач призначив підготовче засідання на 11 квітня 2018 року, про що ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження були повідомлені встановленим порядком.

Ні в це, ні в усі подальші підготовчі засідання ОСОБА_6 не прибував, клопотань про відкладення підготовчих засідань на інші дати не направляв, повідомлень про час та місце їх розгляду не отримував, і ці повідомлення повертались відділенням зв`язку з відміткою про скінчення термінів їх зберігання.

17 вересня 2018 року (а. с. 2728) суд задовольнив клопотання прокурора та застосував привід обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході виконання якого старший дільничний уповноважений ОСОБА_10 від ОСОБА_9 (а. с. 35), який підтвердив, що ОСОБА_6 дійсно близько місяця проживав у квартирі АДРЕСА_3 , до того часу, як її власник по імені ОСОБА_11 потрапив у лікарню, але потім з`їхав і де він може знаходитися свідку невідомо.

Відповідно до рапорту від 4 жовтня 2018 року поліцейського роти ППС ОСОБА_12 , 3 числа того ж місяця ним в складі патруля при виїзді на місце вчинення крадіжки встановлено ОСОБА_6 , який, відповідно до відомостей, вказаних у спеціальній базі даних "Армор", перебуває у активному розшуку з 28 грудня 2017 року, у зв`язку з чим його було доставлено у Голосіївський ВП ГУ НП у місті Києві (а. с. 38).

Там від ОСОБА_6 було отримано зобов`язання на ім`я судді Голосіївського районного суду міста Києва про явку до Голосіївського суду на 1 листопада 2018 року, або 2 жовтня 2018 року, в зобов`язанні містяться не застережені виправлення, а підпис від імені ОСОБА_6 при порівнянні не в повній мірі відповідає підпису, зробленому від його ж імені в розписці про отримання копії обвинувального акту з додатками.

17 січня 2019 року суд повторно виносить ухвалу про привід обвинуваченого.

В ході виконання цієї ухвали старший дільничний оперуповноважений ОСОБА_10 встановив зі слів власника квартири ОСОБА_13 , що ОСОБА_6 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , але після того, як цей свідок у 2018 році потрапив до лікарні, з`їхав і відомостей про місце його перебування свідок не має. Крім того, по спеціальній базі "Армор" було встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності працівниками поліції у місті Дніпро Дніпропетровської області. До рапорту долучено також і пояснення ОСОБА_14 (а. с. 60, 64).

Саме після отримання вказаних відомостей суд провів підготовче засідання та прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокуророві, дійшовши висновку про те, що в цьому акті не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ці висновки суду, як було вказано вище, реально підтверджуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі й відомостями, отриманими в ході вжиття судом заходів до забезпечення участі обвинуваченого в підготовчому засіданні.

Так, не зважаючи на те, що обвинувальний акт складено 28 грудня 2017 року, його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування було вручено особі, яка підписалась як ОСОБА_6 , але вчинений підпис наглядно відрізняється від підпису вчиненому від імені ОСОБА_6 в зобов`язанні про прибуття до Голосіївського районного суду міста Києва, лише 29 січня 2018 року.

Тим часом, як встановив працівник поліції ОСОБА_10 і це підтверджено поясненнями ОСОБА_14 , за вказаним в обвинувальному акті місцем фактичного проживання ОСОБА_6 не проживає саме з грудня 2017 року.

Таким чином, фактичне місце проживання орган досудового розслідування і прокурор не встановили та в обвинувальному акті правильно не вказали.

Саме внаслідок цього, а також і тривалого часу, який минув від дня складення обвинувального акту до дня його затвердження та направлення до суду, суд першої інстанції не зміг, хоча й виконав усі можливі і передбачені законом заходи для забезпечення участі обвинуваченого в підготовчому засіданні, забезпечити цю участь.

За таких обставин, незважаючи на інші доводи апелянта, судова колегія визнає, що суд прийняв правильне, законне, обгрунтоване та належно вмотивоване рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокуророві, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011604 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокуророві залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: