Номер провадження: 11-сс/813/1278/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року по кримінальному провадженню №0001056 від 17.05.2019 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про арешт вилучених 16.05.2019 року в період часу з 16:50 години до 17:30 години в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту та технічний паспорт САО 804968, в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Не погодившись з рішенням слідчого судді прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вилучені 16.05.2019 року в період часу з 16:50 години до 17:30 години в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту та технічний паспорт САО 804968.Прокурор вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею залишено поза увагою вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. При цьому прокурор вказує, що заявлені вимоги клопотання про арешт майна відповідають завданням арешту майна та дієвості досудового розслідування, а накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідно для збереження речових доказів в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині накладення арешту на автомобіль; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001056 від 17.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, скоєного за наступних обставин.
16.05.2019 року до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 16.05.2019 року у селі Новоозерне по вулиці Зелена, 8, розташований підозрілий фургон марки «Mersedes» та далі під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено вантажний фургон «Mersedes Sprinter» у багажному відсіку якого знаходиться 14 бочок з речовиною, яка за характерним запахом схожа на спирт, без яких-небудь дозвільних документів.
16.05.2019 року в період часу з 16:50 години до 17:30 години в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 в автомобілі марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 було виявлено та вилучено 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту, які в теперішній час зберігаються на території Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором жодній особі не повідомлено про підозру, а слідчим не надано підтверджень того, що автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , було визнано речовими доказами або вони підлягають конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , або відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, стягненню з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, слідчим суддею зазначено, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2019 року було накладено арешт на 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту, вилучених 16.05.2019 р. в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 в автомобілі марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на теперішній час не скасовано та в зв`язку з чим зазначене майно підлягає повторному арешту в рамках одного кримінального провадження, клопотання слідчого не містить.
Разом з тим, на думку апеляційного суду, такі висновки слідчого судді не відповідають нормам КПК України, зокрема положенням ст.ст. 167, 170 КПК України з огляду на наступне.

Перевіряючи рішення слідчого судді районного суду, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зокрема положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Апеляційним судом встановлено, що на даній стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування розслідуються обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, внесеного до ЄРДР 17.05.2019 рокуза № 0001056. Старший слідчий 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав слідчому судді клопотання, яке мотивоване тим, що вилучені в ході огляду місця події автомобіль та 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту та технічний паспорт САО 804968, в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, мають важливе доказове значення та в разі не накладення арешту на це майно, існують достатні підстави вважати, що це майно, яке є предметом кримінального правопорушення, може зникнути, може бути втрачено або пошкоджене, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.
На думку апеляційного суду, для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування на даній стадії досудового слідства, з урахуванням того, що 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту можуть бути безпосереднім предметом злочину, має потребу у збереженні майна в цілях забезпечення кримінального провадження, проведення експертного дослідження вказаного майна та інших процесуальних дій.

При цьому апеляційний суд виходить з вимог ч.1, п.п.1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, відповідно до яких, арешт майна допускається для збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно положень ч.1 ст.204 КК України, предметом цього кримінального правопорушення є у тому числі алкогольні напої, тобто продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об`ємних одиниць, які відносяться до товарних груп Гармонізованої системи опису та кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 Об, 22 08. Крім власне алкогольних напоїв, до підакцизних товарів належать етиловий неденатурований спирт з вмістом спирту не менш як 80 відсотків об`ємних одиниць, спирт етиловий та інші спиртні денатуровані напої будь-якої міцності, а також складові спиртові напівфабрикати, які використовуються для виготовлення алкогольних напоїв.

Санкція ч.1 ст.204 КК України передбачає таке додаткове покарання як конфіскація незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

З огляду на зазначені вимоги закону, майно, яке можливо є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України повинно арештовуватися незалежно від того у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З аналізу положень ст. 167, ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України випливає, що арешт майна в даному кримінальному провадженні по суті являє собою форму забезпечення дієвості цього провадження та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, яке взагалі, в деяких випадках, може перебувати не тільки у підозрюваного, але і в інших фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зазначених вище вимог закону не врахував, та дійшов помилкового висновку про те, що арешт майна може бути накладено лише у випадку наявності оголошеної підозри конкретній особі та своєю ухвалою не забезпечив досягнення завдань кримінального судочинства та загальних засад кримінального провадження, передбачених положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що вилучений автомобіль належить іншій особі, яка не має відношення до кримінального провадження, або він був використаний для здійснення незаконного транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, оскільки сам факт виявлення алкогольної продукції в автомобілі беззаперечно не підтверджує цих обставин. Прокурор також не надав таких доказів під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді.

За таких умов накладення арешту на автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_7 , з якого були вилучені 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту, є безпідставним та необґрунтованим.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор повідомив, що власник автомобіля ОСОБА_12 не є підозрюваним, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, в кримінальному провадженні підозра будь-якій особі не пред`являлася.

Апеляційний суд з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вважає, що такий підхід органу досудового розслідування щодо ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, належить особі, яка не була обізнана у використанні належного їй автомобіля для вчинення злочину, та перебуває на законних підставах у її власності, не відпов ідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що арешт автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» модель «SPRINTER 211 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , може потягнути за собою необґрунтоване обмеження права власника автомобіля на володіння та користування своїм майном, що не відповідатиме вимогам ст.ст. 167, 170 КПК України.

З аналогічних підстав є необґрунтованим також клопотання слідчого в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , оскільки вказаний документ не має відношення до обставин, які є предметом дослідження по даному кримінальному провадженні.

Що стосується доводів клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту, то в цій частині клопотання слідчого відповідає вимогам ст.ст. 167, 170 КПК України, оскільки на даній стадії досудового розслідування відносно цього майна проводяться слідчі дії щодо встановлення законності виготовлення, транспортування з метою збуту та збуту підакцизних товарів, і остаточне рішення щодо їх долі може бути прийняте після проведення судової експертизи, яка буде призначена органом досудового розслідування, а також встановлення законності їх походження. Ці обставини, на думку апеляційного суду потребують додаткової перевірки під час досудового розслідування, що вказує на обґрунтованість клопотання слідчого в частині накладення арешту на це майно.

За таких умов клопотання слідчого в частині накладення арешту на 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спиртупідлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне скасувати оскаржувану увалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково, шляхом постановленням нової ухвали про накладення арешту на вилучені 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 309, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2019 року по кримінальному провадженню №0001056 від 17.05.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про арешт вилучених 16.05.2019 року в ході огляду місця події біля домоволодіння АДРЕСА_1 автомобіля марки «MERSEDES-BENZ», модель «SPRINTER 211 CDI», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у клопотання старшого слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 16.05.2019 року в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 16.05.2019 року в рамках кримінального провадження №0001056 від 17.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а саме на: 14 бочок синього кольору з маркуванням «LITRES 200 APPROXX u.s. GAL, 50 GAL APPROX» з рідиною прозорого кольору та характерним запахом спирту, із забороною розпоряджатись цим майном.

В решті клопотання старшого слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Виконання ухвали доручити слідчому в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001056 від 17.05.2019 року.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4