30.05.2019
справа № 636/415/18
провадження № 1-кп/642/205/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року м. Харків

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні м. Харків кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2018 задоволено подання голови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова направлено для розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова.

Згідно до автоматизованого розподілу для розгляду провадження була визначена колегія суддів у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження № 07-10/56 від 23.05.2019 р. в зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_12 , проведено повторний автоматизований розподіл судових справ та головуючим визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.05.19 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 319 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Прохав викликати свідків обвинувачення. Інших клопотань не заявляв.

Потерпіла ОСОБА_13 до судового засідання не з`явилась. Надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутність (т. 2 с.с. 176).

Захисник ОСОБА_7 в підготовчому засіданні не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду. Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку захисника.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали думку захисників.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинувачених, колегія суддів приходить до висновку про не можливість призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.

Після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
За змістом положень ч.4 ст.110КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
У п. 2 ч. 3ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону випливає, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі об`єктивної сторони, а також суб`єктивних ознак інкримінованого обвинуваченому злочину, що узгоджується з вимогами ст. 91 КПК України про те, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір завданої ним шкоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», визначено: «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».

Колегія суддів дійшла висновку що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить формулювання обвинувачення, а в ньому лише викладено фактичні обставини кримінального провадження з окремим позначенням правової кваліфікації. Таким чином, обвинувальним актом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не висунуто конкретне обвинувачення. Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України. При цьому колегія суддів вважає що можливість зміни обвинувачення в суді прокурором та виправлення таким чином недоліків обвинувального акту є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у звязку з тим, що обвинувачені повинні знати суть предявленого обвинувачення до початку судового розгляду.

Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і

повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

Зі змісту вказаної статті слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення.

В порушення вимог ст.109 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону.

Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про прізвища допитаних під час досудового слідства свідків, що унеможливлює для суду визначитись чи відкриті покази свідків заявлених для допиту в судовому засіданні - стороні захисту.

З огляду на наведене, в зв`язку з порушенням права на захист обвинувальний акт підлягає поверненню прокуророві що його склав для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002067 від 06.12.2017 року, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України повернути прокурору прокуратури Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2