1Справа № 335/8242/19 1-кс/335/5117/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на майно, що було вилучено 25.07.2019 року під час проведення огляду місця події.
В ході проведення огляду місця події 25.07.2019 року, з 16 годин 25 хвилин до 17 годин 00 хвилин, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, біля буд. № 32, органом досудового розслідування було виявлено та вилучено автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Також, в огляді місця події ОСОБА_4 , зі слів якого зазначений автомобіль належить йому, надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .
В подальшому, зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ запалювання та брилок сигналізації до зазначеного автомобіля було вилучено та направлено до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Згідно огляду місця події від 25.07.2019 року було встановлено, що номер шасі зазначеного автомобіля є KLATF486ЕХВ360069. В той час, в наданому, ЄжовимО.В. свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, зазначений номер шасі НОМЕР_4 .
Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 має ознаки підробки.
Слідчий зазначає, що вилучений автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , ключ запалювання та брилок сигналізації до зазначеного автомобіля є предметами кримінального правопорушення та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку з чим, стороні обвинувачення необхідно їх збереження, та є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.
Враховуючи те, що незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просив задовольнити клопотання та накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , ключа від запалювання та брилка сигналізації до зазначеного автомобіля, які вилучено в ході огляду місця події 25.07.2019 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, буд. 32.
Слідчий за викликом до суду не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.
Власник майна до суду не викликався, оскільки матеріали клопотання відомості такі не містять.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання слідчого, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Оглянувши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
При цьому, неявка сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про арешт майна, свідчить про фактичне непідтримання поданого клопотання та наведених обставин, що має оцінюватися як підстава для відмови в задоволенні клопотання.
Відповідно до положень ч. 1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З аналізу вказаних норм України та положень ч. 2 ст.173 КПК України вбачається, що слідчий та прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Також слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Крім того, виходячи з беззастережних приписів, що містить ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, окрім іншого, повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Разом з тим, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Ознайомившись з клопотанням, слідчий суддя встановив, що будь-яких належних та необхідних доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні, слідчим не долучено. Всупереч вимогам чинного законодавства, слідчим не долучено документи, які підтверджують право власності/користування автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos», в кузові зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Слідчим в клопотанні не зазначено особу належності автомобіля.
З врахуванням положень ст. 22 КПК України, слідчий суддя вважає неявку слідчого фактичним невиконанням обов`язку довести обставини, передбачені ч. 2 ст.173 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати обставини, необхідні для вирішення питання про арешт майна.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в судовому засіданні не обґрунтовано та не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 22, 131, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1