Справа №718/2795/19
Провадження №1-кп/718/159/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження 0000666 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лашківка, Кіцманського району Чернівецької області,
громадянина України, українця за національністю, не одруженого, працюючого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19 листопада 2017 року приблизно о 20:10 год., в темну пору, при включеному вуличному електроосвітленні, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz-300 SEL», номерний знак НОМЕР_1 , в якому виявлено невідповідність вимогам п. 31.4.5 (г) ПДР, рухався із включеним ближнім світлом фар в крайній лівій смузі руху за невстановленим слідством легковим автомобілем по вул. Шевченка в с. Мамаївці, Кіцманського району зі сторони с. Новий Киселів в напрямку смт. Лужани, на швидкості приблизно - 147.2 км/год., що перевищує допустиму у межах населеного пункту.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку №158 вищевказаної вулиці і позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра», водій ОСОБА_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну

частину дорогу в межах пішохідного переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на останню.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ №862 від 16.01.2018 року, спричинено смерть, яка настала від політравми, відкритого зламу кісток основи та склепіння черепа, лицьового скелету, багаточисельних зламів кісток скелету, зламу 2-го шийного хребця, зламу 11 -го грудного хребця, зламу кісток тазу з ушкодженням внутрішніх органів.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4, 18.1 та 31.4.5 (г) встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
-п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;
п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
-п.31.4.5. Колеса і шини:
г) на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних розмірів, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів.
В даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz-300 SEL», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пунктів п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.4, 18.1 та 31.4.5 (г) ПДР, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину

свою у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України повністю визнав, обставини кримінального провадження не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому, неодноразово просив вибачення у потерпілих та вказав, що ним та його батьками добровільно відшкодовано завдані потерпілим збитки, просив суд не позбавляти його волі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх представник ОСОБА_8 , в судовому засіданні не оспорювали обставин у даному кримінальному провадженні, підтвердили відсутність претензій до ОСОБА_3 морального та матеріального характеру, однак вказали, що мають намір позиватися до страхової компанії, якою була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 . Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили суд не позбавляти волі обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочин, в результаті якого спричинено смерть потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно висновку СМЕ №862 від 16.01.2018 року, настала від політравми, відкритого зламу кісток основи та склепіння черепа, лицьового скелету, багаточисельних зламів кісток скелету, зламу 2-го шийного хребця, зламу 11-го грудного хребця, зламу кісток тазу з ушкодженням внутрішніх органів.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .
Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшуюють покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 306, 310, 315), вчинив злочин з необережності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 314, 318), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 311-312, 316-317). Суд також бере до уваги як обставини, що пом`якшують покарання винного, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.

Враховуючи вище викладене, думку потерпілих, які претензій до ОСОБА_3 не мають, просили обвинуваченого суворо не карати, а саме не позбавляти його волі, суд вважає що необхідним і достатнім для виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів ОСОБА_3 , буде призначення йому мінімального основного покарання, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Крім того, суд вважає за необхідне до основного покарання приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування було здійснено витрати на проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні №0000666, всього на загальну суму 9874 гривні 30 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. . 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 9874 гривні 30 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.
Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск із відеозаписами, що передують ДТП, який долучено до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Mercedes-Benz-300 SEL», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий під розписку ОСОБА_10 , вважати повернутим власнику; автомобіль марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_2 , який переданий під розписку ОСОБА_11 , вважати повернутим власнику; речі, в які була одягнута потерпіла ОСОБА_9 , а саме куртку, кофту, майку, бюстгальтер, штани, колготки, шарф, плавки, шкарпетки та черевики, які передані під розписку ОСОБА_7 , залишити потерпілій.
На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1