Справа № 539/3495/19
Провадження № 1-кс/539/1370/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю : прокурора ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000123 від 17.10.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги зазначено, що 17.03.2019 року у орендованому ОСОБА_5 приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали суду було проведено обшук в ході якого вилучено належне ОСОБА_5 майно.

Вважає, що вказане майно було вилучено з грубими порушеннями КПК України, а також має статус тимчасово вилученого майна, що підлягає негайному поверненню.

При наданні слідчим суддею дозволу на проведення обшуку були відсутні дані про те, що приміщення, у якому надається дозвіл на проведення обшуку, перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , а тому немає і підстав вважати, що мано, вилучене в ході обшуку за вказаною адресою входить до переліку майна на вилучення якого прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді. Крім того, перелік майна з метою відшукання і вилучення якого надано дозвіл на проведення обшуку є досить широким із точки зору означення конкретних речей, щодо вилучення яких судом надано дозвіл.

Таким чином, у органу досудового розслідування відсутні підстави для утримання вилученого належного ОСОБА_5 майна, тому просить слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку 17.03.2019 року майна ОСОБА_5 та зобов`язати слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 вилучене 17.03.2019 року під час обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1 майно, що перебуває у володінні ОСОБА_5 , а саме: комп`ютерну техніку в кількості 22 шт. бувших у використанні системних блоків до ПК без індивідуальних ознак, мережевий маршрутизатор від головного комп`ютера, 6 мережевих маршрутизаторів, принтер для друку чеків чорного кольору, грошові кошти в сумі 3961 грн., два вай-фай роутери ТР-Link.

У судовому засіданні представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, прохав скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважає скаргу безпідставною, пояснив, що вилучене під час обшуку майно не є тимчасово вилученим, оскільки ухвалою слідчого судді , якою надано дозвіл на обшук, санкціоновано відшукання та вилучення тих речей, які і були фактично вилучені під час обшуку. Станом на час звернення із клопотанням про проведення обшуку, у слідчого та прокурора були відсутні відомості про те, що вилучене в ході обшуку майно перебуває у володінні ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 прохав в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, думку прокурора, слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку підвального приміщення нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання і вилучення речових доказів по кримінальному провадженню, а саме грошових коштів, документів, підтверджуючих документів, щодо зайняття господарською діяльністю у сфері грального бізнесу, комп`ютерної техніки та іншого технічного обладнання, за допомогою якого надаються незаконні послуги у сфері грального бізнесу, а також речей, що вилучені законом з обігу та інших предметів й документів, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі зазначеної ухвали, 17 березня 2019 року слідчим Лубенського ВП за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 71А, у підвальному приміщенні, яке орендує ОСОБА_5 , що підтверджується Договором оренди приміщення від 01.06.2018 року було проведено обшук, в ході якого було вилучено майно, згідно переліку, зазначеного у протоколі обшуку, яке перебуває у володінні ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час розгляду скарги встановлено, що дозвіл на проведення обшуку надавався в межах кримінального провадження №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Ст. 203-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зайняття гральним бізнесом.

В ході розгляду скарги не встановлено обставин, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КПК України та використання належного йому майна, що зберігалось у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 для організації та здійснення грального бізнесу.

Як убачається з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 17.03.2019 року, слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку підвального приміщення нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні ОСОБА_5 відповідно до договору оренди від 01.06.2018 року.

У слідчого судді були відсутні дані про те, що приміщення, у яких надається дозвіл на проведення обшуку, перебували у володінні ОСОБА_5 , а тому немає і підстав вважати, що майно, вилучене в ході обшуку за вказаною адресою, входить до переліку майна, на вилучення якого прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

При цьому, суд враховує, що однією із суттєвих ознак будь-якої речі є її належність на праві власності певній особі чи перебування у її володінні.

Як вбачається із довідок від 01.09.2019 року майно та грошові кошти на загальну суму 3961 грн. вилучені під час обшуку та зазначені в протоколі обшуку від 17.03.2019 року, належать ОСОБА_5 .

Крім цього, в ухвалі суду зазначено формулювання наступного змісту щодо того майна з метою відшукання і вилучення якого надано дозвіл на проведення обшуку «грошових коштів, документів, підтверджуючих документів, щодо зайняття господарською діяльністю у сфері грального бізнесу, комп`ютерної техніки та іншого технічного обладнання, за допомогою якого надаються незаконні послуги у сфері грального бізнесу, а також речей, що вилучені законом з обігу та інших предметів і документів, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні» із якого вбачається, що вказане формулювання є досить широким з точки зору означення конкретних речей, щодо вилучення яких судом надано дозвіл під час винесення ухвали про обшук, що свідчить про те, що у даному випадку вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим та у випадку його вилучення слідчий повинен був внести клопотання про його арешт, яке мало б розглядатися за участі володільця тимчасово вилученого майна з наданням відповідних передбачених КПК України гарантій володільцю тимчасово вилученого майна, в тому числі права на подачу клопотання про скасування арешту майна у випадку задоволення відповідного клопотання слідчого та накладення на нього арешту.

Викладені висновки суду також підтверджуються фактами звернення слідчого із клопотанням про арешт майна у даному кримінальному провадженні в аналогічних випадках, коли було вилучено майно у їх володільців під час проведення обшуку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 6 статті 173 КПК України передбачено, що увалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, статті 170-174 КПК України регулюють процесуальний порядок арешту майна в ході досудового слідства. Вирішення питання про арешт майна зазначеними правовими нормами віднесено до компетенції слідчого судді. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, слідчий після проведення обшуку не звертався до слідчого судді з відповідним клопотанням, тому, в даному випадку, вилучені в ході обшуку речі, на вилучення яких прямо не надано дозвіл ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, повинні бути негайно повернуті власнику.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, слідчим у кримінальному провадженні безпідставно не повернуто власнику тимчасово вилучене майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст.307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що у даному випадку слідчий при тимчасовому вилученні майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, не звернуся до суду із клопотанням про арешт цього майна протягом 48 годин після його вилучення, вказане майно до цього часу володільцю не повернуто, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим допущена бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 169, 171, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000123 від 17.10.2017 року - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку 17.03.2019 року майна ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 вилучене 17.03.2019 року під час обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1 майно, що перебуває у володінні ОСОБА_5 , а саме : 22 б/у системних блоків до ПК без індивідуальних ознак, мережевий маршрутизатор від головного комп`ютера, 6 маршрутизаторів, принтер для другу чеків, грошові кошти в сумі 3961 грн., роутер ТР-Link.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Слідчий суддя ОСОБА_1