Провадження № 1-кп/537/164/2019
Справа № 537/2600/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №0000111 від 10.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українка, громадянка України, одружена / свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 12 липня 2019року, прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_9 /, зареєстрована: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин за наступних обставин:
10 березня 2019 року приблизно о 13 год. по вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Садки Кременчуцького району в напрямку вул. О. Білаша м. Кременчука, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи взагалі посвідчення водія відповідної категорії, яке дає право керувати автомобілем, тим самим порушила вимоги п. п. 2.1. а), 2.9. а) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керувала автомобілем FordEscort , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
У цей саме час, на зустрічному узбіччі, по напрямку руху автомобіля, в попутному напрямку рухалась пішохід ОСОБА_10 .
Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці по вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова, навпроти буд. 30 по вул. Рилєєва в м. Кременчуці, водій ОСОБА_6 , не пересвідчилася у технічному стані транспортного засобу, внаслідок чого під час руху на автомобілі відкрився капот, в подальшому змінила свій напрямок руху в напрямку зустрічного узбіччя, виїхала за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя по напрямку її руху, тим самим порушила вимоги п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:
?п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
та рухаючись по зустрічному узбіччю, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 .
У результаті наїзду пішохід ОСОБА_10 отримала смертельні тілесні ушкодження та загинула на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 209/1 від 15.04.2019, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які тканини грудної клітини, в м`які тканини лівої гомілки; переломів ребер зліва 2-6 по заднє-підпахвовій лінії; 4,5,6,7 по навколохребцевій лінії, справа по навколохребцевій лінії 2,3,4,5,6; перелому тіла 1-го грудного хребця; переломів великогомілкової та малогомілкової кістки зліва; розтрощення печінки, які утворилися від дії тупих предметів можливо і під час ДТП, і по ступеню тяжкості відносно до живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні під час отримання, що спричинили смерть.
Смерть ОСОБА_10 настала в результаті множинних травм тіла, внутрішніх органів, що викликало шок, внутрішню крововтрату.
Між отриманими тілесними ушкодженнями і настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 248 від 22.05.2019, в умовах заданої події водій, автомобіля Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти ДТП ,шляхом виконання вимог п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля FordEscort, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснила, що дійсно вчинила ДТП не навмисно.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що загибла є її матір`ю. Про те що трапилось, їй повідомили працівники поліції. Зі слів свідків відомо, що за кермом була обвинувачена, яка перебувала у стані алкогольного сп*яніння. Будь якої допомоги з боку обвинуваченої не було, поховала матір вона сама. Мати була пенсіонеркою та доглядала за близькими.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з 12.07.2019 року він є чоловіком ОСОБА_6 . Дійсно 09.03.2019 року він перебував вдома, після чого до них прийшла ОСОБА_12 яка є тіткою ОСОБА_6 . Ввечері вони дійсно вживали спиртні напої.
10.03.2019 року він зателефонував до ОСОБА_13 ,після чого вони зустрілись у останнього вдома і поїхали разом з ОСОБА_12 до магазину купити м*ясо, щоб в подальшому зробити шашлик. Їхали в складі чотирьох осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 . Їдучі по дамбі, на автомобілі Ford Scorpion, зупинились та спустились до річки Дніпро, щоб з*ясувати про можливість рибалити, де перебували приблизно 15-20 хв., ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були біля автомобіля. Після цього ОСОБА_6 сіла за кермо автомобіля, але він заперечував. Під*їзжаючи до дамби ОСОБА_6 повернула праворуч та поїхала по вул. Л-та Дніпрова, через 300-400 метрів, їхав зустрічний транспорт, після чого ОСОБА_6 прийняла вправо, попала в першу яму і зразу в другу. Від струсу піднявся капот автомобіля, швидкість була приблизно 50 км/г., він їй сказав «Дави на гальма»,після чого почули хлопок. Після того як вийшли з автомобіля приблизно о 13год. 00 хв. ,побачили що на зустрічній смузі руху нічого немає, потім підійшовши до передньої частини автомобіля побачив жінку, яка лежала головою вперед. Швидку допомогу,та поліцію викликав знайомий. ОСОБА_6 була в істериці, після чого ОСОБА_11 пішов в кіоск і взяв два стакана горілки. Через деякий час ОСОБА_13 та ОСОБА_12 кудись зникли. Після приїзду поліції та швидкої допомоги, забрали на експертизу ОСОБА_6 і потім приблизно через 40 хв., забрали і його.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою обвинуваченої ОСОБА_6
09.03.2019 року ввечері вона прийшла в гості до ОСОБА_6 , після чого вони розпивали спиртні напої, а саме горілку об*ємом 0.5 л., після вечері вона пішла до іншої племінниці. На наступний день ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_11 та вони стали домовлятися про рибалку. Через деякий час приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , і вони разом з ОСОБА_13 поїхали до магазину за продуктами харчування.
Після цього вони всі разом поїхали до Дніпра, де ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 пішли до річки, а вона разом з ОСОБА_13 розпивали спиртні напої. ОСОБА_6 дуже просила ОСОБА_11 щоб він дав їй можливість керувати автомобілем. Вони навіть посварилися між собою.
ОСОБА_14 сіла за кермо і вони виїхали на дорогу. ОСОБА_13 під час руху автомобіля, почав прикривати її, після чого вона побачила, що бампер піднявся та тріснуло лобове скло. Після цього машина зупинилась. Вона бачила біля автомобіля жінку, яка лежала біля бампера. Вона весь час стояла біла автомобіля разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . Коли вони перебували біля автомобіля, то ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не вживали спиртні напої. Швидку допомогу викликала вона. Швидка допомога приїхала швидко, оглянула їх та відпустила її та ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що перебував в гаражі, а коли вийшов з гаража, то був свідком ДТП за участі обвинуваченої. Він бачив як автомобіль червоного кольору рухався з боку р.Дніпро в бік м. Кременчука по дорозі. Потім автомобіль почав з*їзджати вправо на узбіччя. Там було дві ями. Автомобіль попадає в них та в машині відкривається капот, внаслідок чого машину потягнуло вліво. На тій стороні йшла жінка. Потім почув удар, машина зупинилася. Побачив, що машина збила бабусю. В машині перебувала компанія. За кермом перебувала обвинувачена. Потім з машини всі вийшли та знаходилися біля машини. Що відбувалось пізніше не бачив.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена є двоюрідною сестрою його дружини. Дійсно зранку 10.03.2019 року йому зателефонував ОСОБА_11 та домовлялись про рибальство. Через деякий час до них приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Потім вони поїхали всі разом до магазину, де придбали продукти харчування та горілку. Після цього вони поїхали до р.Дніпро. Там він разом з ОСОБА_16 вживав алкоголь, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 пішли до Дніпра. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_11 повернулися, то вони сварилися між собою. Потім ОСОБА_6 сіла за кермо і вони всі разом поїхали. Коли вони виїхали на дорогу, то машина потрапила у дві ями, від удару відкрився капот та репнуло стекло. Він намагався закрити ОСОБА_16 , та почув удар. Після цього автомобіль зупинився. Вони вийшли з автомобіля та побачили лежачу жінку біля столу. Потім ОСОБА_16 викликала швидку. Після приїзду швидкої вони обстежили їх та відпустили. Потім він разом з ОСОБА_16 пішов до дому, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 залишилися біля машини. Після того як трапилося ДТП, всі вони перебували біля машини, ніхто не відлучався.
Безпосередньо дослідивши та перевіривши в судовому засіданні зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
-Протоколом огляду місця ДТП від 10.03.2019року та фото- таблицею;
-Актом №209 судово-медичного дослідження від 11.03.2019року, яким виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які тканини грудної клітини, в м`які тканини лівої гомілки; переломів ребер зліва 2-6 по заднє-підпахвовій лінії; 4,5,6,7 по навколохребцевій лінії, справа по навколохребцевій лінії 2,3,4,5,6; перелому тіла 1-го грудного хребця; переломів великогомілкової та малогомілкової кістки зліва; розтрощення печінки, які утворилися від дії тупих предметів можливо і під час ДТП, і по ступеню тяжкості відносно до живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні під час отримання, що спричинили смерть;
-Висновком експерта №209/1 від 15.04.2019року;
-Висновком експерта №248 від 22.05.2019, яким встановлено що в умовах заданої події водій автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти ДТП, шляхом виконання вимог п.10.1 ПДР, для чого у неї не було будь яких перешкод технічного характеру. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв*язку з виникненням даної пригоди.

-Висновком експерта №224 від 25.04.2019року яким встановлено, що на момент проведення огляду робоча гальмівна система та ходові частини автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані. На момент проведення огляду рульове керування автомобіля Ford Escort ,реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані. Водій автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , мав можливість своєчасно виявити несправність рульового керування;

-Висновком експерта №77-МК від 25.04.2019року, яким встановлено положення ОСОБА_10 при ДПТ;

-Картою виїзду швидкої медичної допомоги №9896 від 10.03.2019року;

-Свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 ;

-Висновком експерта №74 від 22.05.2019року, яким підтверджено перебування ОСОБА_6 за кермом автомобіля Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_11 перебував на передньому пасажирському сидінні;

-Висновком №335 від 10.03.2019року Кременчуцького наркологічного диспансеру, яким встановлено перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп*яніння;

та іншими матеріалами в їх сукупності.

Крім повного визнання обвинуваченої ОСОБА_6 своєї вини, її вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті є належними і допустимими.

Обвинувачена ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченої, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує:

-за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України , а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп*яніння, вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Посилання обвинуваченої, що під час керування транспортним засобом вона не перебувала у стані алкогольного сп*яніння, а вжила алкоголь лише після вчинення ДТП не заслуговує на увагу, спростовується як матеріалами справи так і показами свідків і розцінюється судом як намагання уникнути законної відповідальності.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При призначенні покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, суд враховує конкретні обставини справи, зокрема, що внаслідок вчиненого нею злочину загинула людина, яка була матір*ю та бабусею, отже наступив невідворотний наслідок для потерпілої ОСОБА_8 - дочки загиблої.

При цьому, суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений у ст.8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Судом враховані обставини дорожньо-транспортної пригоди, з яких випливає, що порушення правил дорожнього руху носило умисний характер з боку ОСОБА_6 , яка проігнорувала вимоги п.п. 10.1 «Правил дорожнього руху», грубо порушила їх та допустила наїзд на пішохода, внаслідок чого спричинила смерть потерпілій.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зазначені обставини у сукупності з даними про особу обвинуваченої і її поведінку свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

З урахуванням наведеного, обставин вчиненого діяння, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу винної і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, її поведінку за період кримінального процесуального провадження, суд вважає за можливе застосувати до неї покарання у виді позбавлення волі.

Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує зокрема те, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, повністю визнала свою винуватість, постійно працює, виявляє щире каяття, має міцні соціальні зв*язки, на диспансерних обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансері не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно. Під час розгляду кримінального провадження одружилася, уклала шлюб з ОСОБА_11 /свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_1 від 12 липня 2019року, прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 /.

Судом також враховано, що потерпіла не вибачила обвинуваченій, наполягає на максимальному реальному покаранні ОСОБА_6 .

З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого нею діяння, зокрема, що обвинувачена визнала свою провину, усвідомила протиправну поведінку, жалкує з приводу вчиненого злочину, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Суд також вважає за необхідне не призначити ОСОБА_6 додаткове покарання, передбачене ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, тому що остання не мала права керування транспортними засобами, а лише навчалась на курсах водія.

Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_6 зазначене вище покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченої, для запобігання вчиненню нею нових злочинів, таким, що відповідає її особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Оцінюючи доводи в судових дебатах захисника обвинуваченої про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з її звільненням від відбування покарання з випробуванням з застосуванням ст.75 КК України є хибними, та не відповідаючими дійсності.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, ч.2 ст.286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Відтак, виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є суспільно небезпечним та тяжким; внаслідок вчиненого злочину загинула людина, що є невідворотним наслідком для потерпілої.

Щире каяття обвинуваченої, як пом`якшуюча покарання обвинуваченому обставина, позитивно характеризує її особу після вчинення злочину, але, на переконання суду, не змінюють того, що вчинений нею злочин є тяжким, суспільно небезпечним, винним діянням, яке призвело до невідворотного наслідку - позбавлення життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю.

Тому, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст.ст.69,75,76 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Щире каяття обвинуваченої в даній ситуації ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, бажанням виправити ситуацію, а також готовність нести кримінальну відповідальність.

Посилання прокурора в обґрунтування його правової позиції на тяжкість наслідків у виді настання смерті потерпілої не можуть бути взяті до уваги, бо спричинення тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілого є кваліфікуючими ознаками ч.2 ст.286 КК України і вже тому не можуть бути взяті до уваги як обставини, що обтяжують покарання та вимагають призначення більш суворого покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати - тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 628/шістсот двадцять вісім/грн. 04коп за залучення експертів для проведення судової авто технічної експертизи №245 від 22.05.2019року, 6280 /шість тисяч двісті вісімдесят/грн.. 40 коп. за залучення експертів для проведення експертизи волокон та волокнистих матеріалів №74 від 22.05.2019року, 2 512 /дві тисячі п*ятсот дванадцять/грн. 16коп витрат на залучення експерта для проведення авто-технічної експертизи №224 від 25.04.2019року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтава від 13.03.2019 року на автомобіль Ford Escort , реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази по справі, автомобіль Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до ст.100 КПК України, повернути власнику .

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_17 визнати винною та призначити покарання

- за ст. 286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4( чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати - тримання під вартою.

Заарештувати ОСОБА_17 в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з 01 серпня 2019року.

Стягнути з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 628/шістсот двадцять вісім/грн. 04коп за залучення експертів для проведення судової авто технічної експертизи №245 від 22.05.2019року, 6280/шість тисяч двісті вісімдесят/грн.. 40 коп. за залучення експертів для проведення експертизи волокон та волокнистих матеріалів №74 від 22.05.2019року, 2512 /дві тисячі п*ятсот дванадцять/грн. 16коп витрат на залучення експерта для проведення авто -технічної експертизи №224 від 25.04.2019року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтава від 13.03.2019 року на автомобіль Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази по справі, автомобіль Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до ст.100 КПК України, - повернути власнику .

Речовий доказ, відповідно до вимог ст. 100 КПК України - а саме: одяг (куртка темно-зеленого кольору, штани спортивні флісові, сірого кольору) та взуття (чоботи бежевого кольору)трупу ОСОБА_10 1952 р.н. в поліетиленовому пакеті білого кольору повернути потерпілій.

Речовий доказ, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: об`єкти дослідження експертизи волокон і волокнистих матеріалів, в поліетиленовому пакеті пакет НДЕКЦ № 1956598 зі штанами та курткою ОСОБА_11 , штанами та курткою ОСОБА_6 , 4 (чотири) фрагменти дактилоплівки з текстильними волокнами вилучені з автомобіля FordEscort реєстраційний номер НОМЕР_2 , які передані на зберігання до камери речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1