Єдиний унікальний номер судової справи 201/8164/19
Номер провадження 1-кс/201/4436/2019
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Старший слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, а саме автомобілю KIA Carens, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 .

Із змісту клопотання вбачається, що в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_4 майном шахрайським шляхом під приводом надання послуг щодо пошуку потенційних клієнтів та подальшого продажу автомобіля KIA Carens, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також у клопотанні вказано, що ОСОБА_5 , за письмовою згодою з ОСОБА_6 , уклав договір про надання послуг № 25.2 від 25 липня 2014 року із фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , згідно якого остання зобов`язалася знайти потенційних клієнтів для покупки вказаного автомобіля, у свою чергу, ОСОБА_6 передані їй всі право установчі документи на автомобіль KIA Carens, 2007 року випуску.

Таким чином, 25 липня 2014 року ОСОБА_5 виставив на продаж автомобіль, місце знаходження якого на час пошуків потенційних клієнтів було визначено ОСОБА_4 у автосалоні «Тачки Дніпра», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 9Б/1.

Як вбачається із змісту клопотання, в подальшому в 2016 році ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вирішили відчужувати вищевказаний автомобіль своїми силами та 30 грудня 2016 року приїхали в автосалон «Тачки Дніпра», щоб забрати свій автомобіль, але в автосалоні його вже не було. Також ОСОБА_4 в автосалоні була відсутня, а менеджер відмовилася давати телефони керівництва, що і стало підставою звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

14 липня 2019 року за допомогою інформаційного порталу зафіксовано транспортний засіб KIA Carens, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобільній дорозі М-29на території Новомосковського району Дніпропетровської області.

Під час огляду місця події 14 липня 2019 року старшим слідчим Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 виявлено та вилучено легковий автомобіль KIA Carens, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 .

В поданому клопотанні, що погоджено із прокурором, слідчий вказує, що на час здійснення процесуальних дій, є потреба у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного автомобілю KIA Carens, 2007 року випуску, сірого кольору, з об`ємом двигуна 1991 куб. см, номером кузов НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , задля запобігання можливості його перетворення, відчуження за допомогою відомостей наявних лише в Державному реєстрі та вивезення за межі території України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що зазначене клопотання слідчим, що погоджено із прокурором, подано без додержання вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, а тому воно підлягає поверненню для усунення недоліків, з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

При цьому, ч. 2 ст. 171 КПК України передбачений перелік вимог до клопотання про арешт майна, в якому повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, із змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_4 майном шахрайським шляхом під приводом надання послуг щодо пошуку потенційних клієнтів та подальшого продажу автомобіля KIA Carens, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому, як встановлено із копії довідки Головного сервісного центру МВС України № 31/5691 від 20 березня 2017 року у базах даних Єдиного державного реєстру та АІС «Національний банк даних «Автомобіль» станом на 17 березня 2019 року зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , 1973 року народження, транспортні засоби не значяться.

При цьому, у вказаній довідці зазначено, що така довідка надана органу досудового розслідування із додатками на 6 аркушах, які містять наявну у базах даних інформацію про транспортні засоби, які були зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 .

Проте, слідчим до клопотання, надано лише першу сторінку вказаних додатків, згідно якої 11 липня 2007 року ОСОБА_6 придбала в торговій організації в розстрочку автомобіль KIA Carens, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в особливих відмітках вказано кредит «ПУМБ».

З копії реєстраційної картки транспортного засобу за № НОМЕР_3 , яка, до речі, надана слідчим у незадовільній якості, можливо лише встановити, що на підставі договору купівлі-продажу № 84/03/8041/2016 власником автомобілю KIA Carens, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_10 , який зареєстрований у м. Києві.

У той же час, жодних доказів та відповідних документів на підтвердження наявності у громадянина ОСОБА_8 права власності на вказаний автомобіль слідчому судді не надано.

Отже, ураховуючи наведене та певні протиріччя інформації, зазначеної у клопотанні із інформацією, що міститься у копіях матеріалів, доданих до клопотання щодо дійсного власника автомобілю KIA Carens, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , слідчий суддя побавлений об`єктивної можливості встановити чи належав вказаний автомобіль, зважаючи на наявність у додатку до довідки особливої відмітки: кредит «ПУМБ», на праві власності ОСОБА_6 , і яка саме особа на момент звернення із клопотанням про арешт автомобілю є власником цього майна, ОСОБА_10 чи ОСОБА_8 , що, у свою чергу, унеможливлює розгляд такого клопотання в строки та у порядку, регламентованими ч. 1 ст. 172 КПК України.

Більш того, у клопотанні слідчий, як на законну підставу для накладення арешту, посилається на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, який передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як передбачено нормами ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, посилаючись, як на підставу накладення арешту на автомобіль KIA Carens, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , саме на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, який передбачає, що арешт майна допускається лише з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчим, що погоджено із прокурором, всупереч наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, у клопотанні не зазначено жодних відомостей про наявність цивільного позову у рамках вказаного кримінального провадження, як і не додано копію цивільного позову до клопотання.

У той же час, ураховуючи, що вказаний автомобіль не визнаний слідчим в рамках даного кримінального провадження речовим доказом і відповідна постанова у матеріалах клопотання відсутня, зважаючи, що із наданих матеріалів, не представляється можливим з`ясувати та встановити такі суттєві обставини, як факт перебування вказаного автомобілю у власності добросовісного набувача, адже положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачена чітка заборона накладення арешту на майно, що перебуває у власності такого набувача, за виключенням арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя позбавлений можливості повно та всебічно провести розгляд такого клопотання по суті.

Згідно із ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вимоги кримінального процесуального закону та встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України та встановлення сімдесяти двох годин для усунення цих недоліків, який необхідно рахувати з моменту отримання копії цієї ухвали, у зв`язку із чим, клопотання підлягає поверненню прокурору.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернути прокурору, вставивши останньому строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1