Справа № 442/5002/19
Провадження № 1-кс/442/1153/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

Слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області звернувся до суду у межах кримінального провадження № 00001270, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з клопотанням про арешт майна.

У обґрунтування клопотання покликається на те, що 11 липня 2019 року приблизно о 18.30. ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом ривка, з рук потерпілого ОСОБА_6 , повторно, відкрито викрав грошові кошти у сумі 800 гривень, після чого втік з місця події, таким чином заподіявши майнової шкоди потерпілому на вказану суму.

В ході проведення досудового розслідування 11 липня 2019 року було затримано громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснено здійснено особистий обшук затриманого, під час якого було виявлено та вилучено: три купюри номіналом у 200 гривень кожна з номерами «ВЄ0115009», «ЗБ7011972», «ХД9631269»; дві купюри номіналом у 100 гривень кожна з номерами «УИ0721666», «КИ4448879» .

11.07.2019 дані грошові кошти було визнано речовими доказами, оскільки відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані грошові кошти належать потерпілому у даному кримінальному провапдженні ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом допиту останнього від 11.07.2019.

12.07.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до виріше Відповідно до ч.6 ст.170 КК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі зволікання з накладенням арешту на вилучені під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 , що є об`єктами кримінально-протиправного посягання, дані грошові кошти, як доказиможуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Тому у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

З витягу з ЄРДР № 00001270 вбачається, що 11 липня 2019 року приблизно о 18.30 год. ОСОБА_7 , маючи раптово виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом ривка, з рук потерпілого ОСОБА_6 , повторно, відкрито викрав грошові кошти у сумі 800 гривень, після чого втік з місця події, таким чином заподіявши майнової шкоди потерпілому на вказану суму

Слідчим надано ряд доказів, здобутих під час здійснення досудового розслідування, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 11.07.2019, який розказав, що коли він перебував на вулиці Війтівська Гора в м. Дрогобичі, невідома йому особа з його рук відкрито викрала грошові кошти у сумі 800 гривень; протокол затримання ОСОБА_7 від 11.07.2019 з якого вбачається, що підозрюваного затримано безпосередньо після вчинення злочину та під час особистого обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 800 гривень протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які здійснили затримання ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 11.07.2019 вилучені під час затримання підозрюваного ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 гривень, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001270 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення. Отже, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на: три купюри номіналом у 200 гривень кожна з номерами «ВЄ0115009», «ЗБ7011972», «ХД9631269»; дві купюри номіналом у 100 гривень кожна з номерами «УИ0721666», «КИ4448879», визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 00001270.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України слідчому, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1