Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 336/4392/19
Провадження №: 1-кп/332/319/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка не має освіти, не одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
обвинуваченої за ч.1, 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", маючи умисел на незаконне придбання і зберігання з метою подальшого збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, з корисливих мотивів, у невстановленої слідством особи, незаконно придбала наркотичний засіб - «метадон», який стала незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

03.05.2019 приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку 3 по вул. Спартака Маковського у м. Запоріжжя, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 400 гривень, полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - «метадон», масою 0,0181 г. в перерахунку на основу.

Окрім того, ОСОБА_5 , діюча в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", маючи умисел на незаконне придбання і зберігання з метою подальшого збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, повторно, з корисливих мотивів, у невстановленої слідством особи, незаконно придбала наркотичний засіб - «метадон», який стала незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

20.05.2019 приблизно о 16-55 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку 236 по вул. Електрична у м. Запоріжжя, де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, повторно, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 400 гривень, полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - «метадон», масою 0,056 г. в перерахунку на основу.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнала повністю, щиро покаялась, підтвердивши обставини вчинення злочину, викладеного у обвинувальному акті. Зазначила, що вона раніше для власного вживання через «закладки» придбала для себе метадон, який вона тривалий час вживала. 3 травня їй зателефонував раніше маловідомий хлопець, якого вона знала як ОСОБА_7 , який прохав для неї дістати метадон. Звернувся до неї з цим проханням, оскільки знав що вона також його вживає. Оскільки у неї був метадон, вони зустрілись в Шевченківському району по вул. Косигіна (Спартака Маковського) в денний час, та вона йому продала разову дозу для вживання за гроші у сумі 400 грн.
Аналогічний чином, вона збула ОСОБА_7 , на його прохання, разову дозу метадону для вживання, 20 травня в денний час по вул. Електричній за 400 грн. Щиро кається у скоєному злочині. Наразі метадон не вживає оскільки перебуває у стані вагітності.

-Згідно висновку експерта № 7-799 від 08.05.19, у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору масою 0,0870г виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб. Зазначений наркотичний засіб є мета доном, маса якого склала 0,0181 г в перерахунку на основу. Зазначений сильнодіючий лікарський засіб є димедролом, маса якого склала 0,0479 г в перерахунку на основу.
-Згідно висновку експерта № 7-889 від 21.05.19, у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору масою 0,135г виявлено димедрол та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого склала 0,056 г в перерахунку на основу.
-
-Зі згоди учасників кримінального провадження, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються при з`ясуванні обставин справи, не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.
-За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останньої за:
-- ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів;
-- ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинене повторно.
- При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує:
-ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами;
- дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштована, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, двоє з який мають свідоцтво про народження: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; згідно довідки № 956 від 08.07.2019 Пологового будинку № 3, ОСОБА_5 перебуває на обліку у медичному закладі як вагітна 18 тижнів,
-обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;
-обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу винної, її ставлення до скоєного, дають суду підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 307 КК України.
Остаточне покарання ОСОБА_10 слід призначати за правилами ч.1 ст. 70 КК України.
При вирішенні питання про можливість на підставі вироку суду звільнити обвинувачену від відбування покарання, суд перш за все враховує внормовані статтею 75 КК України підстави звільнення від відбування покарання, відповідно до якого, суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання при призначенні, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Перешкоди для застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання за формальними критеріями, що передбачені статтею 75 КК України, щодо ОСОБА_5 відсутні.
Наведені судом пом`якшуючі покарання обставини і дані про особу винної є цілком сприятливими для прийняття такого рішення.
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі ст. 61 Конституції, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.
Застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.
Наведені міркування дають суду підстави дійти висновку про недоцільність застосування до обвинуваченої за вироком найбільш суворого заходу примусу, без надання особі можливості виправлення без ізоляції від суспільства, а також про відсутність виключних обставин, що могли б зумовити розлучення матері з дітьми у зв`язку із застосуванням такого примусу.
Невжиття ж звільнення від покарання з випробуванням лише з мотивів тяжкості вчиненого злочину та суворості передбаченого за нього покарання є таким, що суперечить засадам кримінального провадження, які проголошують верховенство права, законність, справедливість.
Звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд, в силу ст. 77 КК України, не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією частини статті обвинувачення як обов`язкове.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України та призначити покарання:
- за ч.1 ст. 307 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо обвинувачена протягом іспитового строку тривалістю в три роки не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Застава у розмірі 38804,20 грн., внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Запорізькій області (р/р 1205; МФО 820172), визначена ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2019 року, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_11 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.
Речові докази:
- два полімерних згортка з кристалічною речовиною «метадон», переданих на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського ВПГУНП у Запорізькій області - знищити.
- грошові кошти у розмірі 400 грн., переданих на відповідальне зберігання до банку через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області обернути в дохід держави.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1