Провадження № 1-кп/520/741/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за 0003336 від 27.08.2018, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси 17.05.2019 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з угодою про визнання винуватості від 20.05.2019.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 26.08.2018 приблизно о 15.30 год., керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме, технічно справним автомобілем марки «Mercedes Вenz» р/н НОМЕР_1 при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, здійснив заїзд та зупинився на паркувальному майданчику ТРЦ «Сундук», за адресою: м.Одеса, пр-т Небесної сотні, 30а, біля тротуару, навпроти лотків роздрібної торгівлі.
Перебуваючи на вказаному паркувальному майданчику, за кермом автомобіля «Mercedes Benz» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 при об`єктивній можливості бачити обстановку навколо, в порушення вимог пунктів 1.5, підпункту «б» п.2.3, п.12.3 «Правил дорожнього руху» України не впевнився в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не контролював рух автомобілю, та маючи технічну можливість уникнути події, був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та, не впоравшись з керуванням, почав рух і здійснив виїзд на тротуар, по якому рухались потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в результаті чого трапився наїзд на потерпілих.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події, потерпілій ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: відкритий скалковий внутрішньосуглобовий перелом лівої стегнової кістки, відкритий скалковий внутрішньосуглобовий перелом великогомілкової кістки лівої гомілки в верхній та середній третинах, відкритий скалковий внутрішньосуглобовий перелом малогомілкової кістки лівої гомілки в верхній третині, рвана рана області лівого колінного суглобу, гематома лівого стегна та верхньої третини лівої гомілки, відкритий внутрішньосуглобовий перелом внутрішнього виростка правої стегнової кістки, рвана рана області правої підколінної ямки, садна лобної області, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Потерпілій ОСОБА_7 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: перелом п`ятої плеснової кістки правої стопи в проксимальному відділі, рвано-забита рана правої гомілки в нижній третині з переходом на праву стопу з розтрощенням м`яких тканин, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дії водія автомобіля «Mercedes Benz», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, надає матеріальну допомогу отерпілій.
ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_7 згідно свідоцтвоа про смерть серії НОМЕР_2 від 09.12.2018 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 від захворювання, не пов`язаного з ДТП.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, наявність письмової згоди потерпілої прокурору на укладення ними угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 20.05.2019 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1