Справа № 446/1025/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька Львівської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000138 від 28.03.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, утриманців не має, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000138 від 28.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до вказаного клопотання обвинувачений ОСОБА_4 28 березня 2019 року в період часу з 02 по 05 годин, перебуваючи в літній кухні, де проживала його тітка ОСОБА_9 , що на господарстві по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли в ході неодноразових побутових конфліктів, наніс ОСОБА_9 множинні удари по голові та тілу, при цьому штовхав потерпілу руками в корпус внаслідок чого, остання неодноразово падала на підлогу та вдарялась головою до меблів у літній кухні. Після нанесення ударів потерпілій в голову, коли остання опинилась на підлозі, у горизонтальному положенні на спині, обличчям вгору, ОСОБА_4 став ногами у взутті на грудну клітку потерпілої та опираючись руками в стелю літньої кухні ходив по ній. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_9 померла на місці, отримавши тілесні ушкодження у виді: дифузних забоїв та набряку головного мозку, ушкодження органів грудної порожнини з множинними переломами ребер, що виникли внаслідок тупої поєднаної травми голови та грудної клітки. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої і за ознаками небезпеки для життя в момент виникнення мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, оскільки, він скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні клопотання про застосування заходів медичного характеру підтримав, так як ОСОБА_4 потребує лікування та просив застосувати примусові заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 поклалась на розсуд суду.
Представник потерпілої ОСОБА_8 просила клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом задовольнити.
Вчинене ОСОБА_4 діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.. 66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно ст.ст. 3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність,недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Згідно проведеної судово-психіатричної експертиза №49 від 24.04.2019 року ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як свідчить експертний аналіз архівної медичної документації вказане захворювання розгорнулось у 2012 році. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Враховуючи, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним кримінального правопорушення потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.115 КК України у стані неосудності, а відтак до нього згідно вимог ст. ст.512, 513 КПК України та ст.93, 94 КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст. 369, 371-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 у стані неосудності діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена згідно із ст. 395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 26.07.2019 року.
Головуючий :