Справа № 146/501/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження № 146/501/19, що зареєстроване в ЄРДР 01 січня 2019 року за №0000001 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого будівельником «Budovnictvo» Республіка польща, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, є особою з інвалідністю III групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 січня 2019 року близько 15:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», державний номерний знак Республіки Польша НОМЕР_1 , маючи стаж керування до двох років, рухаючись зі швидкістю близько 80 км/год, що є перевищенням максимально допустимогї швидкості руху, автодорогою сполученням смт. Вапнярка - м.Крижопіль, у напрямку смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, неподалік с. Високе Томашпільського району Вінницької області, з урахуванням дорожніх умов та дорожньої обстановки, а саме спуску дороги та стану дорожнього покриття, яке перебувало у вологому стані, наявності відповіднних попереджувальних та рекомендаційних дорожніх знаків і табличок до них: 1.13 «Слизька дорога», 5.30 «Рекомендована швидкість 40 км/год», 7.2.2 «Зона дії дорожніх знаків 5 км», не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не вжити заходів до зменшення швидкості на даному проміжку дороги, внаслідок чого допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху, де сталося його зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_7 та її малолітня донька ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.
Водночас, внаслідок даної ДТП з отриманими тілесними ушкодженнями до медичних установ госпіталізовано пасажирів автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також пасажирів автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1 від 13 лютого 2019 року ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді комбіноваї травми: масивних крововиливів у переднє і середнє середостіння, розривів верхньої полої вени; відкритої черепно-мозкової травми з пошкодженням головного мозку, перелому носової кістки; множинних переломів ребер по передній поверхні; крововиливів у кишківник і його брижу; закритого перелому нижньої третини лівої ліктьовоїкістки; множинних синців передньої поверхні грудної клітки та верхніх і нижніх кінцівок, яка ускладнилася тампонадою серця (крововиливу під сорочку серця і його здавленням), двухстороннього гемотораксу (крововиливу у плевральні порожнини). Вказана травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_7 настала від розривів верхньої полої вени, крововиливу під серцеву сорочку і тампонади серця. При судово-токсилогічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 спиртів не виявлено.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2 від 13 лютого 2019 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді комбінованої травми: масивних крововиливів у переднє і середнє середостіння, розривів правого передсердя і правого шлуночка серця; перелому носової кістки множинних переломів ребер по передній поверхні; розривів легень і печінки; відкритих переломів лівого стегна, лівого наколінника, кісток лівої гомілки, саден підборіддя, грудної клітки, ніг; забійних і рваних ран рук і ніг; синців рукі ніг, яка ускладнилася тампонадою серця (крововиливу під сорочку серця і його здавленням), двухстороннього гемотораксу (крововиливу у плевральні порожнини), гемоперітонеумому (крововиливу у черевну порожнину). Вказана травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_6 настала від розривів серця, крововиливу під серцеву сорочку і тампонади серця. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_6 спиртів не виявлено.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3 від 13 лютого 2019 року ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою легень, закритих переломів лобної, тім`яної, лівої скроневої кісток, саден голови, яка ускладнилася субдуральною гематомою. Вказана травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_16 настала від закритої черепно-мозкової травми, закритих переломів кісток черепа, субдуральної гаматоми, набряку і дислокації головного мозку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 14 від 01 березня 2019 року ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді комбіноваї травми: забійної рани лобної ділянки; закритого перелому вертлюгової западини зліва, які відносяться до середнього ступеня тяжкості.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11 від 21 лютого 2019 року ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді комбіноваї травми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани чола; закритого перелому правої великогомілкової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 025 від 25 березня 2019 року ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого кульшового суглобу, переломовивиху головки лівої стегнової кістки, забійної рани в ділянці лівого колінного суглобу та лівої стопи, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден в ділянці обличчя, укушеної рани язика, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 027 від 25 березня 2019 року ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; множинних синців та саден обличчя, закритої тупої травми правого передпліччя, перелому променю в типовому місці та відриву шиловидного відростка, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до висновку авто-технічної трасо-трасологічної експертизи № 79 від 22 січня 2019 року у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 , з технічної точки зору, регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_4 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п.п. 10.1, 11.3, 12.3, 12.6 (б) Правил дорожнього руху. Зіткнення автомобіля «Ford Mondeo» та автомобілі «ВАЗ-2109» сталося на проїзній частині автодороги напрямку смт. Крижопіль в районі початку осипу скла ЛФП та подряпин асфальтного покриття, позначених на схемі ОМДТП під № 2. На момент первинного контакту кут між повздовжньою вуссю автомобіля «ВАЗ-2109» та повздовжньою віссю автомобіля «Ford Mondeo» складав близько 190-195 градусів. Технічна можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 полягала у виконанні ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У випадку коли зустрічний транспортний засіб до моменту зіткнення не гальмувався, питання про технічну можливість у водія, що рухається по свої смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає сенс, так як ні зниження швидкості, ні зупинка транспортного засобу не виключала можливість зіткнення. В ситуації яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_4 з технічної точки зору, полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, для виконання яких у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. Водій автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_4 в момент сприйняття ситуації як небезпечної, виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору буде мати технічну можливість попередити зіткнення. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 35 від 05 лютого 2019 року у деталях та вузлах робочої частини гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Ford Mondeo», державний номерний знак Республіки Польша НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи некерованість даного автомобіля до початку розвитку подій ДТП не виявлено, тобто системи пербували в працездатному стані.
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 36 від 25 лютого 2019 року у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б вплинули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто системи перебували в працездатному стані.
Згідно з висновком токсилогічної експертизи № 120 від 5 лютого 2019 року при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,9% о.
Таким чинов ОСОБА_4 порушуючи вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 11.3, 12.1, 12.3, 12.6 (б) Правил дорожнього руху України.
Порушення водієм ОСОБА_4 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що в ніч з 31 грудня 2018 року на 01 січня 2019 року в гостях у своєї тещі, в колі сім`ї св`яткував Новорічну ніч. При цьому спиртних напоїв не вживав, оскільки після завершення св`яткування мав автомобілем розвести гостей по домівках. 01 січня 2019 року, повернувшись додому він ліг спати біля 04:00 год ранку. Прокинувшись біля 10:00 год, згадав що напередодні мав невирішенні питання із своїми сусідами, які стосувалися його сім`ї. Взявши з собою пляшку горілки, він направився до будинку сусідів, з метою привітати їх з Новим роком та вирішити вищевказані питання. Перебуваючи в будинку сусідів, почали вживати спиртні напої, через деякий час до них приєдналася його дружина. Під час розмови його попросили поїхати в с. Високе Томашпільського району Вінницької області та забрати звідти їхню доньку ОСОБА_13 , яку він напередодні завіз туди для св`яткування Нового року з її однокласниками. Погодившись на вказану пропозицію, вони всі разом сіли в належний йому автомобіль та направились в с. Високе Томашпільського району Вінницької області. Забравши ОСОБА_13 та повертаючись в напрямку смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, в зв`язку з неналежним станом дорожнього покриття, він виїхав на зустрічну смугу руху, де невпоравшись з керуванням допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ». У вчиненому щиро розкаявся. Заявлений ОСОБА_18 цивільний позов в повній мірі не визнав, просив суд вирішити питання про стягнення на користь потерпілої моральної шкоди в межах розумного.
Потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та їх представник адвокат ОСОБА_19 в судове засідання не з`явились, однак ОСОБА_19 надіслав на адресу суду заяву, в якій просив слухання справи провести без його участі та участі потерпілих. Зазначив, що потрепіла та цивільний позивач ОСОБА_18 наполягає на задоволенні своїх позовних вимог у повному обсязі. Також зазначив, що потерпілі наполягають на призначеніні максимальної міри покарання для обвинуваченого.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого тяжкі наслідки завдані злочином, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, позитивно характеризується, є участником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей та вагітну дружину, є особою з інвалідністю третьої групи, вину визнав, позицію державного обвинувача та потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України із застосуванням додаткового покарання, позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, потерпілою ОСОБА_18 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, розмір якої визначає в сумі 1000000 грн.
Позивач зазначила, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_4 загинули її чоловік, донька та онука. В зв`язку з чим їй завдано значних моральних страждань.
Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях й фізичному болю, якого позивач зазнала внаслідок втрати своїх близьких родичів, ступінь страждань та переживань, які змінили звичний темп їх життя, тому виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_18 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 500 000 грн.
Крім того, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб марки«Ford Mondeo», державний номерний знак Республіки Польша НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , транспортний засіб марки «ВАЗ 210934-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_18 , посвідчення водія НОМЕР_5 , виданена ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Ford Mondeo», «karta pojazdu» KP/AAC НОМЕР_6 , посвідчення водія НОМЕР_7 , виданена ім`я ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «ВАЗ-210934-20».
Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна накладений вище вказаною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області.
Судові витрати відподно до ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме витрати пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 3003 грн, що підтверджуються розрахунками їх вартості підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави (а.с. 152-154).

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченогоч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покаранняу виді 7 (семи) років позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк - 3 (три) роки.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання, а саме з 02 січня 2019 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуваня покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту затримання з 02 січня 2019 року по дату набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_18 500 000 грн (п`ятсот тисяч гривень) моральної шкоди, завданої в наслідок скоєння злочину.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні в сумі 3003 грн (три тисячі три гривні).

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року на транспортний засіб марки«Ford Mondeo», державний номерний знак Республіки Польша НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , транспортний засіб марки «ВАЗ 210934-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_18 , посвідчення водія НОМЕР_5 , виданена ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Ford Mondeo», «karta pojazdu» KP/AAC НОМЕР_6 , посвідчення водія НОМЕР_7 , виданена ім`я ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «ВАЗ-210934-20»
Речові докази у справі, а саме:
-автомбіль марки «Ford Mondeo», державний номерний знак Республіки Польша НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Ford Mondeo» та «karta pojazdu» KP/ НОМЕР_8 , які визнано по кримінальному провадженню №0000001 від 01 січня 2019 року в якості речових доказів, передати за належністю власнику ОСОБА_4 ;

-посвідчення водія НОМЕР_5 , виданена ім`я ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження;
-автомбіль марки «ВАЗ-210934-20», державний номерний знак НОМЕР_2 ; посвідчення водія НОМЕР_7 , виданена ім`я ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «ВАЗ-210934-20», які визнано по кримінальному провадженню №0000001 від 01 січня 2019 року в якості речових доказів - передати ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1