Номер провадження: 11-сс/813/1636/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному до ЄРДР 24.01.2018 року,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 року задоволено старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.10.2019 року з визначенням розміру застави, що складає 1018130 (один мільйон вісімнадцять тисяч сто тридцять) гривень , щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному до ЄРДР 24.01.2018 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати частково та постановити нову, якою визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обов`язків у розмірі 38 тисяч 420 гривень.

В своїй апеляційній скарзі зазначає, що обставини, викладені у повідомленні про підозру відносно ОСОБА_8 суперечать фактичним даним про правову природу договору безповоротної допомоги, найменування генерального підрядника та субпідрядника робіт, дати отримання дозволу на виконання робіт, строку початку та закінчення будівельних робіт, відмінності дозвільно-контрольних функцій Департаменту ДАБІ та регіональної філії «Одеська залізниця» та службових повноважень ОСОБА_8 , що на думку захисника не може вважатись належним чином обґрунтованою підозрою.

Також захисник вказує, що слідчим та прокурором ризики належно не доведені, а слідчим суддею в недостатній мірі розглянуті дані про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки та матеріали, що характеризують особу ОСОБА_8 ..

Крім того, адвокат наголошує, що слідчим в клопотання, та слідчим суддею не було приділено уваги саме майновому стану ОСОБА_8 та як наслідок призначено занадто великий розмір застави, який не відповідає особі підозрюваного.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 уточнив вимоги апеляційної скарги та вказав, що підозра відносно ОСОБА_8 є необґрунтованою та надуманою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в тому, що близько 20 години 20 хвилин, 29 серпня 2019 року, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні кафе «Львівська майстерня шоколаду» за адресою: місто Одеса, вул. Пушкінська, 76, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, за попередньою змовою групою осіб спільно з начальником служби колії регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_10 , поєднуючи свої дії з вимаганням, одержав від керівника ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» ОСОБА_11 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 200 (двісті) тисяч гривень за видачу регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» акту про відповідність забудованої СФГ «Земля» під`їзної колії узгодженому проекту та прийняття її в експлуатацію.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вищевикладених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Зазначена підозра відносно ОСОБА_8 підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме:
-заявою про вчинення злочину від 23.01.2018 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2018 року;
-протоколом затримання від 29.08.2019 року;
-протоколом освідування від 29.08.2019 року.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому відхиляє доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
З огляду на викладене, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Зокрема, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведена наявність ризику того, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі доведеності його вини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Також апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний раніше не судимий, має дружину, двох дітей, один з яких неповнолітній, має постійне місце реєстрації і проживання та місце роботи, що вказує на наявність міцних соціальних зав`язків, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам, не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 та забезпечити належне виконання ним його процесуальних обов`язків.
При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При цьому в п.2 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, що розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Положеннями ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо розміру застави та вважає, що слідчим суддею враховані зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
Так, позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи обставини справи, майновий стан та місце роботи ОСОБА_8 до 03.07.2019 року, а саме те, що займав посаду головного інженера служби колії регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», з урахуванням обставин злочину, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України прийшов до правильного висновку про необхідність встановлення розміру застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановивши її у розмірі 1018130 гривень.
Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суддя враховує дані, щодо поведінки підозрюваного під час та після вчинення інкримінованого злочину, обставини кримінального правопорушення, а тому обґрунтовано вважає, що застава в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Визначений розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги про те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним, спростовуються тим, що застава внесена, ОСОБА_8 перебуває на волі під заставою, що підтвердили учасники апеляційного розгляду.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному до ЄРДР 24.01.2018 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4