Справа №587/2427/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/405/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

29.08.2017 року Міністерство юстиції України в особі Департаменту міжнародного права звернулося до Сумського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, оскільки 04 липня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 2143/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України та ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації.

28.09.2017 року ухвалою Сумського районного суду Сумської області вирок Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , було приведено у відповідність із законодавством України та визначено вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 3 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено вважати ОСОБА_8 засудженим до 9 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 26 червня 2015 року моменту його фактичного затримання.

З таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_8 частково не погодився, оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважав, що суд першої інстанції, приводячи ухвалений відносно нього вирок Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року у відповідність із законодавством України, безпідставно не зарахував у строк його покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги засудженого підтримали, просили їх задовольнити та у строк покарання засудженому ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого не заперечувала, та вважала за необхідне зарахувати у строк його покарання строк попереднього ув`язнення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року було приведено у відповідність із законодавством України вирок Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , за яким його було визнано засудженим за ч.3 ст.305, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, за ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 26 червня 2015 року моменту його фактичного затримання.

Не оскаржуючи статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим, а також строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, засуджений ОСОБА_8 в апеляційному порядку оскаржив ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року виключно в частині не зарахування йому судом у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає судове рішення в рамках вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Передача громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні та порядок приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України, передбачено главою 46 КПК України та Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року.

Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно ч.5 та ч. 6 ст. 610 КПК України суд, відповідно до клопотання Міністерства юстиції України також може розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави, а також може вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про дотримання судом першої інстанції вказаних вимог закону.

Так, відповідно до змісту судового рішення, суд, діючи в межах ст. 610 КПК України, здійснив приведення ухваленого відносно ОСОБА_8 вироку Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року у відповідність до законодавства України. Суд, відповідно до клопотання Міністерства юстиції України, визначив статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим громадянином України ОСОБА_8 та, на підставі вироку суд іноземної держави, визначив ОСОБА_8 строк позбавлення волі та початок його відбування. До вирішення інших, визначених ст. 610 КПК України, питань призначення додаткового покарання та вирішення питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат суд першої інстанції не вдався, з огляду на вимоги клопотання.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Щодо вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк його покарання строку попереднього ув`язнення, згідно ч.5 ст. 72 КПК України, то колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , в рамках даного кримінального провадження його було затримано 26.06.2015 року та 27.06.2015 року Совєтским районним судом м. Іваново Російської Федерації відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який судовими рішеннями вказаного суду неодноразово продовжувався та до ухвалення відносно нього Совєтским районним судом м. Іваново Російської Федерації вироку 20.04.2016 року залишався попереднім (а.с.1, 17, 20, 23, 26, 32, 33). При цьому, при ухваленні відносно ОСОБА_8 обвинувального вироку суд залишив йому обраний запобіжний захід тримання під вартою до вступу такого вироку в законну силу. 05.05.2016 року, відповідно до розпорядження № 2995, вирок Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 набрав законної сили (а.о.с. 44).

Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 внесені зміни до п.5 ст. 72 КК України та встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно п. 24 ст. 3 КПК України поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, у строк покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме період з 26 червня 2015 року по 05 травня 2016 року включно, з розрахунку, один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року, якою вироку Совєтского районного суду м. Іваново Російської Федерації від 20 квітня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_8 приведено у відповідність із законодавством України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в строк покарання за період з 26 червня 2015 року по 05 травня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в том самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4