печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

14 червня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.05.2019 року у провадженні №757/25084/19-к.

В клопотанні особа, яка звернулася із клопотанням ОСОБА_3 просить скасувати арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002986 від 28.11.2018 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.03.2018 року у провадженні №757/25084/19-к, а саме на: на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер :01:009:0651, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0260 га., кадастровий номер :01:009:0995, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Авіаторів; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер :22:002:1246, за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 із забороною користування та розпорядження вище вказаним майном.

Представник особи, яка звернулася із клопотанням адвокат ОСОБА_4 в засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає

Прокурор про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився з невідомих причин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням з доданими доказами в тому обсязі, приходить до наступного висновку.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002986 від 28.11.2018 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2019 року, в межах кримінального провадження № 002986 від 28.11.2018 року, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер :01:009:0651, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0260 га., кадастровий номер :01:009:0995, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Авіаторів; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер :22:002:1246, за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 із забороною користування та розпорядження вище вказаним майном.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Проте, власник та/або представник власника вказаного нерухомого майна, не були присутніми в засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, що у свою чергу позбавило права останнього на обґрунтування своєї правової позиції щодо вирішення питання про арешт майна.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, органом досудового розслідування не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Зокрема, в слідчого судді відсутні дані, що ОСОБА_3 є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений лише на те майно, яке містить ознаки встановлені ст. 98 КПК України, а тому вказане майно не відповідає критеріям даної норми закону.

За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна у справах № 757/25084/19-к відпала потреба й виходячи з даних що були здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у справі № 757/25084/19-к, на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер :01:009:0651, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0260 га., кадастровий номер :01:009:0995, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, вул. Авіаторів; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; трьохсекційну групу відпочинкових котеджів, загальною площею 495,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер :22:002:1246, за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 із забороною користування та розпорядження вище вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1