Справа № 190/1609/18
1-кп/215/293/19
У Х В А Л А

01 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 7 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 від 28.01.2018р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 ; обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; представник потерпілої ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину можуть переховуватися від суду, перебуваючи на свободі можуть чинити тиск на потерпілих, свідків, просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, що спливає 03.10.2019 р.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , кожний окремо заперечували проти клопотання прокурора, просять відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, змінивши запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту. Крім того, посилаються на відсутність доказів на підтвердження заявлених ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; відсутність фактів незаконного впливу на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 , кожний окремо заперечували проти клопотання прокурора, просять відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за відсутності доказів на підтвердження заявлених ризиків.

Представник потерпілої ОСОБА_11 , підтримав клопотання прокурора.

Колегія судів, вислухавши клопотання прокурора, думку представника потерпілої, обвинувачених, їх захисників, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування.

Ухвалою колегії суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 05 серпня 2019 року продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 днів, тобто по 03 жовтня 2019 року включно.

Згідно зі статтею 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

Також, суд враховує, що згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягення дієвості цього провадження.

Із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з ним, приймали участь у проведенні НСРД, чим спростовують доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, або його зменшення.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має матір та постійне місце реєстрації і мешкання, однак існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулючим фактором для запобігання ризикам визначених ст.177 КПК України. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому доводи захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Також із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим, приймали участь у проведенні НСРД, чим спростовують доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, або їх зменшення. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має непрацездатну бабу, постійне місце реєстрації та мешкання, однак існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду, не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначених ст..177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 29 листопада 2019 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 29 листопада 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: