Справа № 740/2242/19
Провадження № 1-кс/740/898/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

24 травня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 02 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання від 22 травня 2019 року ставиться питання про арешт майна- мобільного телефону марки «Леново» чорного кольору із сім картою, грошових коштів в сумі 46 грн., мобільного телефону марки «IPhone» IMEI НОМЕР_1 , мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Duos» IMEI 1) НОМЕР_2 2) НОМЕР_3 , пластикової карти з під сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , три медичні шприци об`ємом 5 мл., з речовиною, грошову купюру номіналом 100 грн. КН 1300530, грошові кошти у сумі 186 гр н., для забезпечення збереження речових доказів та недопущення втрати. Клопотання обґрунтоване тим, що 21 травня 2019 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , вищевказані предмети вилучені під час санкціонованих обшуків, останні є предметом злочину і визнані речовими доказами.
Згідно заяви від 23 травня 2019 року старший слідчий ОСОБА_3 підтримує клопотання, просить провести судове засідання за відсутності.
Підозрюваний ОСОБА_5 повідомлений про розгляд клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 02 жовтня 2018 року наявні відомості, що громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою здійснюють продаж наркотичних засобів-метадону в м.Ніжині.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Із врахуванням доданих до клопотання матеріалів, враховуючи вимоги ст.ст.170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження вилученого майна до проведення всіх процесуальних дій, зокрема, експертних досліджень, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання.
Також слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст.170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Леново» чорного кольору із сім картою, грошові кошти в сумі 46 грн., мобільний телефон марки «IPhone» IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Duos» IMEI 1) НОМЕР_2 2) НОМЕР_3 , пластикову карту з під сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , три медичні шприци об`ємом 5 мл., з речовиною, грошову купюру номіналом 100 грн. КН 1300530, грошові кошти у сумі 186 грн..

Виконання ухвали покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні №0001254.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8