КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю представника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ» (33873515):

- № НОМЕР_1 (українська гривня) відкритий 28 липня 2011 року;

- № НОМЕР_2 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року;

- № НОМЕР_3 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року

в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 ().

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», адвокат ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Так, апелянт зазначає про відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, посилаючись на ті обставини, що надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Також, адвокат посилається на те, що посадовим особам вказаного товариства про підозру не повідомлено, у зв`язку з чим воно не є юридичною особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження.

Що стосується самого клопотання слідчого про арешт майна, то на думку представника, воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання мети такого обмежувального заходу.

Просить врахувати адвокат ОСОБА_5 і негативні наслідки для діяльність ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», оскільки дане підприємство не має можливості виконувати поточні зобов`язання перед контрагентами, виплачувати заробітну плату працівникам та сплачувати податки і збори до бюджетів.

Також представник ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», адвокат ОСОБА_5 , вказує на своєчасність оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення представників та власників ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», а копію постановленого рішення останні отримали лише 06 березня 2019 року.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна та його представника, а копію постановленого судом рішення ними було отримано 06 березня 2019 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів, дослідивши надані матеріали, вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Також, слід зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, СВ Печерським УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 12 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, в ході досудового розслідування встановлено, що на території міста Києва здійснює злочинну діяльність транзитно-конвертаційна група підприємств, які діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом внесення недостовірних даних до офіційної документації, надають підприємствам реально діючого сектору економіки України послуги з формування незаконного податкового кредиту та проведення безготівкових коштів у готівку відображаючи фінансово-господарські операції з підприємствами до числа яких входить і ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ». Щомісячний обіг коштів по рахункам указаної транзитно-конвертаційної групи становить 200 млн. грн., що спричиняє тяжкі наслідки державному бюджету України.
Відповідно до інформації наданої ДФС, ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ» у своїй діяльності використовує наступні розрахункові рахунки:
- № НОМЕР_1 (українська гривня) відкритий 28 липня 2011 року;

- № НОМЕР_2 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року;

- № НОМЕР_3 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року;

в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 ().
Постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 від 30 жовтня 2018 року грошові кошти, що знаходяться на зазначених банківських рахунках визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000026.
Також, в рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що грошові кошти, що містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 () можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій або набуті протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Таким чином, доводи представника ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», адвоката ОСОБА_5 , про відсутність у арештованого майна ознак речових доказів є безпідставними.
Вище наведеним спростовується і посилання ОСОБА_5 на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.
Що стосується посилань апелянта на відсутність у посадових осіб ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ» статусу підозрюваних, то слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ» (33873515):

- № НОМЕР_1 (українська гривня) відкритий 28 липня 2011 року;

- № НОМЕР_2 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року;

- № НОМЕР_3 (українська гривня) відкритий 10 червня 2011 року

в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 (), залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ», адвоката ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2039/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1