Справа №701/1295/19
Провадження №1-кс/701/445/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2019 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до суду даним клопотанням про накладання арешту на майно.

В своєму клопотанні вказує на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , за місцем свого постійного проживання за вказаною адресою організував незаконний пункт прийому, схову і збуту металобрухту без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, та в подальшому, порушуючи законодавство про здійснення операцій з металобрухтом, здійснював прийом брухту чорних металів у населення, розплачуючись готівкою.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019 за №0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.09.2019 в ході санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за вказаною адресою було виявлено та вилучено металеві ваги, металевий диск від вантажного автомобіля та металобрухт загальною вагою 2000 кг.

На підставі постанови від 01.10.2019 дані металеві ваги, металевий диск від вантажного автомобіля та металобрухт загальною вагою 2000 кг визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження в якості речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення істини та вирішення питання згідно чинного законодавства та встановлення дійсного власника, або ж користувача на дане майно слід накласти арешт.

Слідчий СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області в судовому засіданні підтримав дане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Суд, вислухавши учасників процесу, вившивши клопотання та додані додатки, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , за місцем свого постійного проживання за вказаною адресою організував незаконний пункт прийому, схову і збуту металобрухту без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, та в подальшому, порушуючи законодавство про здійснення операцій з металобрухтом, здійснював прийом брухту чорних металів у населення, розплачуючись готівкою. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2019 за № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.09.2019р. в ході санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за вказаною адресою було виявлено та вилучено металеві ваги, металевий диск від вантажного автомобіля та металобрухт загальною вагою 2000 кг. На підставі постанови від 01.10.2019 дані металеві ваги, металевий диск від вантажного автомобіля та металобрухт загальною вагою 2000 кг визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів даного кримінального провадження в якості речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий-суддя клопотання про арешт майна яке не було тимчасово вилучене розглядає без повідомлення власника майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою накладання арешту на майно що вилучені в ході огляду місця події від 30.09.2019 є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вбачає підстави вважати доводи слідчого обґрунтованими та вважає такий захід забезпечення кримінального провадження обґрунтованим, виправданим та співмірним для виконання завдань кримінального провадження .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - задоволити.
Накласти арешт на вилучені 30.09.2019 в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , металеві ваги, металевий диск від вантажного автомобіля та металобрухт загальною вагою 2000 кг., з подальшим їх зберіганням у Маньківському ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Обов`язок по виконанню даної ухвали покласти на слідчого СВ Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п?яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1