Провадження №: 1-в/752/272/19
У Х В А Л А

05.08.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,
встановив:
18.06.2019 року ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про зняття судимості. Мотивує тим, що він раніше судимий:
01.02.2002 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3 КК України 1960 року;
04.10.2012 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 286 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі. 17.06.2014 ухвалою Білоцерковського міжрайонного суду Київської області застосовано Закон «Про амністію» від 18.04.2014 року, звільнено ОСОБА_4 від основного та додаткового покарання застосованого вироком Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2012 року. Просить достроково зняти судимість, у зв`язку з тим, що має намір виїхати на лікування за кордон, за місцем роботи характеризується позитивно, нових злочинів не вчиняв.
Прокурор залишила вирішення даного питання на розсуд суду.
ОСОБА_4 просив задовольнити вказану заяву.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Як вбачається із клопотання, строки погашення судимості за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01.02.2002 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3 КК України 1960 року, перервалися, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин та був засуджений 01.10.2012 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 286 КК України, і обчислюються фактично з моменту відбуття останнього покарання, тобто з 17.04.2014 року. Враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 142 КК України в редакції 1960 року, який є умисним тяжким злочином, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається. Вимогами ст. 55 КК в редакції 1960 року також не передбачено зняття судимості у спосіб, вказаний у клопотанні ОСОБА_4 , оскільки дострокове зняття судимості можливе лише за зверненням громадських організацій чи трудового колективу.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 55 КК України в редакції 1960 року, ст.ст. 89, 90, 91 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
в задоволенні заяви ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1