Справа № 456/1917/19
Провадження № 1-кп/456/339/2019
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

03 червня 2019 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000267 від 04.03.2019 відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 152 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, не має постійного джерела доходів, непрацевлаштований, неодружений, на утриманні дітей не має, а тому необхідно продовжити застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави. Крім цього, ОСОБА_6 характеризує себе як особа, що не має достатніх моральних цінностей, та залишаючись на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняючи інші кримінальні правопорушення. Враховуючи те, що на даний час не допитано обвинуваченого, потерпілого, свідків, а також не досліджено інші матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів без альтернативи внесення застави. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив щодо застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.04.2019 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.06.2019.

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якими рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст.183 КПК України.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою спливає 04.06.2019, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 серпня 2019 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст.115, ч. 5 ст. 152 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 03 червня 2019 року до 01 серпня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_6 та скерувати директору ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3