КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/10/19
Провадження № 1-кп/177/65/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2019 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 12.12.2018 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, незаміжньої, утриманців не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 10.02.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.07.2004 скасовано випробувальний термін та направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки;

2) 22.09.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст. 304, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2004 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена 30.04.2008 з Орджонікідзевської виправної колонії за постановою Орджонікідзевського районного суду від 24.04.2008 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, на невідбутий строк 8 місяців 15 днів;

3) 13.12.2010 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном на 2 роки;

4) 27.01.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 міяців арешту;

5) 28.04.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 ч. 4 ст. 70 та п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі; звільнена 27.05.2013 з Чернігівської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

6) 19.11.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнена 04.10.2017 з Чернігівської виправної колонії на підставі постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.09.2017 згідно з ст. 3 ЗУ «Про амністію»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою, в тому числі за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробила та повторно скоїла умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 10.12.2018 близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_3 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибула до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків і очевидців, шляхом вільного доступу, за допомогою власної сили рук, таємно викрала дві металеві секції паркану, що огороджували територію вищевказаного домоволодіння, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Вартість однієї секції металевого паркану зеленого кольору, висотою 1 метр, придбаного близько 30 років тому, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 609 від 26.12.2018, становить 308,67 грн, а всього викрила на загальну суму 617,34 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 617 грн 34 коп.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Крім того, вона ж, 11.12.2018 близько 18 год. 30 хв., маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знову прибула до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків і очевидців, шляхом вільного доступу, за допомогою власної сили рук взяла одну секцію паркану, який належить потерпілій ОСОБА_6 , вага однієї секції, відповідно до акту зважування від 18.12.2018, як брухту чорних металів, становить 47 кілограмів 200 грамів, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 609 від 26.12.2018, 308,67 грн, та почала перетягувати її в бік дороги, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести свій злочинний намір остання не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана на місці скоєння злочину працівниками Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитана у судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 вину визнала, не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті. Надала показання про те, що не працює, перебивається тимчасовими заробітками, зловживає алкогольними напоями через важкий збіг сімейних обставин. Оскільки грошей на проживання не вистачало, вирішила викрасти у сусідки металеві секцій з воріт, щоб здати на металобрухт, та у такий спосіб отримати гроші. Вперше прийшла до домоволодіння ОСОБА_6 10.12.2018, де переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, відкрутила руками та зняла металеві секції з воріт, які в послідуючому здала на металобрухт, отримавши за них 100-120 грн. Оскільки цих коштів було замало, наступного дня, 11.12.2018 вирішила знову викрасти металеву секцію з воріт ОСОБА_6 . Однак вдруге крадіжку довести до кінця не змогла, оскільки в той час, як переносила цю металеву секцію з місця крадіжки, була затримана працівниками поліції. У вчиненому розкаювалася, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 правом на участь у судовому засіданні не скористалася, повідомлена належним чино, подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, щиро розкаялась, характеризується негативно за місцем проживання, фізично здорова, однак суспільно-корисною працею не займається, утриманців не має (а.п.64), під наглядом лікаря психіатра не перебуває та не перебувала (а.п.62), з березня 2003 перебувала під диспансерним наглядом лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, з синдромом залежності, у квітні 2007 року знята з під нагляду через відсутність відомостей (а.п.63), неодноразово судима (а.п.46-48), в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, однак, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин проти власності.
Крім того, судом враховується висновок органу пробації, згідно з яким виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, відсутність у потерпілої претензій матеріального характеру до обвинуваченої, часткове повернення майна потерпілій, а також з урахуванням особи обвинуваченої, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вказаному кримінальному провадженні скоєно ОСОБА_3 до ухвалення вироку Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2019, згідно з яким її визнано винуватою за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складення покарань. При цьому, відповідно до п. а ч. 1 ст. 72 КК України визначити, що 3 місяці арешту становить 3 місяці позбавлення волі.

Цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 не подавався.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком, у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2019 у виді 3 (трьох) місяців арешту, яке відповідно до п. а ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 3 місяцям позбавлення волі, остаточно визначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 04.06.2019.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: одну секцію металевого паркану, що згідно з розпискою передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.с.28-29), - залишити у володінні останньої.

Матеріали кримінального провадження № 0000699 від 12.12.2018, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/10/19 (провадження № 1-кп/177/65/19).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: