Справа № 186/235/18
Провадження № 1-кс/0186/582/19
У Х В А Л А
27.09.2019 року м.Першотравенськ

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2

з участю: заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 22 червня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2019 року в провадження слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 22 червня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 22 червня 2017 року за його заявою старшим слідчим Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000348 від 22 червня 2017 року за фактом ч. 1 ст. 382 КК України.

18 грудня 2017 року слідчим ОСОБА_5 (в ході досудового розслідування зазначене вище кримінальне провадження було передано слідчому ОСОБА_5 ), по кримінальному провадженню було прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

19 лютого 2018 року, отримавши постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000348, він звернувся до суду зі скаргою на рішення слідчого.

23 лютого 2018 року прокурором Першотравенського відділення Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 постанову слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18 грудня 2017 року про закриття кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України було скасовано. Відомості про прийняте рішення внесені до ЄРДР.

12 вересня 2019 року в приміщенні Першотравенськоно відділення поліції (заява від 28 серпня 2019 року), він отримав копію постанови про закриття кримінального провадження за № 0000348 від 22 червня 2017 року за фактом ч. 1 ст. 382 КК України.

Не погоджується з рішенням слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000348 на підставі п. 2 ч. 1 статті 284 КПК України, яке підтримав прокурор, так як згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до п.п. 7, 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: розумні строки розгляду справи судом; обов`язковість судового рішення. Зазначене конституційне положення відображається і у статі 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004 р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00). Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 2, 3 статті 13 Закону передбачає арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюється не пізніше як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходження юридичної особи здійснюється опис та арешт цього майна.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Статтею 5 статті 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертаються у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах. Відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Так як, боржник ОСОБА_7 володіє достатніми коштами, рухомим та нерухомим майном для виконання судових рішень, а державним виконавцем ОСОБА_8 не вживалися заходи щодо примусового виконання судових рішень, то саме така злочинна бездіяльність державного виконавця (умисне невиконання судових рішень) і є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності.

Просить суд визнати дії слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - неправомірними; скасувати постанову від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000348 за фактом ч. 1 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати Першотравенський ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в розумні строки провести досудове розслідування кримінального провадження № 0000346 за фактом ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання судового рішення державним виконавцем).

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просить їх задовільнити.

Старший слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просить відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000348 від 22 червня 2017 року по ч.1 ст.382 КК України, вважаю за необхідне в задоволенні скарги відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року було скасовано постанову старшого слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000348 від 22 червня 2017 року; матеріали кримінального провадження №0000348 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, направлено старшому слідчому СВ Першотравенського ВП для проведення досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого від 18 серпня 2018 року в даному кримінальному провадженню, яку вже скасовано ухвалою слідчого судді від 28 січня 2019 року за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 від 16 січня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000348 від 22 червня 2017 року.

Оскільки повторне скасування однієї й тієї ж постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яку вже скасовано, діючим законодавством не передбачено, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дії слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - неправомірними; скасування постанови від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000348 за фактом ч. 1 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язання Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в розумні строки провести досудове розслідування кримінального провадження №0000346 за фактом ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання судового рішення державним виконавцем) - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .