Справа № 206/3849/19
Провадження № 1-кс/206/899/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,
Слідчий звернувся із клопотанням, погодженим прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів.
Інформація потрібна за вищезазначеними адресами в період часу з 00 год. 00 хв. 28.06.2019 по 00 год. 00 хв. 30.06.2019року в тому числі і в електронному вигляді, із зазначенням номерів вхідних і вихідних дзвінків, нульових з`єднань, текстових повідомлень, часу початку і закінчення переговорів, текстових повідомлень, визначення IMEI терміналів, місцезнаходження (із зазначенням адреси та азимуту базової станції) абонентів, яка відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України відноситься до такої, що охороняється законом.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів з огляду на таке.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
Між тим, дослідивши клопотання слідчого, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що жодна із обставин передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчим доведена не була, крім того, що витребувана слідчим інформація перебуває у оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Також, суттєві розбіжності вбачаються у відомостях зазначених у клопотанні та долучених до нього матеріалах, так згідно змісту клопотання ОСОБА_5 повідомив, що 29.06.2019 приблизно о 06 год. 20 хв., невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, шляхом підриву невідомої речовини, намагалися проникнути до банкомату, який належить АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснити крадіжку грошових коштів, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, при допиті у якості свідка ОСОБА_5 також пояснив, що пролунав невеликий вибух, після якого двоє невідомих сіли велосипеди та поїхали у невідому напрямку, така сама інформація міститься і в долучених до клопотання витягу з ЄРДР, постанові про створення слідчої групи та постанові про призначення групи прокурорів.
Проте, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що обставини події відбувались 28.06.2019 близько 01:40, а безпосередньо протокол взагалі складено 29.08.2019, в той же час згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 29.06.2019, останній пояснив, що 29.06.2019 приблизно о 01:30 бачив, як двоє чоловіків щось вставили у банкомат, після чого стався спалах та вони щось зібрали на підлозі, після чого сіли в авто, яке потім поїхало в бік с. Олександрівка, така сама інформація міститься і у електронному рапорті про прийняття заяви, що в свою чергу суперечить обставинам зазначеним у клопотанні та доданих до нього витягу з ЄРДР, постанові про створення слідчої групи та постанові про призначення групи прокурорів та не дає змоги слідчому судді у повному обсязі з`ясувати обставини справи та перевірити їх доказами, а також встановити суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Також, зі змісту клопотання вбачаються суттєві помилки в частині зазначення дати надходження до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській облатсі відповіді Управління оперативно-технічних засобів ГУНП в Дніпропетровської області про результати проведення радіотехнічного обстеження та встановлення базових станцій, які працювали у місці скоєння злочину, якою зазначено 08.08.2019, в той час, як безпосередньо у відповіді зазначено дату 08.07.2019.
Крім цього у протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 29.06.2019, останній не містить відомостей про паспорт або інший документ, що засвідчує особу, а відтак слідчий суддя не може прийти до однозначного висновку про те, що упередженість допитаного свідка не є безсумнівною та його допит взагалі проводився, також слідчий суддя звертає увагу, що безпосередньо допит свідка було проведено о/у СКП Самарського ВП ДВП старшим лейтенантом ОСОБА_6 , проте жодного документу щодо доручення йому проведення процесуальних дій у вищезазначеному кримінальному провадженні до матеріалів справи слідчим долучено не було.
Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 163 КПК України також закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребовуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Однак, самі лише посилання слідчого у клопотанні, що інформація необхідна для встановлення усіх обставин скоєного злочину та проведення аналізу, без належних та достатніх обґрунтувань, залишаються лише процитованою нормою КПК України.
Враховуючи викладене приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів є безпідставним та невмотивованим, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 159-164, 369-372 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити повністю.
Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено та оголошено 18.07.2019 о 14 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1