пр. № 1-кс/759/4868/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2019 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києві ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва 2» ОСОБА_3 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0008101 від 15.09.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 року Голова правління ОСББ «Чаадаєва-2» ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0008101 від 15.09.2017 року.

Скаржник голова правління ОСББ «Чаадаєва-2» ОСОБА_3 оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою, прийнятою передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин та без проведення будь-яких слідчих дій для повного і всебічного з`ясування цих обставин. У зв`язку з чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Скаржник голова правління ОСББ «Чаадаєва-2» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Представником ОСОБА_4 скаржника ОСББ «Чаадаєва-2» було подана до суду заяву, у якій просив розглянути скаргу у його відсутність та підтримав повному обсязі.

Святошинське УП ГУНП у м.Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялось належним чином, причини неявки суду не відомі, тому слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за їх відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст скарги та матеріали долучені до скарги, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні Святошинського УП ГУНП в м. Києві знаходилось кримінальне провадження №0008101, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст. 110, 303, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу скаргу голови правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва 2» ОСОБА_3 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження №0008101 від 15.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1