Справа № 570/3712/19
номер провадження 1-кп/570/260/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000769 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остки Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда 3 групи загального захворювання, не працюючого, раніше не судимого
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

15 червня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в спальній кімнаті будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком руки в область лівої підреберної ділянки, в результаті чого заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота: травматичного розриву селезінки - ускладненої гемоперитонеумом (наявністю крові в черевній порожнині), яке згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент його заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.121 КК України визнав частково. В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав повністю та надав суду показання, що дійсно наніс тещі удар в область тулуба, оскільки не стримав емоцій, так як мали місце обставини які його обурили, а саме: пошкодили велосипед його дитини, перебили лапу його собаці, а теща заперечувала, що це зробив її син та висловлювалась в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою. Обвинувачений не очікував, що удар буде таким сильним, він не хотів завдати потерпілій тілесних ушкоджень, у вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання, що 15 червня 2019 року її донька пішла на хрестини, а зять - ОСОБА_6 привіз дітей до них. В будинку була потерпіла та її старша дочка ОСОБА_7 . ОСОБА_6 зайшов в будинок і почав з`ясовувати, чому пошкоджений велосипед, травмована собака. В ході суперечки, ОСОБА_6 вдарив її в лице, розбивши губу. Потерпіла викликала поліцію. Обвинувачений вийшов на двір, потім повернувся, потерпіла в цей час була в будинку, тримала в руках пластиковий черпак, та не вона ні дочка до обвинуваченого не чіплялись, ударів йому не наносили. Обвинувачений знову став чіплятись до неї та до її дочки, останню душив за шию, а до потерпілої підійшов і вдарив її у лівий бік. ОСОБА_5 відчула сильний біль і печіння в місці удару, від болю присіла і почала плакати, однак відразу не зрозуміла, що має серйозну травму. Виходила на двір до прибувших поліцейських, давала показання. Через деякий час вона відчула що втрачає сили, їй стало дуже погано, вона викликала швидку, її забрали в обласну лікарню, де діагностували розрив селезінки, внутрішню кровотечу і відразу прооперували. Цивільний позов потерпіла не заявляла, претензій до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 є її колишнім чоловіком. 15 червня 2019 року вона була на хрестинах, а чоловіка з дітьми відправила до своїх батьків, де вони мали її чекати. Коли вона повернулась до матері в АДРЕСА_2 , побачила, що мама плаче, каже що їй дуже болить у боці і скаржиться, що ОСОБА_6 вдарив її, вдома ще була сестра ОСОБА_9 . Викликали швидку, маму забрали в міську лікарню, свідок з ОСОБА_6 також поїхали за нею, потім потерпілу перевели в обласну лікарню і близько 23 год. прооперували. Додала, що між матір`ю та обвинуваченим не було неприязних стосунків, між ними були звичайні відносини, як між зятем та тещою.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала показання, що 15.06.2019 вона перебувала вдома за адресою АДРЕСА_2 . В будинку була її мати та її дитина. Близько 15 год. в будинок увійшов ОСОБА_6 і почав кричати до матері, що брат свідка пошкодив дитячий велосипед, мати заперечила обвинуваченому, на що він вдарив її в губу і вийшов на двір. Через декілька хвилин повернувся із запитанням чому собака кульгає. Мати якраз пила воду з пластикового ковша, він вдарив її по голові, свідок підскочила, щоб захистити матір, обвинувачений штовхнув свідка на диван. ОСОБА_9 зателефонувала в поліцію, в цей час обвинувачений вдарив матір в бік, вона стала плакати. Потерпіла на обвинуваченого замахувась пластиковим ковшиком, однак ні потерпіла, ні свідок ОСОБА_6 ударів не наносили. Приїхала поліція, мати давала їм пояснення. Близько 18 год. їй стало погано і свідок викликала швидку медичну допомогу, матір забрали в лікарню і прооперували.
Крім показів свідків, винність обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.06.2019 з фототаблицями (а.с.14-16) згідно якого оглянуто житловий будинок по АДРЕСА_2 , де було вчинено злочин; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 з ілюстративними таблицями та додатком диском із записом слідчого експерименту (а.с. 32-39), згідно якого потерпіла ОСОБА_5 у своєму будинку вказала на кімнату в якій їй було спричинені тілесні ушкодження та яким чином і в які ділянки обвинувачений наносив їй тілесні ушкодженняв; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 з ілюстративними таблицями та додатком диском із записом слідчого експерименту (а.с. 40-45), згідно якого свідок ОСОБА_7 детально розповіла і показала, як обвинувачений наніс удар потерпілій спочатку у нижню губу, а потім кулаком по тулубу в лівий бік; медичною картою стаціонарного хворого №6729 (а.с.47), виданої 15.06.2019 черговим хірургом ОСОБА_10 згідно якої хвора ОСОБА_5 поступила в РОКЛ з діагнозом: закрита тупа травма живота, травматичний розрив селезінки, гемоперитонеум та було виконано оперативне втручання; висновком експерта №514 від 19.06.2019 (а.с.52-53), відповідно до якого, з наданою на експертизу медичною картою №6729 стаціонарного хворого Рівненської ОКЛ, у гр. ОСОБА_11 лікарями відмічене тілесне ушкодження: тупа травма живота, травматичний розрив селезінки - ускладнена наявністю крові в черевній порожнині, яке могло утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, а саме вказаному в обставинах терміну 15 червня 2019 року. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Вказане тілесне ушкодження могло виникнути не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету, яким могла бути рука чи інші тупі предмети. Механізм виникнення тілесного ушкодження не суперечить показанням, які потерпіла надала під час допиту. Виникнення даного тілесного ушкодження при падінні на площину малоймовірне.
Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина ОСОБА_6 у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставини, що пом`якшують покарання судом обвинуваченого судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за попереднім місцем роботи характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, суд бере до уваги також думку потерпілої, яка будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить обрати йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України , суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обовязки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1