Справа №705/3381/18
1-кп/705/388/19
У Х В А Л А

19 червня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника -адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , що було подане в межах кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходяться матеріали кримінального провадження, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000358 від 19.06.2018 року, яка надійшла до Уманського міськрайонного суду 15.08.2018 року.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 і матеріали кримінального провадження судді фактично передані 23.08.2018 року.
Суддею достовірно було встановлено, що згідно вироку Золотоніського міського суду Черкаської області від 10.04.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92».
На підставі ухвали судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 від 05.11.2018 року ОСОБА_5 було етаповано з ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», для подальшого конвоювання до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для його участі в підготовчому судовому засіданні.
14.11.2018 року ухвалою Уманського міськрайонного суду, було вирішено, не етапувати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місця позбавлення волі (на виконання вироку Золотоніського міського суду Черкаської області від 10.04.2017 року) і залишити ОСОБА_5 , в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», для подальшої доставки в Уманський міськрайонний суд Черкаської області з метою його участі в судовому розгляді (підготовчому судовому засіданні та судових засіданях) по кримінальному провадженні № 0000358, за яким він обвинувачується за ст. 391 КК України, що перебуває в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області. При цьому, 06.05.2019 року Придніпровським районним судом м.Черкаси, за результатом розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, - клопотання засудженого було задоволено частково і було зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 11.04.2017 року по 11.05.2017 року «… з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі…».
Через канцелярію суду прокурор подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу тримання під вартою строком 60 діб, яке було ним підтримане у підготовчому судовому засіданні. Прокурор вказував, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Золотоніського міського суду Черкаської області від 10.04.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України (було призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі). На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 було зараховано строк з 07.12.2016 року по 11.05.2017 року в перерахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06.05.2019 року. Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» з 26.05.2017 року; початок строку відбуття покарання 07.12.2016 рік; кінець строку відбуття покарання 03.07.2019 рік. Прокурор вказує, що станом на 19.06.2019 року до закінчення строку відбування покарання ОСОБА_5 залишиться 15 днів. Крім того, прокурор зазначив, що відповідно до п.4 ст. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства було встановлено наявність обґрунтованої підозри ( у зв`язку з чим йому було пред`явлено обвинувачення за статтею 391 КК України) та наявність ризиків, передбачених у п.п.1 та 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення після звільнення з місць позбавлення волі. Прокурор вказував, що такі ризики ґрунтуються на відповідних обставинах, а саме те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, в період відбуття покарання характеризувався негативно; на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, що передбачений ч.3 ст. 185 КК України; повідомлення адміністрації ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» про злісну непокору ОСОБА_5 законним вимогам працівників установи повністю підтверджується доказами; за місцем відбуття покарання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується негативно, вчинив 34 порушення режиму відбування покарання, за що 1 раз переводився до приміщення камерного типу, 3 рази поміщався у ДІЗО, 2 рази отримував попередження, 24 рази отримував догани, 4 рази отримував суворі догани, що свідчить про відсутність позитивних змін в його поведінці, тощо. На підставі вищевикладеного, прокурор просив суд застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком 60 діб. Також, в клопотанні вказано, що у разі звільнення засудженого ОСОБА_5 з установи відбування покарань по закінченню строку відбування покарання за вироком Золотоніського міського суду Черкаської області від 10.04.2017 року, йому необхідно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 37060 грн. Прокурор зазначив, що у разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку із внесенням ним застави ( що на його думку можливе лише після звільнення з місць позбавлення волі, у зв`язку з чим в прохальній частині клопотання внесення застави ним було прив`язане до закінчення строку відбуття покарання), покласти на обвинуваченого такі обов`язки: 1)прибувати до прокурора та суду із встановленою ним періодичністю; 2)не відлучатися з населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора або суду; 3)повідомляти прокурора або суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) допускати спілкування з свідками по справі судового розгляду лиши в судовому засіданні .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вказували на відсутність підстав для задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_4 наполягав, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, то посилання прокурора на наявність ризиків є безпідставними та ніяким чином не доведеними. Також, захисник вказував, що прохальна частина клопотання з приводу застави викладена не зрозуміло. Одночасно, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що стягнень у нього за час відбуття покарання у нього дійсно багато, однак всі вони накладені безпідставно, так як і обвинувачення по даній статті. Крім того, обвинувачений пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі, він має намір проживати там же де і до затримання, а саме: в АДРЕСА_1 ( власником помешкання є його рідний брат) і буде з`являтися за викликом до суду.

Розглянувши дане клопотання, врахувавши процесуальну позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені в ст. 178 КПК України.

Застосовання запобіжного західу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року), а альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що докази та обставини, на які присутні посилання в клопотанні прокурора та досліджені в суді, дають достатні підстави вважати, що запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого після звільнення з місць позбавлення волі, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є можливим, тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, окрім випадків, передбачених ч. 4 цієї є статті КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1853 грн.

При визначенні розміру застави, суд наряду з положеннями ст.ст.182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі, що відповідає двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він має намір проживати після звільнення з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення або місця позбавлення волі, під вартою в якому перебуває обвинувачений або за місцем відбуття покарання, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою ( відбуття покарання).

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.06.2019 року № 4-4/2019 у справі № 3-208/2018 (2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним ), положення ч.2 ст. 392 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 182,183, 201,202,205, 314-316, 392,395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , що заявлене у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 19.06.2019 року по 17.08.2019 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 37060 грн. ( тридцять сім тисяч шістдесят ) гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення або місця позбавлення волі, під вартою в якому перебуває обвинувачений або за місцем відбуття покарання, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою ( відбуття покарання за вироком суду).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ( після відбуття покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2017 року) обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на обвинувачено такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він має намір проживати після звільнення з місць позбавлення волі, без дозволу суду та повідомити суд про обране місце проживання після звільнення з місць позбавлення волі;

3) повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на такий розрахунковий рахунок: 3652, отримувач ТУ ДСА України у Черкаській області, банк одержувача: ДКСУ у м.Києві, код 26261092, МФО 820172.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти обвинуваченого та повідомити усно і письмово суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Уманську місцеву прокуратуру Черкаської області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом 7 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1