Справа № 357/9189/19
У Х В А Л А

11 листопада 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржник - ОСОБА_3 ,

представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 ,

слідчий - ОСОБА_5 ,

розглянувши повторну скаргу ОСОБА_3 на дії (бездіяльність) слідчого, що полягає у не розгляді клопотання та неповідомлення про результати його розгляду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002499 від 26 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2019 року нею уповноваженому слідчому Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в порядку ст.220 КПК України подано клопотання про проведення ряду процесуальних (слідчих) дій, а саме:

?Проведення одночасного допиту її, ОСОБА_6 із потерпілою ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 ;

?Проведення слідчого експерименту із ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 за участі захисника ОСОБА_4 .

На вказане клопотання скаржник відповідь не отримала, інформація про проведення слідчих дій у неї та її представника відсутня.

Після уточнення вимог скарги просить:

1.Зобов`язати слідчого належним чином в порядку ст.ст.111-112, 135-137 КПК України проінформувати про результати розгляду клопотання від 11 жовтня 2019 року;

2.Зобов`язати слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 провести одночасні допити між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 , провести відповідні слідчі експерименти.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 відкрито провадження у даній справі, призначено до розгляду.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 дала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягав на задоволенні уточнених вимог скарги, суду пояснив, що ОСОБА_3 жодним чином не повідомлялась слідчим про результати розгляду її клопотання, на будь-які слідчі дії не викликалась. В телефонному режимі слідчий викликав його, захисника, але він повідомив слідчого про неможливість явки у зв`язку із перебуванням за межами України та перебуванні на слідчих діях у м.Львів про що надав суду скриншоти спілкування.

Слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вона безпідставна, пояснив, що скаржниця під час досудового розслідування 11 жовтня 2019 року звернулась з письмовим клопотанням про проведення одночасних допитів, її клопотання задоволено частково. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши скаржницю, її представника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002499 від 26 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 11 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 із клопотанням про проведення слідчих дій. Слідчим клопотання розглянуто в межах процесуального строку та задоволено частково про що 12 жовтня 2019 року винесено постанову. Матеріали кримінального провадження не містять повідомлення про вручення копії постанови, виклики ОСОБА_3 до слідчого, слідчим не направлено вимогу про вручення повісток про виклик ОСОБА_3 її представника. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про оскарження постанови слідчого від 12 жовтня 2019 року про часткове задоволення клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що скаржниця під час досудового розслідування 11 жовтня 2019 року звернулась до слідчого з письмовим клопотанням про проведення ряду процесуальних дій, слідчий 12 жовтня 2019 року розглянув та частково задовольнив клопотання ОСОБА_3 .. Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 не повідомив належним чином Шкварук про результат розгляду клопотання.

Таким чином, під час досудового розслідування слідчим не відмовлено заявниці у задоволенні її клопотання про проведення слідчих дій (проведення одночасних допитів та слідчого експерименту), клопотання задоволено частково; постанова не оскаржена. Слідчий не повідомив належним чином Шкварук про результат розгляду клопотання.

Тому скарга підлягає частковому задоволенню щодо зобов`язання слідчого належним чином проінформувати про результати розгляду клопотання ОСОБА_3 від 11 жовтня 2019 року; у зобов`язанні слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 провести одночасні допити між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 , провести відповідні слідчі експерименти необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 21, 22, 26, 303-304, 306-307, 309, 369-372 КПК України, Слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на дії (бездіяльність) слідчого, що полягає у не розгляді клопотання та неповідомлення про результати його розгляду - задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_5 проінформувати ОСОБА_3 про результати розгляду клопотання від 11 жовтня 2019 року в порядку ст.ст.111-112, 135-137 КПК України.

В задоволення іншої частини скарги - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0002499 від 26 травня 2018 за ч.1 ст.125 КК України повернути до СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошений 15 листопада 2019 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1