Номер провадження: 11-сс/813/1313/19
Номер справи місцевого суду: 494/769/19 1-кс/504/828/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника ТОВ «Розквітне-Агро» адвокатів ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційними скаргами представника ТОВ «Розквітне-Агро» адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.07.2019 року по кримінальному провадженню №0000201 від 27.06.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000201 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 27.06.2019 року огляду за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Новоселівка, вул. Придорожня, 5Б, у ОСОБА_11 , із автомобіля марки «КАМАЗ», моделі «55102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Цукорпром» (м. Дніпро, вул. Гусенко, 50), майно, а саме: 10200 (десять тисяч двісті) кілограмів пшениці, класу №4, рік врожаю 2019 року (відповідно до накладної №025376 від 27.06.2019 року), із забороною будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до остаточного рішення в кримінальному провадженні.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що вилучене майно має значення речового доказу, а також на те, що у судовому засіданні доведена необхідність арешту вилученого майна, незастосування якого дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. При цьому, слідчий суддя врахував також те, що досудове розслідування триває і на даній стадії достеменно не встановлено, кому саме належать вилучені 10200 кг. пшениці, а тому, з метою дотримання прав осіб, інтересів яких стосується дане кримінальне провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що розумним та справедливим буде накладення арешту на вказаний речовий доказ.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник ТОВ «Розквітне-Агро» адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що слідчим суддею не враховано того, що ТОВ «Розквітне-Агро» на підставах суборенди використовувало земельну ділянку, яка належить ОСОБА_7 та збирало на ній врожай 2019 року, у зв`язку з чим у слідчого судді не було підстав для висновку про наявність підозри про вчинення кримінального правопорушення та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, апелянтом заявлено вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивоване тим, що ухвалу було постановлено без виклику представника ТОВ «Розквітне-Агро» у судове засідання, а про існування оскаржуваної ухвали апелянт дізнався лише 22.07.2019 року та подав апеляційну скаргу, яка була повернута ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.07.2019 року у зв`язку з ненаданням доказів належності арештованого майна ТОВ «Розквітне-Агро» та після усунення недоліків апеляційної скарги одразу апеляційну скаргу подано повторно.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в якій посилається на те, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, а арештоване зерно було зібрано на належній ОСОБА_7 земельній ділянці. Крім того, апелянтом заявлено вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивоване тим, що ухвалу було постановлено без виклику ОСОБА_7 у судове засідання, а про існування оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 дізналась лише 25.07.2019 року та подала апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. При цьому, прокурор подав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та заперечив проти задоволення апеляційних скарг та.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представників ТОВ «Розквітне-Агро» та ОСОБА_7 , які просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням; обговоривши доводи апеляційних скарг та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційних скарг, які подані в інтересах осіб які, відповідно до матеріалів кримінального провадження, не мають процесуального статусу і не є сторонами цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно матеріалів судового провадження та змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зазначене в оскаржуваній ухвалі майно, може належати ОСОБА_7 , яка є власником земельної ділянки та ТОВ «Розквітне-Агро», яке на підставі суборенди користується вказаною земельною ділянкою.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.41 Конституції України, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК України, ОСОБА_7 та ТОВ «Розквітне-Агро» є особами, які можуть звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується строку звернення ОСОБА_7 та ТОВ «Розквітне-Агро» з апеляційною скаргою, судом встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику власника майна, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику ОСОБА_7 , або її представника та представника ТОВ «Розквітне-Агро». Копія оскаржуваної ухвали ні ОСОБА_7 , ні ТОВ «Розквітне-Агро» судом не надсилалася.

За твердженням ОСОБА_7 про існування оскаржуваного рішення вона дізналась 25.07.2019 року та нею 29.07.2019 року подана апеляційна скарга.

За твердженням представника ТОВ «Розквітне-Агро» про існування оскаржуваної ухвали апелянт дізнався лише 22.07.2019 року та подав апеляційну скаргу, яка була повернута ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.07.2019 року у зв`язку з ненаданням доказів належності арештованого майна ТОВ «Розквітне-Агро». Після усунення недоліків апеляційної скарги, 01.08.2019 року, апеляційну скаргу подано повторно.

За таких підстав, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 та ТОВ «Розквітне-Агро» пропущений не був, а тому поновлення не потребує.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів справи СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській областіпроводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000201 від 27.06.2019 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого про накладення арешту на майно 27 червня 2019 року, проведений огляд місця події, за адресою: вул. Придорожня, 5Б, с. Новоселівка, Березівський район, Одеська область, під час якого у ОСОБА_11 , з автомобіля марки «КАМАЗ», моделі «55102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував останній та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Цукорпром, вилучено 10200 (десять тисяч двісті) кілограмів пшениці, класу №4, врожаю 2019 року (відповідно до накладної №025376 від 27.06.2019 року).
27.06.2019 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000201 від 27.06.2019 року.
01.07.2019 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській областіОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Березівського районного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.ст. 167, 170 КПК України, оскільки 10200 (десять тисяч двісті) кілограмів пшениці, класу №4, врожаю 2019 року, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження даних речових доказів, враховуючи, що їх повернення може призвести до втрати, перетворення, пересування, передачі речових доказів, на майно необхідно накласти арешт.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого та обставини на які посилається слідчий, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно фактично відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя районного суду, пославшись на вимоги ст. 170 КПК України, задовольнив клопотання, наклавши арешт на вилучене майно, як на таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, та прийшов до обґрунтованого висновку, що до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні це майно повинно бути арештовано, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що майно, яке було вилучено під час огляду місця події 27.06.2019 року підлягало арешту, з урахуванням його відповідності критеріям ст.ст. 98, 170 КПК України, а також необхідності на даній стадії досудового розслідування перевірки версії слідства щодо можливого факту самовправства, зокрема самовільного вчинення дій щодо збирання врожаю на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні на підставі договору суборенди у ТОВ «Розквитне-Агро» та належить на праві власності ОСОБА_7 , яка заявила про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Колегія суддів враховує той факт, що в суді апеляційної інстанції ТОВ «Розквитне-Агро» та ОСОБА_7 не надали суду беззаперечних доказів, які підтверджують доводи сторін, що саме вказана фізична або юридична особа, здійснили посів пшениці та мали право на збір врожаю.

Крім того, апеляційний суд також враховує, що питання про доцільність подальшого арешту на вказане майно буде перевірено на стадії досудового розслідування на протязі нетривалого часу про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а дійсні власники або їх представники чи законні володільці цього майна, які повинні бути встановлені в ході досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, направлених на отримання доказів щодо при належності вилученого майна, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України, у разі надання останніми належних доказів щодо приналежності вилученого майна, або дійсної відсутності фактів самовправства, тобто самовільного вчинення дій щодо збирання врожаю на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_7 та яка на законних підставах знаходилася у суборенді у ТОВ «Розквитне-Агро», в результаті злочинних дій вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356КК України.

Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, апеляційним судом також не встановлено та апелянтами не доведено.

Таким чином, вказані обставини, зокрема факт накладення арешту на майно вилучене органом досудового розслідування, а саме 10200 (десять тисяч двісті) кілограмів пшениці (класу №4, врожаю 2019 року), з урахуванням обставин кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ст.356 КК України, на думку апеляційного суду, на даній стадії досудового розслідування, обґрунтовують необхідність накладення арешту, що відповідає завданням кримінального провадження та в свою чергу забезпечить права власника майна.

У відповідності до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги представника ТОВ «Розквітне-Агро» адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.07.2019 року по кримінальному провадженню №0000201 від 27.06.2019 року про накладення арешту на 10200 (десять тисяч двісті) кілограмів пшениці, класу №4, рік врожаю 2019 року (відповідно до накладної №025376 від 27.06.2019 року), які вилучені27.06.2019 року під час огляду за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Новоселівка, вул. Придорожня, 5Б, у ОСОБА_11 , із автомобіля марки «КАМАЗ», моделі «55102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4