печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

23.08.2019 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України.

Скарга мотивована тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000123.

21.08.2019 р. підозрюваного ОСОБА_4 перевезено з ДУ "Київський слідчий ізолятор" до Відділу Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України (адреса: 02000, м. Київ, Печерський район, 02000, м. Київ, провулок Аскольдів, буд. ЗА).

На момент звернення до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваний ОСОБА_4 продовжує утримуватись під вартою у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України, що в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва. В судовому засіданні 22.08.19року, справа 757/44669/19-к, ОСОБА_4 повідомив суд, що він утримується в Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України.

Сторона захисту вважає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України є незаконним, порушує право на захист та презумпцію невинуватості.

Тримання під вартою, як вид запобіжного заходу, може бути застосований виключно на підставі судового рішення, в даному випаду ухвала слідчого судді. Порядок тримання під вартою та порядок виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного закону здійснюється виключно в передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Відділ Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України не є ізолятором тимчасового тримання, а тому тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у межах зазначеного відділу можливе лише за умови проведення слідчих дій у порядку передбаченому КПК України.

Сторона захисту доводить до відома слідчого судді, що ніякі слідчі дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 та/або за його участю в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000123 стороною обвинувачення не проводяться.

Таким чином, перевезення та подальше утримування (майже місяць) підозрюваного ОСОБА_4 у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України є незаконним. Законом не передбачено тримання підозрюваних щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ізоляторах тимчасового тримання, яким є Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України.

Захисник у клопотанні вказує, що зазначене свідчить про незаконні свавільні дії уповноважених осіб Генеральної прокуратури України та Служби Безпеки України по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 та невиконання ухвали слідчого судді про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просить відмовити в її задоволенні.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України.

Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (надалі - закон 2) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 3 ст. 1 закону 2 встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 закону 2 підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України негайно перевести підозрюваного ОСОБА_4 в Державну установу «Київський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000123 забезпечити дотримання прав підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тримається під вартою у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України, шляхом переведення для тримання під вартою до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, на весь період дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно підозрюваного та при його продовженні.

Визначити місцем тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державну установу «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1