Номер провадження:1-кс/521/4396/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 яка представляє інтереси потерпілої ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 24 липня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003557 від 10 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 яка представляє інтереси потерпілої ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 24 липня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003557 від 10 червня 2015 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 доводи скарги підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги при цьому зазначив, що постанова є законною та обґрунтованою.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення адвоката, потерпілої думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого СВ Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 24 липня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003557 від 10 червня 2015 року скасуванню, з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що 10 червня 2015 року до чергової частини надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 02 червня 2015 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 нанесла їй тілесні ушкодження.
Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 червня 2015 року за номером 0003557 за ч. 1 ст. 125 КК України.
25 липня 2018 року постановою слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0003557 від 10 червня 2017 року зарито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідну постанову з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Також відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини, викладеному у п. 42 рішення у справі «Михалкова та інші проти України» 13.01.2011 року, роз`яснення, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З наявних матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування, всупереч вимогам ч.2 ст. 9 КПК України, не були перевірені всі обставини справи, не допитані та не встановлені всі особи, яким, на думку заявника відомо про обставини справи, не проведено необхідні слідчі дії, належним чином не встановлені та не допитані в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В матеріалах справи міститься запит адресований начальнику управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, про надання відомостей щодо стажування ОСОБА_10 у період з 02 червня 2015 року, однак в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація, яка була зазначена у запиті. З рапорту слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області вбачається, що слідчий за власною ініціативою, хотів отримати дані про особу на призвіще ОСОБА_11 , про те як зазначається у рапорті під час опитування працівників управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси вони повідомили, що не знають таку особу. Однак, слідчому судді не зрозуміло, що заважало слідчому допитати в якості свідків цих осіб, з відображенням у протоколі інформації яку йому необхідно було з`ясувати. Отже, рапорт слідчого свідчить про неналежне виконання слідчим своїх повноважень (а. п. 111, 112).
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , повідомила, що очевидцями події, яка відбулася 02 червня 2015 року о 18 годині 30 хвилин, окрім ОСОБА_12 були присутні інші особи, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в червні 2015 року проживав у неї на квартирі, місце його реєстрації: АДРЕСА_1 та ОСОБА_9 , яка є волонтером по захисту тварин, більш точні дані, щодо цієї особи вона може у неї з`ясувати та надати слідчому.
Також необхідно звернути увагу на рапорт, який міститься в матеріалах кримінального провадження. В рапорті зазначається, що під час перевірки адреси, а саме АДРЕСА_2 яка вказана в дорученні слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій ніхто не проживає, так як даний будинок є нежилим. Сусіди які живуть поряд з цим будинком пояснили, що за даною адресою ніхто не мешкає більше ніж два роки. В подальшому оперативний працівник поліції щодо встановлення місце проживання та реєстрації свідка ОСОБА_7 , і можливі місця його перебування ніяких розшукових дій не проводив. Для уточнення адреса проживання або реєстрації свідка ОСОБА_7 , оперативному працівнику поліції належало б звернутися до потерпілої ОСОБА_5 , однак ним не було здійснено всіх необхідних розшукових дій.
Окрім того в матеріалах кримінального провадження наявні пояснення ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрані 09.06.2015 року старшим дільничним інспектором Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_13 з яких вбачається, що ОСОБА_12 була свідком події яка мала місце 02.06.2015 року у вечірній час за адресою АДРЕСА_3 . Між ОСОБА_5 і головою ЖСК ОСОБА_6 виник конфлікт, який перша розпочала ОСОБА_5 , остання в адрес ОСОБА_6 висловлювала незадоволення, а потім кинулась до неї в бійку, завдавши їй удар сумкою. ОСОБА_6 у відповідь на таку поведінку ОСОБА_5 схватила її за плечі та стала останню відштовхувати від себе. ОСОБА_12 з метою припинити бійку стала між ними. В момент коли ОСОБА_5 наносила удар рукою в обличчя ОСОБА_6 , та вкусила її за кість руки. Після бійки ОСОБА_12 та ОСОБА_5 звернулися в міліцію. ОСОБА_12 написала заяву з приводу цієї події, а також отримала направлення в судово-медичну експертизу. Вона була оглянута судовим експертом. Однак ОСОБА_12 відмовилась від проведення перевірки щодо спричинення їй тілесних ушкоджень, які вона отримала під час бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , показання давати в подальшому не бажає, претензій до ОСОБА_6 у неї не має, від пояснень які вона надавала 02.06.2015 року відмовляється ( а. п.16 17).
Разом з тим пояснення які були відібрані у ОСОБА_12 02.06.2015 у матеріалах кримінального провадження відсутні.
В цей же день, тобто 09.06.2015 року ОСОБА_12 власноручно написала заяву дільничному інспектору міліції в якій повідомила, що 09.06.2015 року вона зустріла свою давню клієнтку, яка проживає по АДРЕСА_3 , під час розмови з нею та звернула увагу на жінку яка виносила сміття з квартири, пояснивши, що це голова ЖСК ОСОБА_6 . Тому у своєї заяві ОСОБА_12 уточнила, що конфлікт виник між ОСОБА_5 та іншою жінкою, який потім переріс у бійку. ОСОБА_6 ніякого відношення до події яка мала місце 02.06.2015 року не має ( а. п. 18).
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_12 показала, що на початку червня 2015 року точну дату назвати ускладняється, вона зустріла ОСОБА_5 , яка позвала її покормити кішок біля будинка АДРЕСА_3 . Проходячи разом з ОСОБА_5 повз вказаного будинку АДРЕСА_3 вона бачила як біля першого під`їзду стояли люди, серед них була ОСОБА_6 . ОСОБА_5 стала ображати ОСОБА_6 , при цьому говорила, що остання знущається над кішками. В руках ОСОБА_5 тримала сумку, вона бачила як ОСОБА_5 замахнулась сумкою на ОСОБА_6 , однак не бачила чи вдарила вона її. ОСОБА_6 ніяк не відреагувала на поведінку ОСОБА_5 . На цьому все закінчилось, після чого вона з ОСОБА_5 розійшлися в різні сторони. Їй невідомо де ОСОБА_5 пошкодила руку (а. п. 54-55).
Отже проаналізувавши свідчення які надавала ОСОБА_12 , слідчий суддя вбачає в них істотні розбіжності, які необхідно з`ясувати слідчому під час її повторного допиту, а саме чому в поясненнях від 09.06.2015 року вона дала покази, що 02.06.2015 року у вечірній час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, ініціатором якого була ОСОБА_5 , який потім переріс в бійку. Під час бійки ОСОБА_6 вкусила за кість ОСОБА_5 . У заяві від 09.06.2015 роу яка написана власноручно ОСОБА_12 , вона вказала, що у бійці яка сталася 02.06.2015 року ОСОБА_6 участь не приймала, а була зовсім інша жінка. Із показань від 24.03.2017 свідка ОСОБА_12 вбачається, що все ж таки 02.06.2015 року вона бачила ОСОБА_6 , яку ображала ОСОБА_5 . Також вона бачила як ОСОБА_5 замахувалась на ОСОБА_6 сумкою, яку тримала в руці.
Крім того слідчому необхідно витребувати акт судово медичного обстеження, яке проходила ОСОБА_12 02.06.2015 року, з`ясувавши у неї, ким спричинені їй тілесні ушкодження.
Із показань свідка ОСОБА_6 , яка допитана слідчим 24.03.2017 року вбачається, що 02.06.2015 року близько о 18 годині 00 хвилин вона разом з бухгалтером ЖСК ОСОБА_14 знаходились біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де вони, кожний вівторок здійснюють прийом громадян. ОСОБА_14 зайшла в напівпідвальне приміщення, а вона залишилась на вулиці при вході, щоб підмести. В цей час в двір вказаного будинку зайшла ОСОБА_5 разом з жінкою, як потім вона взнала це була ОСОБА_12 . Поряд з ОСОБА_5 також знаходився незнайомий їй молодий чоловік, останній по вказівці ОСОБА_5 пішов кормити кішок. ОСОБА_5 почала кричати ОСОБА_12 , яка стояла позаду неї, при цьому вказувала на ОСОБА_6 що саме ця жінка вбиває кішок. Також ОСОБА_5 в адрес ОСОБА_6 вимовляла різні образи, однак вона ніяк на них не реагувала. Під час висловлювання цих образ з боку ОСОБА_5 , стали підходити до неї на прийом мешканці їх будинку. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 продовжувала її ображати, ОСОБА_6 , зайшла в приміщення, де здійснювала прийом мешканців будинку. В своїх показаннях ОСОБА_6 заперечує про те, що ОСОБА_5 підходила до неї, між ними буда інстанція не менше 3-х метрів. ОСОБА_6 тілесні ушкодження ОСОБА_5 не спричиняла. ОСОБА_5 , також пошкодження їй не наносила. В той день після того як вона закінчила прийом мешканців, вона разом з Дубровською Людмилою йшла по вулиці Ак. Філатова в сторону вул. Гайдара їм назустріч йшла ОСОБА_5 з піднятою до верху перев`язаною рукою, яка саме вона не пам`ятає.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_12 а також потерпілої ОСОБА_5 слідчим суддею встановлено, що між ними є суттєві розбіжності.
За наявності таких розбіжностей органом досудового розслідування, не прийнято заходів щодо їх усунення і в постанові про закриття кримінального провадження цим обставинам належної оцінки не надано.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено поверхово, без ретельного з`ясування всіх обставин справи, а постанова про закриття кримінального провадження, винесена слідчим, є передчасною.
Так, ч. 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи з аналізу вимог ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Згідно положень ст. 83 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи події або складу злочину, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України " від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).
Відповідно до правового висновку Європейського суду, висловленого у пункті 45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011року (остаточне рішення від 17.06.2011року), "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі " Салман проти Туреччини")".
З оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам,а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, які можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином, аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконують слідчого суддю, що досудовим розслідуванням не надана оцінка фактичним обставинам справи, висновок слідчого про відсутність події кримінального правопорушення не ґрунтується на обставинах справи, є передчасним, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне вказати, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 306-307, 376 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 яка представляє інтереси потерпілої ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 24 липня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003557 від 10 червня 2015 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 24 липня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0003557 від 10 червня 2015 року.

Копію ухвали направити прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 та до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1