Ухвала
про залишення скарги без руху
01 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 756/15383/13-к
провадження № 51-227 ск17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 року щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виправданого ОСОБА_7 ,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора, в якій він порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, при цьому у скарзі вказує також на незаконність вироку Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, без зазначення вимоги до суду касаційної інстанції щодо вироку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
У п. 4 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, у поданій касаційній скарзі прокурор навів доводи, з яких вбачається, що він фактично не погоджується з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, що відповідно до положень ч. 1 ст. 433, ч. 1 ст. 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Водночас, посилаючись на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, прокурор не зазначив конкретно, у чому полягають такі порушення та яким саме доводам апеляційної скарги не надано належної оцінки.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте, всупереч зазначеним положенням КПК прокурор не додав до скарги копії ухвали апеляційного суду та вироку суду першої інстанції.
Так, у своїй касаційній скарзі прокурор зазначив у додатках до неї про надання оформлених належним чином копій ухвали Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 року та вироку Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, проте фактично їх не надав, що підтверджується актом Канцелярії управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного кримінального суду від 30 жовтня 2019 року.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 року щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виправданого ОСОБА_7 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_8 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3