Справа № 497/1139/19
Провадження № 1-кс/497/349/19
УХВАЛА

09.08.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2019 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000105 від 15.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
З клопотання вбачається, щов ніч на 15.04.2019 року невстановлена особа проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки з підсобного приміщення таємно викрала 17 овець, належних ОСОБА_5 .

За вказаним фактом працівниками СВ Болградського ВП до ЄРДР внесено кримінальне провадження за № 0000105 від 15.04.2019 року.

В ході досудового розслідування було встановлено, що з домоволодіння ОСОБА_5 було викрадено сім овець білого кольору, вісім ягнят білого кольору, одну вівцю та одне ягня коричневого кольору, які в ролі міток мали на спинах плями від фарби синього кольору, а чотири вівці з викрадених крім фарби мали ще й порізи в обох вухах.

З метою відшукування та вилучення викраденого майна у потерпілого ОСОБА_5 , 06.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (провадження № 1-кс/497/329/19), працівниками Болградського відділення поліції проведено санкціонований обшук в домоволодінні АДРЕСА_2 .

За результатами вказаного обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 в якому проживають ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викраденого майна у потерпілого ОСОБА_5 не виявлено, однак виявлено та вилучено:

1.2 фрагменти пластикових пляшок, одна з яких без дна, об`ємом 1 л в середині якої мається наліт, на горлі якої знаходиться наконечник з фольги, друга пляшка без верхньої частини, об`ємом 2 л.

2.1 ростучий в теплиці городу вказаного домоволодіння кущ рослини, зовні схожої на рослину роду конопля.

Вищевказані фрагменти пластикових пляшок під час обшуку було упаковано, в поліетиленовий пакет чорного кольору, опечатано і вилучено.

Ростучий кущ в теплиці було викорчувано, поміщено в два мішка білого кольору, опечатано та вилучено.

У зв`язку з тим, що вилучені під час проведення 06.08.2019 обшуку фрагменти пластикових пляшок та кущ рослини, зовні схожої на рослину роду конопля не входять до переліку предметів, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 31.07.2019 про дозвіл на проведення обшуку, а також щодо них відсутня інформація про належність до предметів, які вилучені законом з обігу (висновок експерта), але є достатні підстави вважати їх такими, то їх процесуальній статус згідно ст. 167 КПК України слід визначити як «Тимчасове вилучено майно».

Накладення арешту на тимчасове вилучене майно обумовлено в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, а також забезпечення збереження на предметах слідів, тому слідчий вважає що є достатньо підстав вважати що виявлений та вилучений кущ відноситься до предметів, які вилучені з обігу та потребує спеціальних експертних досліджень.

Слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Згідно положень КПК України під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження - ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Підстави тимчасового вилучення майна визначені положеннями ст.167 КПК України, а саме:
1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину ...
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тож системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Речовими доказами згідно із ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно п.4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (нова редакція), затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Державної податкової адміністрації України, Верховного суду України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року N 51/401/649/471/23/125 до вилучених з обігу належать:
- предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України;
- предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством;
- документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 КПК України).

Як встановлено судом вищезазначене клопотання заявлене в рамках кримінального провадження за № 0000105 від 15.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Після проведення обшуку та виявлення вищезазначених речей слідчим не вносилося нових записів до ЄРДР. Вилучені під час обшуку 2 фрагменти пластикових пляшок, не відносяться до складу злочину, передбаченому ст. 185 КК України, а можуть бути об`єктом іншого кримінального правопорушення, передбаченого КПК України, а 1 кущ рослини, зовні схожої на рослину роду конопель, взагалі не містить складу кримінального правопорушення.
Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим і не підлягає задоволенню та вважає необхідним відмовити у його задоволенні, тому що дане клопотання заявлене слідчим не відноситься до цього кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1