Справа № 752/8722/19
Провадження № 1-кс/752/4434/19
У Х В А Л А

21.08.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 19.04.2013 р. у справі № 752/7004/13-к на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 19.04.2013 р. у справі № 752/7004/13-к на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 накладено арешт.

Однак, на момент вирішення питання про накладення арешту на квартиру ОСОБА_5 належала лише її частина, а інша частина належала ОСОБА_6 , а тому накладення арешту у кримінальному провадженні на її майно є необґрунтованим.

Представник заявника посилається на те, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і наявність арешту майна перешкоджає заявниці оформити спадкові права у визначений законом спосіб.

Посилаючись на положення ст.174 КПК України представник заявника просить скасувати арешт, накладений на кв. АДРЕСА_1 .

Представник заявника в ході судового розгляду підтримала подане клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на те, що арешт на квартиру був накладений необґрунтовано, оскільки ОСОБА_5 на час арешту не був власником всієї квартири. Крім того, представник заявника повідомила, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрито в зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, про що надала копію постанови слідчого.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що СУ ГУ НП у м.Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.11.2012 р. за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

03.07.2019 р. підслідність у кримінальному провадженні №0000096 від 23.11.2012 р. прокуратурою м.Києва визначено Печерському УП ГУ НП у м.Києві.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 19.04.2013 р. у справі № 752/7004/13-к в кримінальному провадженні №0000096 від 23.11.2012 р. на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Як встановлено слідчим суддею 26.12.2013 р. постановою старшого прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_11 кримінальне провадження № 0000096 від 23.11.2012 р в частині підозрюваного ОСОБА_5 закрито в зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді є забезпечення в подальшому конфіскації майна підозрюваного.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Слідчим суддею встановлено, що на час накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 вона належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/2 частці кожному, а одже накладення арешту на всю квартиру, як на майно підозрюваного, не відповідає положенням ст.170 КПК України і ухвала слідчого судді від 19.04.2013 р. в цій частині є необґрунтованою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.
Заявник - ОСОБА_4 , є спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 і наявність обтяження на нерухоме майно, що належало спадкодавцю, перешкоджає їй у визначений законом спосіб оформити свої спадкові права.
Крім того, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження на час розгляду клопотання про зняття арешту, що накладений слідчим суддею, в частині підозрюваного ОСОБА_5 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, а отже у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження необхідність відпала..
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту з кв. АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 19.04.2013 р. у справі № 752/7004/13-к на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по частці кожному.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя