Справа № 716/1792/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, одруженому, раніше не судимий, не військовозобов`язаний,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 01.08.2019 року біля 13:30 год. перебуваючи за місцем проживання своєї дружини потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій вчинив умисне психологічне насильство щодо останньої, під час якого погрожував фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою. В результаті цього потерпіла погано себе почувала, відчувала стривоженість, хвилювання, погано спала.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 умисно систематично вчинив психологічне насильство щодо потерпілої дружини ОСОБА_4 , з якою він фактично не проживає, однак перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за наведених вище обставин свою вину в пред?явленому обвинуваченні визнав, однак не визнав обставин вчинення кримінального правопорушення та показав наступне. Підтвердив, що дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з потерпілою ОСОБА_4 , однак на даний час вони спільно не проживають, оскільки його дружина вигнала з житлового будинку. Раніше він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень відносно своєї дружини. Показав, що 01.08.2019 року між ним та його дружиною виникла словесна суперечка на дорозі, оскільки він просив її прийняти його назад додому. В ході суперечки підійшов їх спільний син свідок ОСОБА_6 . Під час вказаного конфлікту він дійсно ображав нецензурною лайкою потерпілу, однак при цьому був тверезий та не погрожував їй. Сварка тривали близько п`яти хвилин.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , а також кваліфікацію кримінального правопорушення, часткове оспорення фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

Так вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_4 показала, що проживає в АДРЕСА_1 . Спільно з нею проживає її син з невісткою та маленькою дитиною. Обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком з яким вона спільно не проживає протягом останніх двох років. Протягом 2018-2019 років обвинувачений неодноразово вчиняв щодо неї домашнє насильство, погрожував, застосовував фізичну силу. Всі ці події відбувались в той час коли обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вона зверталася до правоохоронних органів за захистом, останні в свою чергу проводили перевірку по цим фактам. Ці події призводили до того, що вона змушена була лікуватись, у неї був стрес, вона постійно переживала з приводу виникнення нових конфліктних ситуацій. Разом з тим, потерпіла в судовому засіданні вказала, що просить суворо не карати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_6 , який є сином потерпілої та обвинуваченого, в судовому засіданні показав, що він та потерпіла спільно проживають в АДРЕСА_1 . Він неодноразово був свідком конфліктів, які виникали між обвинуваченим ОСОБА_5 та його матір`ю потерпілою ОСОБА_4 . В ході вказаних батько постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погрожував фізичною розправою потерпілій та йому, використовував нецензурну лайку, а також застосовував фізичну силу. Після таких сварок його матір плаче, переносить стрес, у неї погане самопочуття.

Крім наведених вище показів обвинуваченого, потерпілої та свідка ОСОБА_6 , вина обвинуваченого на думку суду є доведеною також і письмовими доказами кримінального провадження.

Зокрема з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.08.2019 року (а.с. 7-8) вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 звернулася із заявою в якій вказала, що 01.08.2019 року близько 13-30 години в АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_5 вчинив з нею сварку під час якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Як вбачається з електронного рапорту від 30.01.2019 року (а.с. 18) потерпіла ОСОБА_4 30.01.2019 року звернулася в поліцію з приводу вчинення відносно неї обвинуваченим домашнього насильства в психологічній та фізичній формі. За наслідками звернення складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП та проведено перевірку по факту викладеному в зверненні (а.с. 19-21).

Аналогічний факт мав місце також і за зверненням потерпілої щодо вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно неї обвинуваченим 02.01.2019 року, що підтверджується електронним рапортом від 02.01.2019 року (а.с. 22), протоколом про адміністративне правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП та проведеною перевірку по факту викладеному в зверненні (а.с. 23-25).

Відповідно до висновку по матеріалах ЖЕО за №3698 від 23.12.2018 року (а.с. 28), електронного рапорту від 23.12.2018 року (а.с. 29), заяви потерпілої ОСОБА_4 від 23.12.2018 року та її пояснень (а.с. 30-31), пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с. 33), копій протоколів про адміністративне правопорушення та відповідей щодо результатів перевірки (а.с. 34-37) вбачається, що обвинувачений 23.12.2018 року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно потерпілої ОСОБА_4 .

Як вбачається з електронного рапорту (а.с. 38), копії протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 39), відповіддю на звернення (а.с. 40) та рапортом про взяття на профілактичний облік кривдника ОСОБА_5 (а.с. 41) 12.02.2019 року обвинувачений знову вчинив домашнє насильство відносно потерпілої.

Крім того, відповідно до постанов Заставнівського районного суду Чернівецької області обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово протягом 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП з приводу вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно потерпілої ОСОБА_4 (а.с. 44, 45, 48) з накладенням адміністративного стягнення.

Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з того, що його дії щодо потерпілої ОСОБА_4 носили систематичний характер, всі вчиненні діяння були тотожними та об`єднані спільним умислом. Він регулярно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв щодо неї психологічне насильство, при цьому застосовував нецензурну лексику та висловлював погрози. Суд також враховує ту обставину, що обвинувачений разом з потерпілою не проживає, однак перебуває в зареєстрованому шлюбі. Згідно показів потерпілої обвинувачений є членом їхньої сім`ї. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла зазнала психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості її життя.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно вимог ст.66 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст.67 КК України є вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, а також вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд, при призначенні покарання оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на адресу обвинуваченого неодноразово надходили скарги від сусідів та мешканців села, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром залежності внаслідок вживання алкоголю», не має постійного місця роботи, раніше не судимий. Враховується також і думка потерпілої, яка вказала про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просила його суворо не карати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, стану здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень із залученням до виконання безоплатних суспільно корисних робіт.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення по ст.126-1 КК України і призначити покарання, що визнано судом доведеним, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ