ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/152/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2019 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львів, жителя АДРЕСА_1 з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, до 23 год. 59 хв. 11 вересня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0003868, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 10 липня 2019 року в обідню пору доби у ОСОБА_7 , який перебував в житловому будинку по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із ОСОБА_10 виник прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із ОСОБА_10 , умисно наніс останньому декілька ударів ножем в ділянку тулуба, від чого той помер на місці події.

10 липня 2019 року о 23:55 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11 липня 2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити обраний запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі з/або визначенням мінімальної суми застави.

Посилається на те, що суд першої інстанції не перевірив наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Вказує, що, здійснюючи захист за призначенням ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні, останньому проводили судово-психіатричну експертизу від 30.05.2019 року, відповідно до висновку якої ОСОБА_7 страждав на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдальної шизофренії безперервного перебігу, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, в зв`язку з чим потребував застосування до нього примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні. Проте, доводи наявності у ОСОБА_7 розладів психіки, слідчим суддею не брались до уваги.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, не відповідає повноті судового розгляду та стану здоров`я підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Такими ризиками слідчий суддя визнав і те, що ОСОБА_7 зможе переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації, не одружений, живе одиноко, ніде не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальні правопорушення. На даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за що передбачена відповідальність від семи до п`ятнадцяти років.

Європейський суд з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі доводи щодо психічного розладу ОСОБА_7 встановленого йому на момент вчинення ним іншого кримінального провадження, на даний час, не мають вирішального значення при обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, оскільки відсутня медична експертиза того, що ОСОБА_7 , відповідно до підозри, на момент вчинення інкримінованого йому злочину, страждав на розлади психіки.

Оскільки обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, може ухилятися від слідства і суду, незаконно впливати на свідків, а тому до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Також, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, врахувавши, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, правомірно не визначив розмір застави.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи