ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/750/19 Справа № 202/656/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002800 стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, який має трьох дітей ОСОБА_7 , 2005 року народження, ОСОБА_8 , 2008 року народження та ОСОБА_9 , 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_10
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 ,, про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до13 липня 2019 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також, що ризики, які існували при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшились, а також, що на час розгляду клопотання існували об`єктивні причини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування. На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, у зв`язку з чим вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного до 13 липня 2019 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та повернути клопотання слідчого до суду першої інстанції на новий розгляд.
Вважає, що слідчий суддя в ухвалі на навів достатніх та переконливих мотивів, чому до ОСОБА_6 неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи. На його думку, ризики, які встановлені судом, не доведені слідчим та не підтверджуються матеріалами провадження. Звертає увагу, що ОСОБА_6 потребує належної медичної допомоги, яку не можливо отримати в умовах слідчого ізолятора, оскільки за час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився. Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, зазначених в скарзі просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та повернути клопотання слідчого до суду першої інстанції на новий розгляд.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Згідно наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаного злочину спростовуються дослідженими матеріалами. Інші доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри зводяться до власного тлумачення положень кримінального процесуального закону в частині регулювання інституту доказування та повідомлення про підозру без належного обґрунтування матеріалами провадження.
Апеляційний суд вважає також обґрунтованими висновки слідчого судді, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому апеляційний суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я.
Апеляційний суд також враховує наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, однак зазначені обставини не можуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому не є самодостатньою підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи ж захисника щодо потреби ОСОБА_6 в належній медичній допомозі, яку не можливо отримати в умовах слідчого ізолятора, оскільки за час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився спростовуються матеріалами справи, які не містять даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства. З наданих медичних документів, вбачається, що ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою до лікарів та йому надавалась медична допомога (обстеження, аналізи, тощо). Разом з тим, зазначено, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 стабільний, підлягає обстеженню в динаміці.
З огляду на вищевикладене, доводи сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для постановлення такого рішення, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002800 стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3