Справа № 635/5745/19
Провадження № 1-кс/635/2592/2019
У Х В А Л А

30 липня 2019 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна, -

встановив:

29 липня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 27.07.2019 до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 13.07.2019 невідома особа за адресою: АДРЕСА_1 неприроднім шляхом зґвалтувала потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України слідчим відділенням Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000543. 27 липня 2019 року в якості неповнолітнього потерпілого було допитано ОСОБА_5 , яка пояснила наступне, що в неї в м. Люботині є знайомий ОСОБА_6 із яким вона спілкується на протязі 10 років. Так, 13.07.2019 ОСОБА_5 перебуваючи в гостях у своє тітки ОСОБА_7 , 1957 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 вступила в статевий зв`язок із ОСОБА_6 , як природнім та і не природнім шляхом. 27 липня 2019 року було опитано ОСОБА_6 , який пояснив, що він підтримує зв`язки із ОСОБА_5 , 2004 р.н., якій неодноразово робив масаж тіла, торкався грудей та цілувався. 27 липня 2019 року до слідчого відділення Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області було надано заяву від ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_6 в якій остання просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000543 в якості речових доказів, речі, які належать її синові ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «nokia 2690», imel: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Водофон - Україна» № НОМЕР_2 , шорти спортивні синього кольору із емблемою «Найк», футболку світло- коричневого кольору. Під час досудового слідства необхідно буде призначити та провести ряд судових експертиз по вказаним речам, визнати їх речовими доказами. В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що оскільки вказані предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів іншим особам, необхідно накласти на них арешт.

Слідчий Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання у її відсутність. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. Також, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали, проаналізувавши обставини справи, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що зазначене вище майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на вказане майно.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 27.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «nokia 2690», imel: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора ТОВ «Водофон - Україна» № НОМЕР_2 , шорти спортивні синього кольору із емблемою «Найк», футболку світло-коричневого кольору, які надані для долучення в якості речових доказів ОСОБА_8 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1