Справа № 447/1667/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/865/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні подання Миколаївської ВК-50 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий злочин, відсутня системність заохочень, не доведено виконання програми диференційованого впливу, а також особи засудженого, строку невідбутої частина покарання, який становить 1 рік 7 місяців 19 днів, а тому суд першої інстанції вважає передчасним та недоведеним виправлення і перевиховання ОСОБА_6 .
На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постанови нову, якою задоволити подання Миколаївської ВК-50 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
На підтримання своїх апеляційних вимог зазначає, що дана ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що на момент розгляду подання невідбута частина строку складала 1 рік 8 місяців позбавлення волі. Більше того, звертає увагу, що він щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, попросив пробачення та відшкодував шкоду. Крім цього, під час роботи порушень не допускав та отримав заохочення.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 даної норми закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років новий умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з належною повнотою дослідивши матеріали подання виконуючого обов`язків начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 , погодженого головою спостережної комісії ОСОБА_8 , оглянувши матеріали особової справи засудженого, прийшов до обґрунтованого висновку що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи призначене судом покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, та підставно відмовив в його умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 17 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджено вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 12 квітня 2016 року, а кінець строку відбування покарання 01 квітня 2021 року.
На час розгляду справи судом першої інстанції засуджений фактично відбув половину призначеного покарання.
Згідно характеристики адміністрації Миколаївської виправної колонії (№50)» засуджений ОСОБА_6 прибув до вищенаведеної установи 04 травня 2018 року. Протягом даного часу останній приймав участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах по благоустрою колонії, як у порядку черговості, так і з власної ініціативи, залучається до робіт на виробництві. Також, засуджений порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та 1 раз заохочувався правами начальника установи.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно зазначено, що у засудженого ОСОБА_6 спостерігається позитивна динаміка у процесі його виправлення. Разом з тим, належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, яке засуджений ОСОБА_6 почав відбувати з 12 квітня 2016 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про передчасність умовно-дострокового звільнення засудженого, що свідчить про те, що на даний час засуджений ОСОБА_6 ще не довів свої виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного ним судового рішення, а тому колегія суддів визнає таку необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4