Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7776/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8

потерпілої: ОСОБА_9

представника потерпілої: ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002721 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_11 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 09 липня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 10 044,11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2 860 грн.

Речовий доказ: автомобіль DAEWOO LANOS, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2018 року, переданий ОСОБА_8 на зберігання ухвалено залишити останньому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, 04.07.2018 року близько 08 год. 35 хв., ОСОБА_8 керуючи технічно-справним автомобілем марки Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись в м. Житомирі по вул. Корольова, зі сторони вул. Східної в напрямку вул. Вітрука в правій смузі руху, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у даній дорожній обстановці при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу і, як наслідок здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка в цей час вийшла з трамваю на зупинці громадського транспорту та перетинала проїзну частину зліва на право відносно руху вищезазначеного автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритого уламкового перелому середньої третини правої великогомілкової кістки та нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Необережні дії ОСОБА_8 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту апеляційної скарги, просить змінити вирок в частині вирішення цивільного позову, зменшити суму відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої до 10 000 грн.

Вказує, що суд не врахував, те, що обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 15 000 грн., має важке матеріальне становище, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей та батько інвалід.

Відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., яку визначив суд є непомірною для обвинуваченого.

В апеляційній скарзі представник Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_11 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 , в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є незаконним та необґрунтованим в частині вирішення цивільного позову у зв`язку з тим, що судом було порушено норми процесуального і матеріального права та неправильно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та заперечення викладені МТСБУ у відзиві на позовну заяву, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Потерпілою до позовної заяви надано чеки на суму 10 036,71 грн., що менше заявлених позовних вимог, а тому вважає, що судом першої інстанції не досліджувались докази.

На його думку суд належним чином не дослідив докази та взяв до уваги витрати потерпілої на придбання ліків, засобів гігієни та інших товарів, які не пов`язані з отриманою нею травмою та лікуванням, а також безпідставно враховано при визначенні розміру шкоди ПДВ.

Також, вказує, що суд взяв до уваги товарний чек від 09.07.2018 року без номеру з переліком медичних препаратів на суму 4 371,70 грн., який не підтверджує сплату потерпілою вказаних коштів, а лише визначає їх вартість.

Крім цього, зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обвинуваченим відшкодовано потерпілій шкоду у розмірі 15 000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та покладались на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги представника МТСБУ ОСОБА_11 , пояснення потерпілої та її представника ОСОБА_10 , які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційних скаргах також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України та рішення суду щодо покарання.

З матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. та з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь матеріальної шкоди в розмірі 10 044,11 грн. (а.с. 30-32)

Колегія суддів вважає, що вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , а зокрема визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яке підлягає стягненню з обвинуваченого суд в повній мірі врахував характер правопорушення, яке є необережним, глибину душевних страждань, які зазнала потерпіла ОСОБА_9 внаслідок отримання середнього ступеню тілесних ушкоджень, перенесеної хірургічної операцій на місці перелому на правій нозі шляхом встановлення медичної пластини, тривалого лікування, реабілітації, погіршення здібностей потерпілої та позбавлення її можливості вільно та самостійно пересуватись, вести звичний спосіб життя та ступінь вини обвинуваченого, та виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди про, що просить захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі колегія судів не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_9 з 04.07.2018 року по 20.07.18 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ЦМЛ №1 де їй було проведено оперативне втручання у зв`язку з отриманими травмами внаслідок ДТП, а в подальшому була виписана у поліклініку за місцем проживання для амбулаторного лікування (через рік) призначено видалення металевої конструкції.

При проведенні хірургічної операції потерпіла понесла витрати (придбання ліків, розчинів, систем, лез, допоміжних медичних препаратів та матеріалів, тощо), в розмірі 4371 грн., з яких 311.87 ПДВ включене до вартості товару, що підтверджується товарним чеком виданим продавцем: аптекою №1 підприємства «Кліо» від 09.07.2018 р. ( а.с. 42)

В період стаціонарного та амбулаторного лікування, а також реабілітації, оскільки потерпіла певний період часу користувалась милицями та паличкою були понесені витрати, які згідно до чеків, копії яких були долучені до позовної заяви, на придбання ліків: обезболюючих, заспокійливих, для загоєння ран та відновлюючих стан потерпілої (цикло 3, алора, нейроцитін, гепаринова мазь, анузол, цитропак, депіофен, гліцеринової супозиторії, норгалакс, піколакс, антибіотиків, омез, йогурт), допоміжних засобів: шприців, медичних перчаток, медичних розчинів, костилів, палички, медичних чулків, покриттів операційних для ортопедії (стегновий), засобів гігієни (туалетна бумага, рушники, пелюшки, вода), тощо було витрачено кошти в розмірі 10 051,08 грн., що є більшим ніж розмір заявлених позовних вимог 10 044 грн.

Витрати потерпілої на лікування з врахуванням наданих нею та її захисником, як в суді першої так і апеляційної інстанції пояснень, підтверджуються чеками: №18439 від 22.08.18 року на суму 275,18 грн., №169908 від 22.08.18 року на суму 65,90 грн., чек б/н від 22.08.18 року на суму 790 грн., чек б/н від 29.08.18 року на суму 121,75 грн., чек б/н від 08.09.18 року на суму 129 грн., чек б/н від 23.08.18 року на суму 14,50 грн., чек б/н від 23.08.18 року на суму 2,40 грн., чек б/н від 22.08.18 року на суму 0,50 грн., чек б/н від 04.07.18 року на суму 10 грн., чек б/н від 14.07.18 року на суму 200 грн., чек б/н від 09.07.18 року на суму 4371,70 грн., чек №161976 від 04.07.18 року на суму 56,59 грн., чек №175592 від 04.07.18 року на суму 122,97 грн., чек №б/н від 10.07.18 року на суму 63,56 грн., чек №б/н від 10.07.18 року на суму 52,42 грн., чек №б/н від 10.07.18 року на суму 255,79 грн., чек №322401 від 13.07.18 року на суму 33,55 грн., чек №322400 від 13.07.18 року на суму 74,81 грн., чек №322798 від 16.07.18 року на суму 27,36 грн., чек №31732 на суму 599,01 грн., чек №32644 від 03.08.18 року на суму 590,48 грн., чек б/н від 20.07.18 року на суму 120,90 грн., чек б/н від 20.07.18 року на суму 201,80 грн., чек б/н від 12.07.18 року на суму 9,65 грн., чек б/н від 04.07.18 року на суму 181,12 грн., чек №177270 від 18.07.18 року на суму 6,04 грн., чек №164771 від 20.07.18 року на суму 65,14 грн., чек №323431 від 20.07.18 року на суму 189,55 грн., чек б/н від 08.08.18 року на суму 310,07 грн., чек №162851 від 09.07.18 року на суму 4,56 грн., чек б/н від 08.07.18 року на суму 26,32 грн., чек №162850 від 09.07.18 року на суму 16,61 грн., чек б/н від 08.07.18 року на суму 6,85 грн., чек б/н від 20.07.18 року на суму 81,71 грн., чек №162526 від 07.07.18 року на суму 48,41 грн., чек №321668 від 09.07.18 року на суму 56,12 грн., чек б/н від 07.07.18 року на суму 77,37 грн., чек №321723 від 09.07.18 року на суму 38,81 грн., чек №162349 від 06.07.18 року на суму 100,58 грн., чек №321246 від 06.07.18 року на суму 31,88 грн., чек №321169 від 06.07.18 року на суму 182,44 грн., чек б/н від 14.07.18 року на суму 27,70 грн., чек №322399 від 13.07.18 року на суму 246,71 грн., чек б/н від 08.07.18 року на суму 6,85 грн., чек б/н від 06.07.18 року на суму 140,02 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що потерпілою доведено витрати на лікування на суму 10 044,11 грн., з врахуванням проведеного та призначеного їй лікування відповідно до виписок з медичної картки та консультативного висновку, рецепту а тому стягнув на користь потерпілої 10 044,11 грн., документально підтвердженої матеріальної шкоди завданої їй ушкодженням здоров`я.

Доводи представника МТСБУ про те, що суд не врахував відшкодування обвинуваченим шкоди у розмірі 15 000 грн. є необґрунтованими, оскільки як потерпіла ОСОБА_9 так і обвинувачений не заперечували, що зазначені кошти були сплачені останнім для цільового використання - придбання металевої конструкції для скріплення переломів і зазначені витрати не включались потерпілою до вимог про відшкодування шкоди.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає невідповідностей висновків суду фактичним обставинам справи при вирішенні цивільного позову потерпілої та не знаходить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, в частині вирішення цивільного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: