Справа № 591/1710/19
Провадження № 1-кп/591/417/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

19.08.2019 року в судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід з огляду на те, що встановлені під час обрання такого заходу ризики на даний час не зменшились та не відпали.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначаючи про необґрунтованість поданого клопотання, а також невідповідності його вимогам КПК України. Наполягав на тому, що ризики, про які заявляє прокурор, не підтверджені доказами. За таких обставин, просив обрати підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги, що:

по-перше, раніше ухвалені судові рішення про обрання та продовження запобіжного заходу в виді тримання вартою відносно ОСОБА_7 дійсно ґрунтувались на тому, що існують ризики, передбачені пунктами 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, бралась до уваги тяжкість обвинувачення та такі обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, як те, що не працює, проживає за різними адресами та після вчинення злочину виїхав до іншої області, у зв"язку з чим перебував у розшуку;

по-друге, на даний час ризики, наведені в попередніх судових рішеннях про застосування та продовження строку дії такого заходу продовжують існувати, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим, характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також відсутність будь-яких підтверджених та обґрунтованих даних про їх зникнення.

Доводи ж захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора колегія відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів вважає за можливе не визначати розмір застави як умови звільнення обвинуваченого з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 17.10.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3