Справа № 344/1408/18
Провадження № 11-кп/4808/351/19
Категорія ч.1 ст. 115КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 04 липня 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, українець, громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 29 травня 2017 року Калуським міськрайонноим судом за ч.1 ст.368 КК до штрафу в 3400 грн,-

визнано виннуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК та призначено йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту фактичного його затримання, тобто з 18 грудня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 5 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави - 2002 грн судових витрат за проведення експертиз.

ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Злочин вчинено за таких обставин, встановлених судом.

ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Так, 18.12.2017 року близько 18 год. 50 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі ніж (для рубки м`яса), прийшов на вулицю Героїв УПА, що в м. Івано-Франківську, де неподалік житлового будинку № 3 на бетонній плиті сиділи та спілкувались не знайомі йому раніше ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Побачивши їх у ОСОБА_8 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 . ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, витягнув з-під куртки ножа, умисно наніс ним два удари ОСОБА_10 у життєво важливу ділянку тіла, а саме голову, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість. Згідно висновку експерта № 871 від 23.01.2018 року потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним набряком м`яких тканин та синцем в ділянці правого ока; рани в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення цього злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Після вчинення злочину ОСОБА_8 було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками УПП м. Івано-Франківська, а потерпілого ОСОБА_10 доставлено в Івано-Франківську обласну клінічну лікарню, де йому своєчасно надано медичну допомогу.

В АС :

- прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_11 , вважає , що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить вирок скасувати, і ухвалити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК у виді позбавлення волі на строк десять років;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вказує, що вирок є безпідставним та необґрунтованим у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Просить змінити вирок щодо свого підзахисного та перекваліфікувати його дії на ч.2 ст. 125 КК та призначити покарання в межах санкції цієї статті.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_9 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану АС і просять вирок змінити в частині призначення покарання та перекваліфікувати його дії на ч.2 ст. 125 КК; пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила АС обвинуваченого та його захисника та підтримала АС прокурора, просить скасувати вирок і призначити більш суворіше покарання; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Однак, суд першої інстанції, обмежившись простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не проаналізувавши їх зміст, не вказав які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою та чи достатні для прийняття відповідного судового рішення.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. (Справа "Салов проти України")

Необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ст.368 КПК, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції воно розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК , суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінально- процесуального закону.

Так,зокрема, під час судового розгляду не була допитана, як свідок ОСОБА_12 , яка під час конфлікту знаходилась на місці вчинення злочину.

Окрім того, під час апеляційного розгляду зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_10 встановлено на місці події, що були інші особи, які могли бачити початок виникнення конфлікту, однак вони не були допитані ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду.

Судом першої інстанції не встановлено мотиву злочину, чому саме обвинувачений ОСОБА_8 хотів позбавити життя потерпілого ОСОБА_10 , адже з їх слів вони раніше не були знайомі.

З вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення цього злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

При цьому судом першої інстанції не доведено, які саме причини не дозволили обвинуваченому ОСОБА_8 довести свій злочинний намір до кінця і які обставини могли свідчити про те, що обвинувачений мав реальну можливість довести свій умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого.

Сукупність вищевказаних порушень, допущених судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є істотними, оскільки такі порушення, безперечно, ставлять під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід вирішити питання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, оскільки в медичному висновку відсутній висновок про локалізацію механізму утворення та ступеня тяжкості окремих тілесних ушкоджень. Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він потерпілому наніс спочатку удар в голову кулаком, другий удар ногою в потиличну частину, а вже всі інші удари кухонним ножем. Такі твердження обвинуваченого не були предметом дослідження судово-медичним експертом

Задовольняючи частково апеляційні скарги та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК , не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, в тому числі і доводи апеляційної скарги прокурора, щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш суворого покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги: захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 04 липня 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 22 грудня 2019 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5