ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3255/19 Справа № 201/5915/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000902, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

захисника, який діє в інтересах

обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року повернено прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України для його належного оформлення в розумний строк.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з викладеними у обвинувальному акті фактичними обставинами кримінального правопорушення, обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , під час вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, до ОСОБА_11 , а після того, заволоділи майном, яке належить ТОВ «ПХК Союз-Реагент», а отже, вказані фактичні дані свідчать про наявність у цьому кримінальному провадженні двох потерпілих. Однак, в обвинувальному акті відсутні передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обов`язкові відомості щодо анкетних даних вищезазначених потерпілих осіб, що також позбавляє суд можливості переконатися у правомочності ОСОБА_12 , який зазначений у обвинувальному акті, як представник потерпілого, однак якого самого, у обвинувальному акті не конкретизовано, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування зазначає, що особа, на яку вказує суд як на потерпілого, не може бути визнана потерпілим у кримінальному провадженні враховуючи те, що останній клопотання про залучення його у якості потерпілого не заявляв та заяв від нього щодо цього питання не надходило. При цьому під час підготовчого судового засідання, суд жодним чином не був позбавлений можливості викликати потерпілого ОСОБА_11 для з`ясування спричинення кримінальним правопорушенням шкоди та в разі подання заяви, залучити останнього як потерпілого.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вказав на невідповідність висновків суду фактичним обставинам крирмінального провадження та істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та надала письмові заперечення, в яких зазначила, що в обвинувальному акту взагалі відсутні передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обов`язкові відомості щодо анкетних даних потерпілих, що позбавляє суд можливості переконатися у правомочності ОСОБА_12 , який зазначений в обвинувальному акті як представник потерпілого, однак якого саме, не конкретизовано, що, вважає є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Захисник також акцентувала увагу, що оскаржувана ухвала і її висновки не суперечать висновкам, викладеним в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, якою було скасовано обвинувальний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року у цьому кримінальному провадженні, згідно з якими, суд апеляційної інстанції зазначив, що не було допитано у якості потерпілого особу, стосовно якої застосоване насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тим самим підтвердивши правовий статус останнього у цьому кримінальному провадженні, анкетні відомості щодо якого відсутні в обвинувальному акті.

Мотиви апеляційного суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зазначені у ст. 91 КПК обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експертів.
Вказані вимоги закону при постановлені оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції належним чином не були дотримані.

За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт не містить відомостей щодо двох потерпілих ОСОБА_11 відносно якого було вчинено насильство та ТОВ ПХК Союз-Реагент, якому спричинено збитки на суму 13 142, 50 грн.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов посилаючись на викладені у обвинувальному акті обставини кримінального провадження. Суд першої інстанції вказав, що відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості переконатися у правомочності ОСОБА_12 , який зазначений як представник потерпілого та якого в обвинувальному акті не конкретизовано.

Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить дійсним обставинам справи і нормам закону по своїй суті.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. За п.3 частини 2 цієї статті обвинувальний акт також повинен містити анкетні відомості потерпілого ( прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство)

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до змісту даного обвинувального акту, останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце вчинення злочину, його правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо обвинувачених.

Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення кожного окремо, час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення, викладено у даному обвинувальному акті достатньо зрозуміло, що є важливим і суттєвим не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчинених кримінальних правопорушень.

Тобто, обвинувальний акт містить фактичні обставини скоєних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, після чого наведена правова кваліфікація дій обвинувачених та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення викладено конкретизовано, а отже і зрозумілість пред`явленого обвинувачення не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Обвинувальний акт також містить всі анкетні відомості представника потерпілого ОСОБА_12 , що відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, і спростовує висновок суду про їх відсутність, тому і посилання суду на порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України в цій частині є безпідставним і необґрунтованим.
Щодо зазначення ОСОБА_11 при викладенні обставин, які прокурор вважає встановленими як на потерпілого, і не зазначення його анкетних відомостей в обвинувальному акті, хоча і має місце, проте не є таким недоліком які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Ствердження суду першої інстанції, що ці обставини унеможливлюють переконатися в правомочності ОСОБА_12 , який зазначений в обвинувальному акті, є безпідставним і надуманими, оскільки ці обставини, а саме, повноваження представника потерпілого, встановлення особи потерпілого і обставин вчинення відносно нього злочину чи не вчинення, досліджуються і з`ясовуються на стадії розгляду справи по суті.
А тому в даному випадку, даючи оцінку викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор, вважає доведеними, суд першої інстанції у порушення вимог кримінального процесуального закону фактично вдався до оцінки доказів, які підлягають дослідженню в іншій стадії судового розгляду.
Посилання суду першої інстанції в підтвердження свого рішення на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, якою був скасований вирок у цьому кримінальному провадженні, де апеляційний суд вказав на те, що не було допитано в якості потерпілого ОСОБА_11 є хибним, оскільки цією ухвалою скасовано вирок з наведених в ній підстав, де не вказано жодним чином судом, що підставою для скасування вироку слугували невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином, зазначені судом першої інстанції вказані вище формальні недоліки не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання щодо встановлення повноважень представника потерпілого та особи потерпілого, а так само доведеності вини і правової кваліфікації дій обвинувачених, належності чи допустимості доказів, з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.
За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави з посиланням на недоліки, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту не є суттєвими, і колегія суддів, вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам і вище вказаним нормам процесуального кримінального закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і даний висновок не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням зазначених вище вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів, вважає необхідним звернути увагу на дотримання судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, а саме дотримання розумних строків розгляду справи, і акцентувати на тому, що дане кримінальне провадження знаходиться у провадженні суду першої інстанції досить тривалий час з червня 2018 року, і обвинувачені під вартою з квітня 2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000902, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 183 КПК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4