ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4181/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
захисника скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову від 29.12.2018 слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0006566 від 29.12.2018,
встановив:
12 червня 2019 року скаржник ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0006566 від 29 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, необхідних для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення передбачених нормами КПК, для встановлення обставин, які прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказування у кримінальному провадженні, не встановлено коло свідків та не вжито заходів для їх допиту , не досліджено та не надано правову оцінку всім доказам у провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку, у звязку із чим, вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином, матеріали кримінального провадження на вимогу суду не надали.
Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.
Заслухавши думку представника скаржника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскаржувану постанову слідчого від 29.12.2018 отримала наручно скаржник 03.06.2019, яка, до цього часу не була належним чином проінформована органом досудового розслідування про винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0006566.
Враховуючи, що пропущення строку на оскарження постанови слідчого відбулося не з вини скаржника, слідчий суддя вважає за необхідне поновити скаржнику строк для її оскарження.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 4) рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Скаржник ОСОБА_4 є заявником по кримінальному провадженню №0006566, а отже має право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового №0006566 від 29 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.
Постановою від 29.12.2018 слідчий Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження за №0006566 від 29 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення за ст. 356 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого ) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінальногоправопорушення та особи, яка його вчинила.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі « Михалкова та інші проти України » розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву, однак матеріали кримінального провадження слідчим до суду не надано, що позбавляє слідчого суддю можливості у повній мірі перевірити доводи та надати оцінку викладеним обставинам, які зазначені у скарзі.
Разом з тим, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не вмотивована, без зазначення, які саме слідчі дії були проведені, які докази були здобуті та з яких саме доказів встановлені обставини зазначені у постанові.
За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, крім того, у ході розгляду скарги слідчий та прокурором не з`явились, жодних доказів та матеріалів кримінального провадження не надали, які б спростовували доводи скаржника.
Таким чином, у порушення вимог ст.ст. 9, 92-94 КПК України, слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення, а тому постанову слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006566 від 29 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення за ст. 356 КК України прийнято передчасно та підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 91, 110, 303-307, 336 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову від 29.12.2018 слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0006566 від 25.07.2018 задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження від 29.12.2018 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: