Справа № 172/211/18
№ 1-кп/183/520/19
В И Р О К
іменем України

12 вересня 2019 року м. Новомосковськ

колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 14.12.2017 року до ЄРДР за № 0000862, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.07.2007 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.04.2009 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 16.06.2012 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.01.2013 року вирок скасовано та направлено на додаткове розслідування;

- 27.06.2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області змінено вирок та призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 04.03.2016 року з Криворізької ВК № 80 по відбуттю строку покарання;

- 19.07.2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2017 року приблизно о 19.00 годині, більш точний час не встановлено в ході проведення досудового розслідування, ОСОБА_8 прийшов до будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами та чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження віконної рами, діючи з корисливих мотивів, проник до вищевказаного будинку, в зальній кімнаті якого перебувала ОСОБА_9 . ОСОБА_8 з погрозою застосування насильства, яку ОСОБА_9 сприймала реально та, побоювалась за своє життя, почав вимагати в останньої грошові кошти. Після чого, користуючись своєю перевагою в силі, перебуваючи в положенні стоячи, а потерпіла лежала на підлозі, правою рукою, стиснутою в кулак, наніс три удари по обличчю потерпілої та один удар по тулубу праворуч. Після чого, ОСОБА_8 пішов до іншої кімнати, а потерпіла залишилась лежати на підлозі.

Повернувшись до прихожої кімнати, ОСОБА_8 , тримаючи в руках дерев`яну палицю від віконної рами, наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: підшкірної гематоми волосистої ділянки голови у потиличній області; параорбітальної гематоми зліва, саден в області скроневої і виличної кістки, струсу головного мозку; синців лівого плеча і передпліччя; забитої рани ІІІ-го пальця лівої кисті; травматичної ампутації нігтьової пластинки V-го пальця лівої кисті; синця тильної поверхні лівої кисті; садна зовнішньої поверхні правої гомілки.

Після цього ОСОБА_8 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nomi i184» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .

Встановлені у потерпілої тілесні ушкодження утворились від травматичного впливу тупого твердого предмету (предметів), контактуючу поверхню, у межах контакту якого (яких) встановити не є можливим і могли утворитись не менш, ніж від: 3-х в область голови, 2-х в область лівого плеча і передпліччя, 1-го у тильну поверхню лівої кістки, 1-го у зовнішню поверхню правої гомілки, і могли утворитися в строки та при обставинах, вказаних у постанові і представленій медичній документації, тобто 13.12.2017 року.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: підшкірної гематоми волосистої ділянки голови у потиличній області; параорбітальної гематоми зліва, саден в області скроневої і виличної кістки, струсу головного мозку у своїй сукупності відповідають категорії легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Далі, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 279,20 грн.

Крім того, ОСОБА_8 25.12.2017 року приблизно о 19.00 годині, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, проходив біля будинку АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, через відкриті вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_3 , наказав потерпілому ОСОБА_10 лежати, після чого наказав віддати йому грошові кошти, на що ОСОБА_10 відповів, що він не має грошей. Після цього ОСОБА_8 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» GTE1080i, чорного кольору, зарядним пристроєм та коробкою від вказаного телефону.

Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 408 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав, однак не визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме:

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 13.12.2017 року приблизно о 20.00 годині він зателефонував матері, однак її телефон був вимкнений, а коли він зателефонував о 20.20 годині сусідці, остання повідомила, що у її матері не горить світло у будинку та відчинені двері господарських приміщень. Коли він з сином приїхали до матері, то почули стогін матері, двері були зачинені, вікно вибите, почули запах диму. Витягли матір з будинку та викликали працівників поліції. 18.12.2017 року він приїхав до хати матері та під час проведення слідчого експерименту побачив, як поліцейські витягли з бур`янів мобільний телефон матері. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 казав, що туди він викинув телефон, який взяв з будинку матері. ОСОБА_8 казав, що з літньої кухні забрав горіхи, показав, де вбив собаку, де вибив вікно, де бив потерпілу, де взяв шматок віконної рами, яким бив потерпілу. Також ОСОБА_8 повідомив, що він підпалив подушки та ковдру в будинку. Показував все сам, добровільно, ніхто ОСОБА_8 нічого не підказував. Зі слів його матері, ОСОБА_8 сказав їй, щоб вона віддала йому пенсію. За декілька годин до злочину в будинку матері вимкнули світло, вона бачила, як в будинок хтось зайшов та рухалась тінь, вона посвітила ліхтарем, після чого він став її бити. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 заходив до будинку, горіло світло, він бачив, що пошкоджень у ОСОБА_8 не було. Скарг від ОСОБА_8 про здійснення на нього тиску не надходило. В прибудові до будинку було розбито скло, матір знаходилась у залі біля дивану, а бив ОСОБА_8 її у коридорі, після чого вона відповзла до дивану. Світло горіло в дальній кімнаті. На питання слідчого ОСОБА_8 відповів, що підпалив речі, щоб потерпіла задихнулася. Йому невідомо, чи складався протокол огляду подушок, матрацу та ковдри, що горіли. Під час огляду слідчий звіряв мобільний телефон з коробкою по іmei;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що вона знала потерпілу ОСОБА_9 , яка жила на сусідній вулиці, жінка хворіла та вона їй допомагала. 13.12.2017 року після 20.00 години їй зателефонував син потерпілої та просив сходити додому його матері. Коли вона підійшла до хати ОСОБА_9 , побачила, що в будинку світло не горіло, біля дверей було розбите вікно та лавка. Потім вона зателефонувала сину потерпілої. ОСОБА_9 казала, що чула кроки біля будинку, а потім в коридорі та по будинку. Коли приїхала швидка допомога, її винесли з будинку та повезли до лікарні. Обличчя все було в крові, особливо сліди побиття були з лівої сторони обличчя та ока;

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що 13.12.2017 року він проживав у храмі в с. Рубанівське, а того дня був у с. Васильківка, ввечері повертався пішки в с. Рубанівське. Коли вже доходив приблизно о 21.00-22.00 годині, почув голоси та побачив, як із храму вийшов хлопець не високого зросту, худорлявий. Вночі приїхала слідча група, допитували всіх чоловіків з приводу пограбування літньої жінки, яка жила біля храму;

- витяг з кримінального провадження, внесеного 14.12.2017 року до ЄРДР за № 0000862, згідно з яким 13.12.2017 року до чергової частини Васильківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в телефонному режимі надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що 13.12.2017 року в період часу з 19.00 до 20.00 години невідома особа шляхом пошкодження вікна будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проникла до будинку, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є небезпечним для її життя, а також заволоділа мобільним телефоном марки «Nomi i184» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 . Після цього невідомий чоловік з місця скоєння злочину втік у невідомому напрямку.

Також, 15.01.2018 року до чергової частини Васильківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що приблизно о 19.00 годині 25.12.2017 року невідома особа через вхідні двері проникла до будинку АДРЕСА_3 , заволодівши мобільним телефоном марки «Samsung» чорного кольору, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 500 грн.

(т. 2, а.п. 1-2);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , який повідомив, що 13.12.2017 року в період часу з 19.00 до 20.00 години невідома особа шляхом пошкодження вікна будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проникла до будинку, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді гематоми на лівому оці та садна на обличчі, а також викрала мобільний телефон марки «Nomi i184»

(т. 2, а.п. 15);

- протокол огляду місця події від 14.12.2017 року, в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тобто місце скоєння кримінального правопорушення, а також виявлено та зафіксовано сліди вчинення кримінального правопорушення, а також фототаблиця до протоколу огляду

(т. 2, а.п. 17-21, 23-32);

- речові докази у вигляді грошових коштів у сумі 2250 грн., коробки від мобільного телефону марки «Nomi i184» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , передані на зберігання ОСОБА_11 (сину потерпілої ОСОБА_9 )

(т. 2, а.п. 34);

- протокол додаткового огляду місця події від 14.12.2017 року, в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тобто місце скоєння кримінального правопорушення, а також виявлено та зафіксовано сліди вчинення кримінального правопорушення, а також фототаблиця до протоколу огляду

(т. 2, а.п. 51-53, 54-60);

- висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 83 від 22.02.2018 року, відповідно до якого у неї встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: підшкірної гематоми волосистої ділянки голови у потиличній області; параорбітальної гематоми зліва, саден в області скроневої і вилочної кістки, струсу головного мозку; синців лівого плеча і передпліччя; забитої рани ІІІ-го пальця лівої кисті; травматичної ампутації нігтьової пластинки V-го пальця лівої кисті; синця тильної поверхні лівої кисті; садна зовнішньої поверхні правої гомілки. Встановлені у потерпілої тілесні пошкодження утворились від травматичного впливу тупого твердого предмету (предметів), контактуючу поверхню, у межах контакту якого (яких) встановити не є можливим і могли утворитись не менш, ніж від: 3-х в область голови, 2-х в область лівого плеча і передпліччя, 1-го у тильну поверхню лівої кістки, 1-го у зовнішню поверхню правої гомілки, і могли утворитися в строк і при обставинах, вказаних у постанові слідчого і представленій медичній документації, тобто 13.12.2017 року. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: підшкірної гематоми волосистої ділянки голови у потиличній області; параорбітальної гематоми зліва, саден в області скроневої і виличної кістки, струсу головного мозку у своїй сукупності відповідають категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я

(т. 2, а.п. 67-68);

- висновок судово-медичної експертизи зразка крові потерпілої ОСОБА_9 № 1679 від 19.12.2017 року, відповідно до якого при дослідженні зразка крові ОСОБА_9 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0

(т. 2, а.п. 74-75);

- висновок судово-цитологічної експертизи № 1587 від 13.01.2018 року, відповідно до якого в слідах в об`єктах № 5 та № 6 на одній дерев`яній палиці від віконної рами встановлена наявність крові та виявлений білок людини. При серологічному дослідженні крові в об`єктах № 5 та № 6 виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВ0. Результати серологічного і цитологічного досліджень дають можливість припустити, що кров в слідах в об`єктах № 5 та № 6 на одній дерев`яній палиці від віконної рами могла походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А із вмістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, від потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи групову характеристику її крові

(т. 2, а.п. 79-82);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 1680 від 26.12.2017 року, відповідно до якого на поліетиленовому пакеті, фрагменті тканини, фрагменті килимового покриття встановлено наявність крові людини. При визначенні групової приналежності слідів крові виявлено антиген В, а в слідах об`єктів №№ 2-4 і ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості походження цих слідів крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи групу приналежності крові ОСОБА_9 та отримані результати досліджень, не виключається можливість походження слідів крові (об`єкти №№ 1-4) від потерпілої ОСОБА_9

(т. 2, а.п. 86-89);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 207/18 від 20.01.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi i184», станом на 13.12.2017 року, з урахуванням зносу, становила 279,20 грн.

(т. 2, а.п. 124-127);

- протокол слідчого експерименту від 18.01.2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 , під час проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 , а саме як проник до будинку, як наносив потерпілій тілесні ушкодження, як забирав належне потерпілій майно. Також ОСОБА_8 показав місце, куди він кинув мобільний телефон, який дійсно був знайдений на вказаному ним місці

(т. 2, а.п. 155-156);

- протокол огляду предмета від 18.01.2018 року, під час проведення якого оглянуто мобільний телефон, викрадений у ОСОБА_9 та знайдений в місці, на яке показав ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту

(т. 2, а.п. 152);

- речовий доказ у вигляді матеріалів, отриманих за допомогою засобів відеофіксації при проведенні слідчих дій, а саме допиту підозрюваного та проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , які зберігаються на диску в матеріалах кримінального провадження

(т. 2, а.п. 158);

- протокол огляду предмету від 18.01.2018 року, під час якого оглянуто добровільно видані ОСОБА_8 штани, в які останній був одягнений під час вчинення ним кримінального правопорушення

(т. 2, а.п. 161);

- речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «Nomi i184» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора «Діджус», переданих на зберігання ОСОБА_11 (сину потерпілої ОСОБА_9 )

(т. 2, а.п. 162);

- речові докази у вигляді двох фрагментів дерев`яних палиць, джинсових штанів, двох паперових конвертів зі зразками крові потерпілої, фрагменту штори, фрагменту поліетиленового пакету, фрагменту вирізу з килима, переданих на зберігання до камери схову Васильківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області

(т. 2, а.п. 164-165);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 15.01.2018 року, в якому потерпілий повідомляє, що приблизно о 19.00 годині 25.12.2017 року невідома особа через вхідні двері проникла до будинку АДРЕСА_3 , здійснила крадіжку його мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору, з сім-карткою мобільного оператора «КиївСтар», сокири та пари зимових чобіт чорного кольору 41 розміру

(т. 2, а.п. 176);

- протокол огляду місця події від 15.01.2018 року, в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тобто місце скоєння кримінального правопорушення, а також виявлено та зафіксовано сліди вчинення кримінального правопорушення, а також фототаблиця до протоколу огляду

(т. 2, а.п. 178, 179-180);

- протокол огляду предмета від 15.01.2018 року, під час проведення якого оглянуто мобільний телефон, викрадений у ОСОБА_10 та фототаблиця до нього

(т. 2, а.п. 189, 190-191);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 208/18 від 20.01.2018 року, відповідно до якої ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» GTE1080i, станом на 25.12.2017 року, з урахуванням зносу, становила 408 грн.

(т. 2, а.п. 194-197);

- речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «Samsung» GTE1080i, переданого на зберігання потерпілому ОСОБА_10

(т. 2, а.п. 198);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 , під час проведення якого останній показав та розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10

(т. 2, а.п. 230-231);

- речовий доказ у вигляді матеріалів, отриманих за допомогою засобів відеофіксації при проведенні слідчих дій, а саме проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , які зберігаються на диску в матеріалах кримінального провадження

(т. 2, а.п. 232-234).

Крім того, колегія суддів дослідила під час судового розгляду показання свідка ОСОБА_14 про те, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . У грудні 2017 року син проживав разом з нею. 13.12.2017 року ОСОБА_8 був вдома ввечері та нікуди не відлучався і вона не виходила, син рубав дрова, заносив до будинку, ліг спати приблизно о 20.00 годині. 25.12.2017 року він був також вдома та не виходив. Також колегія суддів дослідила показання обвинуваченого ОСОБА_8 , які він дав під час судового розгляду, а саме те, що 13.12.2017 року він був вдома, нікуди не ходив. Тому кримінальне правопорушення він не скоював. 25.12.2017 року він купив пляшку горілки та пляшку пива, йшов біля будинку, побачив, що в ньому не горить світло та йде дім, зайшов до будинку та побачив дідуся та чоловіка, які спали. Він намагався їх розбудити, але вони не прокидалися. Тоді він взяв мобільний телефон та зарядний пристрій, після чого пішов.

Дослідивши наведені докази, колегія суддів вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації: за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло; за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Під час судового розгляду колегією суддів була досліджена версія обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що останній кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, не скоював. Так, останній суду показав, що він 13.12.2017 року цілий день був вдома. Такі ж показання під час судового розгляду дала й свідок ОСОБА_14 , яка є матір`ю обвинуваченого. Однак, колегія суддів вважає, що позиція обвинуваченого ОСОБА_8 обумовлена його бажанням уникнути покарання за скоєння особливо тяжкого злочину та є його способом захисту від обвинувачення. Під час судового розгляду така позиція обвинуваченого була спростована іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду та проаналізованими раніше. Всі ці докази в сукупності доводять вину обвинуваченого, не суперечать один одному, є належними та допустимими.

В той же час колегія суддів критично відноситься до показань свідка ОСОБА_14 та розцінює їх як спробу допомогти синові уникнути покарання за скоєний злочин. При цьому колегія суддів також враховує, що під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 показала, що 25.12.2017 року її син ОСОБА_8 також був дома та нікуди не відлучався. При цьому сам обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що саме в цей день він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України. Таким чином показання свідка ОСОБА_14 спростовуються не тільки іншими доказами, дослідженими та проаналізованими колегією суддів, а й самим обвинуваченим ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_8 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, колегія суддів обставиною, яка обтяжує покарання, визначеною ст. 67 КК України, вважає рецидив злочину. Обставин, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, колегія суддів не встановила. Органами досудового розслідування встановлена наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття. Однак під час судового розгляду, а саме під час судових дебатів, прокурор вказану обставину не зазначив. Колегія суддів під час судового розгляду не встановила наявність вказаної обставини, оскільки обвинувачений про це не зазначав, в своїх показаннях намагався зменшити ступень своєї вини за одним з кримінальних правопорушень, в скоєнні якого він обвинувачується. В скоєнні іншого кримінального правопорушення вину взагалі не визнав, що дає підставу колегії суддів прийти до висновку про відсутність з боку обвинуваченого ОСОБА_8 щирого каяття.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше судимий, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, за місцем проживання характеризується негативно; відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 43 від 09.02.2018 року, ОСОБА_8 на хронічні душевні хвороби не страждає, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав та на час проведення експертизи не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час легку розумову відсталість, в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними (т. 2, а.п. 221-223); ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має.

Санкція ч. 3 ст. 187 КК України, як найбільш тяжкої статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. З урахуванням обставин скоєння кримінальних правопорушень, їх наслідків, обраної позиції обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді максимального строку, визначеного санкцією вказаної статті, буде занадто суворим. А призначення мінімального покарання не сприятиме виправленню його та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Колегія суддів з підстав, зазначених раніше, вважає не можливим застосування у відношенні ОСОБА_8 ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_15 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року, остаточно призначити покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна в дохід держави з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 .

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 час знаходження його під вартою з 21.01.2018 року по 12.09.2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_16 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 300 грн. (т. 2, а.п. 123).

Речові докази у вигляді грошових коштів у сумі 2250 грн., коробки від мобільного телефону марки «Nomi i184» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , передані на зберігання ОСОБА_11 (сину потерпілої ОСОБА_9 ), - залишити останньому.

Речовий доказ у вигляді матеріалів, отриманих за допомогою засобів відеофіксації при проведенні слідчих дій, а саме допиту підозрюваного та проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , які зберігаються на диску в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у вигляді: двох фрагментів дерев`яних палиць, джинсових штанів, двох паперових конвертів зі зразками крові потерпілої, фрагменту штори, фрагменту поліетиленового пакету, фрагменту вирізу з килима, переданих на зберігання до камери схову Васильківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищіти.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «Samsung» GTE1080i, переданого на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3