Справа № 466/4837/19
У Х В А Л А

17 вересня 2019 року м. Львів
Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 09.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
в с т а н о в и л а :
12.06.2019р. прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 03.09.2015 року, в умовах особливого періоду без поважних причин самовільно не прибув на службу з відпустки за станом здоров`я військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 , призваний на військову службу по частковій мобілізації, рядовий ОСОБА_4 .
Відсутність останнього було виявлено начальником стройової частини військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Причина неприбуття невідома. На даний час місце знаходження військовослужбовця ОСОБА_4 невідоме.
З моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину польова НОМЕР_1 , з ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.01.2015 року, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2015 року, рядового ОСОБА_4 , призначено і відправлено під час часткової мобілізації у розпорядження командира НОМЕР_1 .
Рядовий ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 03.09.2015р. у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, покинув місце служби - військову частину польова пошта НОМЕР_1 , та станом на сьогоднішній день перебуває поза межами військової частини і проводить час на власний розсуд, вчинивши злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
19.07.2016 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону рядовому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Прокурор у клопотанні зазначає, що обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є, повідомлення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , про те, що останній відсутній у розташуванні військової частини та місце перебування ОСОБА_4 невідомо, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового розслідування.
З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховується від органів досудового розслідування та суду, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та зможе призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи, просить клопотання задовольнити.
Ухвалою слідчого судді від 14.06.2019р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вказані у клопотанні прокурора відомості про ухилення ОСОБА_4 від проходження військової служби не відповідають дійсності. Зазначає, що від органів досудового розслідування ОСОБА_4 , не переховувався, за скерування слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону від 05.08.2016р. проходив військово-лікарську комісію. ОСОБА_4 звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я, виключений із списків особового складу частини та направлений на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на обліку військовослужбовців запасу перебуває з 24 листопада 2016 року. Відтак, може перебувати за межами військових частин та проводити час на власний розсуд, оскільки не є військовослужбовцем, а отже - не являється суб`єктом військових злочинів, у тому числі суб`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали, що подані захисником, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, характеристику з місця проживання.
Слідчою суддею оглянуто матеріали справи та встановлено таке.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2015 року, рядового ОСОБА_4 , призначено і відправлено під час часткової мобілізації у розпорядження командира НОМЕР_1 . 03.09.2016р. рядовий ОСОБА_4 самовільно покинув військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України від 19.07.2016р., здійснювалося слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000131. Це повідомлення ОСОБА_4 скеровувалося поштою. Дані про його отримання ОСОБА_4 відсутні.
19.07.2016р. кримінальне провадження було зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_4 .
В той же час той же слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону 05.08.2016р. звертався до військово-медичного центру Західного регіону з листом № 15-3583про проведення щодо ОСОБА_4 . ВЛК.
В період з 10 по 25 серпня 2016 року військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю військово-медичного центру Західного регіону проведено ВЛК на предмет придатності ОСОБА_4 до військової служби. На підставі ст. 57 «б» графи II розкладу хвороб його визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, що підтверджується затвердженим 31 серпня 2016 року військово-лікарською комісією Західного регіону України свідоцтвом про хворобу від 23 серпня 2016 року № 556/3.
На підставі даного заключення ВЛК ЗРУ наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22 листопада 2016 року № 278 ОСОБА_4 звільнений з військової служби в запас за п. «б» ч. 6 (за станом здоров`я) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключений із списків особового складу частини та направлений на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 (припис в/ч ПП НОМЕР_1 від 21 листопада 2016 року № 359), де на обліку військовослужбовців запасу перебуває з 24 листопада 2016 року.
ОСОБА_4 з листопада 2016 року не перебуває на військовій службі у в/ч ПП НОМЕР_1 .
За повідомленням начальника Старосамбірського відділення поліції від 28 грудня 2018 року № 9113, станом на вказану дату ОСОБА_4 в розшуку не перебуває, тому він вільно міг пересуватися як територією України, так і перетинати її кордон, оскільки даних про отримання ним повісток про його виклик для допитів у ВП Львівського гарнізону чи слідчі органи ДБР немає.
Згідно довідки, виданої Хирівською міською радою №2 від 03.01.2019р. про реєстацію місця проживання особи, ОСОБА_4 з 03.01.2019р. зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене вище, а також те, що посилання прокурора в клопотанні, на те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового слідства та суду маючи на меті ухилитися від військової служби та уникнути за це кримінальної відповідальності, та на наявність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є голослівними, нічим не обґрунтовуються і не відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального провадження № 000164 від 9 липня 2018 року, а тому слід відмовити у клопотанні прокурора.
Керуючись ст. ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 187, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хирів, Старосамбірський район, Львівська область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 20.09.2019р. о 9,00год.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська