УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2019 року захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 07.05.2019 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було задоволене клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000192 та накладено арешт па майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: «Сберегательная книжка Сбербанка России » на його ім`я серії НОМЕР_1
Під час розгляду клопотання прокурора ОСОБА_4 присутній не був. Його про розгляд такого клопотання не повідомляли, відповідно він був позбавлений права надати пояснення та викласти свої доводи.
Вважає що підстави для перебування вказаного майна під арештом відсутні.
Вказана ощадна книжка була вилучена в нього в рамках іншого кримінального провадження № 0000160 від 04.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України. В рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 26.04.2019 слідчому було відмовлено у накладенні арешту на вищевказану ощадну книжку. Військова прокуратура зареєструвала інше кримінальне провадження №0000192 за ст.366-1 КК України та прокурор повторно звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно. Слідчий суддя задовольнив клопотання та наклав арешт. При прийнятті оскаржуваного рішення суд, на думку ОСОБА_4 в порушення ч.2 ст. 173 КПК України не врахував відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили суд його задоволити, з підстав викладених в клопотання про скасування арешту майна.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення клопотання про скасування арешту та просила суд відмовити в його задоволенні.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 05.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
15.04.2019 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 12.04.2019, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено «Сберегательная книжка Сбербанка России» на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 із вкладом на суму 2 000 000 руб., відкритого 15.02.2014.
Постановою про визнання речовим доказом від 26.04.2019 документ Сберегательная книжка Сбербанка России» на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 із вкладом на суму 2 000 000 руб., відкритого 15.02.2014 визано речовим локазом у кримінальному провадженні № 0000192 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.05.2019 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 05.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2019 накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 15.04.2019 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: «Сберегательная книжка Сбербанка России» на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 із вкладом на суму 2 000 000 руб., відкритий 15.02.2014.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР.
З метою унеможливлення подальшого відчуження вищевказаного майна та забезпечення його схоронності, згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2019 року було обґрунтовано накладено на нього арешт і на даний час законних підстав для скасування арешту не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя