В И Р О К
іменем України
Справа № 126/885/19

Провадження № 1-кп/126/262/2019

"04" червня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Огузбалик Ленінського району Кустанайської області, Республіки Казахстан, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку, надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів.

Однак, ОСОБА_4 , якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок вказаних грошових коштів, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, 14.01.2016, 11.07.2017, 10.01.2017, 14.06.2017, 13.12.2017, 13.06.2018 та 18.12.2018 подала працівникам вказаної установи заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, та додала довідки видані Війтівською сільською радою, про склад сім`ї, не вказуючи інформацію про те, що чоловік із яким вона постійно проживає, а саме ОСОБА_7 , являється біологічним батьком її дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вони, проживаючи спільно, ведуть спільне господарство та спільно виховують вказаних дітей та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 є біологічним батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Вказані заяви ОСОБА_4 стали підставою для призначення та безпідставних щомісячних виплат ОСОБА_4 допомоги, як одинокій матері на дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , починаючи з 01.04.2016 по квітень 2019 року.

На підставі вказаних заяв, ОСОБА_4 шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітніх дітей, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в період з квітня 2016 року по квітень 2019 року у розмірі 34 155 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят п`ять ) гривень 53 копійок, спричинивши державі майнової шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, щиро розкаялася.

В даному кримінальному провадженні 17.04.2019 року між прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченої та призначення покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Сторонами узгоджено, що відсутні обставин, які обтяжують покарання, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого в ній покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 17.04.2019 року є добровільним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченої у інкримінованому їй злочині є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачена підлягає покаранню, яке узгоджене прокурором та обвинуваченою в угоді про визнання винуватості від 17.04.2019 року.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладену 17.04.2019 року.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1