Справа № 206/4698/19
1-в/206/345/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
прокурора: ОСОБА_4
захисника-адвоката: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2018 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У вказаній письмовій заяві заявник вказував, що згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 20.06.2012 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018 року ОСОБА_3 були змінені застосування примусових заходів медичного характеру за постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 20.06.2012 та переведено його для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділенні з посиленим наглядом.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 року ОСОБА_3 продовжено примусові заходи медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом строком на 6 (шість) місяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2019 року було доручено Регіанальному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_3 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 , вважала за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 119 від 19.08.2019 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_3 намітилась деяка позитивна динаміка, але має місце емоційно-вольове зниження, замкненість, відокремленість, зниження рівня спонукань, звуження кола інтересів. Критика до хвороби та скоєного залишається недостатньою. Потребує подальшого лікування у закладі з посиленим наглядом.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: Доцільно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 21.08.2019 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, задовольнити, та продовжити ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1