ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1019/19 Справа № 183/4314/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 702450,00 грн.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_6 , вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також усвідомлючи, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачена реальна міра покарання, та перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні. Окрім того, слідчий суддя заперечення захисника ОСОБА_5 щодо необґрунтованості підозри, оскільки свідки не бачили безпосередньо як ОСОБА_6 вчиняв злочин, а тому і відсутності ризиків та підстав обрання запобіжного заходу, розцінює як позицією сторони захисту, і така позиція спростовується судом на підставі досліджених матеріалів доданих до клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_6 , підозрюваному у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати більш м`який запобіжний захід, ніж зазначено у клопотанні, а саме заставу в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, або іншу на розгляд суду.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що тим, що слідчим суддею не було належним чином досліджені інші обставини, а саме щодо наявності ризиків, а головне обставин які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого. До того ж, вважає, що слідчому судді не були надані будь-які достатні докази, які б обґрунтовували наявність ризику та давали би достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинить чи буде намагатися вчинити будь-які дії зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України. Окрім того, вважає, що суддею не взято до уваги, що підозра яку було повідомлено ОСОБА_6 не є ані доведеною, ані обґрунтованою. Окрім того, вважає, що обставини та характеристики, передбачені ст. 178 КПК України, в тій частині, що стосуються ОСОБА_6 також свідчать на його користь. Разом з цим, зазначає, що належним чином не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а необхідним запобіжним заходом забезпечення належної поведінки підозрюваного могла бути застава в меньшому розмірі або домашній арешт.
В доповнення до апеляційної скарги захисник просить ухвалу слідчого судді змінити в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із покладенням на нього обов`язків, передбачених сит. 194 КПК України, звільнити підозрюваного ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду. У разі прийняття судом рішення щодо неможливості зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, визначити заставу в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати.
Адвокат зазначає, що є достатньо передбачених законом підстав для застосування вимог ч.4 ст. 194 КПК України. Окрім того, вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність виключних підстав для застосування цього розміру застави та не навів в ухвалі докладних мотивів свого рішення. На переконання захисника, визначений слідчим суддею розмір застави є не співрозмірним ані з доходами ОСОБА_6 ані зі статками його родини, а також не пов`язаний жодним чином з можливою шкодою, завданою злочином.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що Новомосковським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001227 від 11 липня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. 11 липня 2019 року ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні цього злочину та того ж дня повідомлено його про підозру.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання прокурором доказів, встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яка об`єктивно підтверджується протоколами оглядів, допитів свідків та представника потерпілого, а також протоколом впізнання за фотознімками.
Що стосується встановлених слідчим суддею ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останній є таким, що об`єктивно існує.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, з урахуванням даних про його особу, тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним.
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобіганню встановленому слідчим суддею ризику. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було наведено доказів, які вказують на недоцільність обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами провадження, а тяжкість злочину, покарання за який може бути призначено лише у вигляді реального позбавлення волі, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлений слідчим суддею ризик.
Щодо доводів захисту про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, то вони хоча і мають місце, однак підстав для скасування рішення слідчого судді не дають.
Разом із цим, надаючи оцінку доводам захисника щодо визначеного судом розміру застави, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, у зв`язку з чим доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначеного розміру застави, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а тому не підлягають задоволенню. На переконання колегії суддів, ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України можуть вплинути на висновки слідчого судді.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2019 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4