Справа № 466/2555/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/342/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у дистанційному судовому провадженні спільне клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новояворівськ Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційними скаргами прокурора Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и л а :

03 липня 2017 року ОСОБА_5 засуджено Яворівським районним судом Львівської області за ст. 395, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі на ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.05.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2017 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 03.08.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення із за два дні позбавленні волі.
Початок відбуття терміну покарання: 17 травня 2017 року, кінець терміну 02 березня 2021 року.
27 березня 2019 року адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що відбув 1/2 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання не порушував, 1 раз заохочувався адміністрацією, а тому державна установа «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради клопочуть про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що став на шлях виправлення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року у задоволенні спільного клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі щодо засудженого ОСОБА_5 відмовлено.
На ухвалу суду прокурор та засуджений подали апеляційні скарги.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити спільне клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: судом не взято до уваги надані адміністрацією установи виконання покарання дані про те, що зазначений засуджений бере активну участь у роботах з благоустрою установи, упродовж відбування покарання порушення режиму не допускав, 1 раз заохочувався за активну участь у роботах по благоустрою їдальні установи, згідно з відомостями атестацій засуджений став на шлях виправлення. Таким чином, на думку прокурора, судове рішення про відмову в застосуванні до засудженого ст. 82 КК України, не відповідає фактичним обставинам справи та висновки суду не підтверджуються доказами.
Засуджений ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити спільне клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_5 зазначає, що з перших днів перебування у Личаківській ВК №30 він на добровільних засадах був працевлаштований у харчоблоку, де працює по сьогоднішній день. За час перебування в установі режиму утримання не порушував, зауважень зі сторони адміністрації не мав, має два заохочення, остання на підставі наказу від 10 квітня 2019 року. Не згідний з висновком суду про те, що адміністрації не надала достатньо доказів того, що він своєю поведінкою та працею засвідчив успішність виправлення.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 апеляційні скарги підтримав, покликаючись на викладені в них мотиви.
Прокурор апеляційні скарги підтримав, покликаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 заохочувався два рази за активну участь у роботах по благоустрою установи, став на шлях виправлення. Вважає, що клопотання про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_9 , думку прокурора, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
При розгляді справи суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.2, п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
Відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний злочин; наявність у засудженого одного заохочення не свідчить про те, що він довів своє виправлення.
Однак висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, більш м`яким можлива після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, якщо він став на шлях виправлення.
В роз`ясненнях, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
На даний час ОСОБА_5 відбув більше половини строку покарання, призначеного вироком Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року.
З матеріалів клопотання вбачається, що за весь час відбування покарання ОСОБА_5 два рази 29.12.2017, 09.04.2019, заохочувався за активну участь у роботах з благоустрою установи; стягнення на ОСОБА_5 не накладались; бере участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, які відбуваються в установі, а також програмі диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності»; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.
Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 за весь час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
Не є обставиною, яка виключає можливість заміни засудженому невідбутої частини порання більш м`яким, те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності і знову вчинив злочини.
З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційні скарги обґрунтованими та дійшла висновку про наявність законних підстав для застосування положень ст. 82 КК України та заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що відбув не менше половини строку призначеного судом покарання і став на шлях виправлення.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й не застосував положення ст. 82 КК України, які підлягали застосуванню, а висновки суду, викладені в ухвалі суду, не відповідають фактичним обставинам провадження, судове рішення слід скасувати, клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців 29 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, ст. 82 КК України колегія суддів
у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року про відмову у задоволенні спільного клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 скасувати.
Клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців 29 днів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4