ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/212/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 відмовлено.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженої, не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 362 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із представником потерпілого ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими, експертами та спеціалістом у даному кримінальному провадженні терміном до 23 год. 59 хв. 30 листопада 2019 року.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0001062 від 02 квітня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст.190, ч. 1. 3 ст. 362 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 травня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді контролера-касира ТВБВ № 10019/035 філіїї Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк», будучи матеріально відповідальною особою, привласнила грошові кошти банку в сумі 1500 гривень.

Крім цього, у період часу з 08 червня 2018 року по 05 лютого 2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді контролера-касира ТВБВ № 10019/035 філії Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк», будучи матеріально відповідальною особою, повторно привласнювала грошові кошти банку в різних розмірах на загальну суму 192168,59 гривень.

Окрім цього, 30 травня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді контролера-касира ТВБВ № 10019/035 філії Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк», несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється в АБС «СБОН+», шляхом сторнування (анулювання) платежу від імені ОСОБА_18 .

Також; у період часу з 08 червня 2018 року по 05 лютого 2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді контролера-касира ТВБВ № 10019/035 філії Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк», повторно несанкціоновано змінювала інформацію, яка обробляється в АБС «СБОН+», шляхом сторнування (анулювання) платежів від імені клієнтів банку.

30 вересня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 362 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із чим обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, так як у справі зібрані достатні докази, що належним чином обґрунтовують пред`явлену підозру ОСОБА_7 .

Свої доводи мотивує тим, що враховуючи санкцію статті інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, підозрювана усвідомлюючи, що може отримати покарання у вигляді позбавлення волі, існує ризик того, що ОСОБА_7 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також впливати на свідків, потерпілих, тому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить її належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які вважають ухвалу законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваної у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 362 КК України, санкція одного з яких передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням волі, зможе попередити вищевказаним ризикам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Крім цього встановлено, що протягом усього часу проведення досудового розслідування ОСОБА_7 не ухилялася від слідства, з`являлася на усі виклики слідчого.

Отже, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та прийняв вірне та обґрунтоване рішення, визначивши його у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи