УХВАЛА
Іменем України

16.10.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

представника ППФ «Мрія 2000» - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Приватного підприємства-фірми «Мрія 2000» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000090, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ППФ «Мрія 2000» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просить скасувати повністю арешт майна приватного підприємства. яке було вилучено (із залишенням на матеріальне зберігання) під час проведення обшуку 28.11.2017 року за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Параджанова, 60 згідно з описом протоколу обшуку, а саме: 88 картонних коробок з комплектуючими частинами тренажерів марки «Імпульс»; 299 картонних коробок з комплектуючими частинами акустичних систем марки «Мікролаб»; 104 картонні коробки з безперебійними пристроями «UPS»; 1 534 картонні коробки з порожніми комп`ютерними корпусами «ВТС»; 574 картонні коробки з амортизаторами «Ласонт»; 59 картонних коробок з блоками живлення «ВТС» / «FPS»; 38 картонних коробок з грузоблоками до тренажерів; 112 картонних коробок з комплектуючими до «Шведської стінки»; 140 картонних коробок з платіжними терміналами. Зазначає, що арешт був накладений 06.12.2017 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 , який задовольнив клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000090 від 21.08.2017 року. Згідно зі змістом скарги, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було розпочате ще в серпні 2017 року та за цей час були проведені групові обшуки в різних місцях, і не тільки на ППФ «Мрія 2000». а і у інших суб`єктів господарської діяльності, а саме ТОВ «Спорттоп», ПП «ЛК Сервіс», ТОВ «ВС Техноліджі», ТОВ «Принт Експерт», що є реальними підприємствами. Крім того, за весь цей час були допитані в якості свідків не тільки посадові особи вище вказаних підприємств, а і працівники з якими вони перебувають у трудових відносинах, було вилучено величезну кількість речей та документів. Заявник звертає увагу, що досудове розслідування у провадженні триває протягом двох років, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та весь цей час коли тривало досудове розслідування, ППФ «Мрія 2000» було позбавлено можливості користуватись своїм майном. Все це спричинило завданню серйозних збитків вказаній юридичній особі. За словами представника ППФ «Мрія 2000», слідчий так і не обґрунтував, які конкретно відомості дають підстави вважати, що вилучені на складських приміщеннях речі (переважно спортивний інвентар) містять сліди кримінального правопорушення, а також, яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Крім того слідчим так і не наведено доказів того, що вилучене майно має ознаки речових доказів у справі. З огляду на викладене заявник вважає, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що є підставою для скасування арешту майна.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з наведених у ньому підстав. Додатково пояснив, що тренажери марки «Імпульс», комп`ютерні корпуси та блоки живлення «ВТС» не мають відношення до кримінального провадження, а комплектуючі до «Шведської стінки» та платіжні термінали взагалі належать іншій фірмі ПП «Мрія 2000». За словами ОСОБА_3 , указані дії посадових осіб ДФС блокують господарську діяльність товариства, яке позбавлене можливості на даний час приймати участь у тендерах, ПАТ «Укрсиббанк» відмовився співпрацювати з ППФ «Мрія 2000». Крім того підприємство наразі позбавлене можливості продати товар, що псується на складі, виплатити з отриманих від продажу коштів заробітну плату.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання. Прокурором подані відповідні письмові заперечення. За словами прокурора, слідство вбачає, що приватним підприємством занижена митна вартість придбаних товарів, а відтак бюджет недоотримав певну кількість коштів. На даний час слідчим відпрацьовується зовнішньоекономічна діяльність ППФ «Мрія 2000» та СУ ФР ГУ ДВС у Житомирській області зроблено запит до Житомирської митниці ДФС з метою визначення середньої вартості спортінвентаря при перетині кордону України та подальших запитів до компетентних органів іноземних держав. Слідчий у судовому засіданні додав, що наразі тривають слідчі дії в рамках провадження, зокрема опрацьовується митний брокер. Крім того слідчому були надані вказівки прокурора у провадженні, викликаються працівники ТОВ «Спорттоп» та планується їх допит, а також саме у даний час фактично і перевіряється чи є арештований товар предметом доказування у кримінальному провадженні.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000090, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2017 року, за фактом ухилення від сплати податку на додану вартість службовими особами ППФ «Мрія 2000», за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.12.2017 року в рамках кримінального провадження накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку майно за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Параджанова, 60, а саме: 88 картонних коробок з комплектуючими частинами тренажерів марки «Імпульс»; 299 картонних коробок з комплектуючими частинами акустичних систем марки «Мікролаб»; 104 картонні коробки з безперебійними пристроями «UPS»; 1 534 картонні коробки з порожніми комп`ютерними корпусами «ВТС»; 574 картонні коробки з амортизаторами «Ласонт»; 59 картонних коробок з блоками живлення «ВТС» / «FPS»; 38 картонних коробок з грузоблоками до тренажерів; 112 картонних коробок з комплектуючими до «Шведської стінки»; 140 картонних коробок з платіжними терміналами.
Дана ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області від 20.12.2017.
Як вбачається зі змісту зазначених судових рішень, підставою для задоволення клопотання та накладення арешту на перелічене вище майно стали висновки про те, що зазначене майно відповідає наведеним у статті 98 КПК України критеріям та на нього може бути накладено арешт не дивлячись на те, що власнику майна не оголошено підозру. Окрім того оскільки досудове розслідування в рамках кримінального провадження триває, тому саме арешт майна зможе забезпечити цілісність та збереження речових доказів.
У частинах 1, 2 статті 170 КПК України вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, зокрема що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Таким чином нормами КПК України саме на власника (володільця) майна або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, покладений обов`язок доведення тієї обставини, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя бере уваги підтвердження правомірності накладення арешту на майно ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20.12.2017 року, відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та проведення слідчих (розшукових) по даному кримінальному провадженню на час розгляду клопотання.
Слідчий суддя вважає, що представником ППФ «Мрія 2000» не надано переконливих аргументів для скасування арешту майна у зв`язку із минуванням потреби у подальшому застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Посилання заявника на відсутність повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, строки досудового розслідування, неможливість використання арештованого майна у господарській діяльності, можливі збитки підприємства не є безумовною підставою для скасування арешту майна з огляду на положення КПК України. Слідчий суддя критично ставиться до твердження заявника про те, що комплектуючі до «Шведської стінки» та платіжні термінали взагалі належать іншій фірмі ПП «Мрія 2000», так як в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази цього.

Із норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Таким чином слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого або прокурора у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому (п. 73 справи «Неділенько та інші проти України»), що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання органу державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП] (Iatridis v. Greece) [GC], заява № 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II). Вимога законності для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції, як і для зазначених цілей статті 8, передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див., серед інших джерел, згадане рішення у справі «Зосимов проти України» (Zosymov v. Ukraine), пункт 73, з подальшими посиланнями). Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (п. 39 справи «Серявін та інші проти України»).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що озвучені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому його застосуванні відпала потреба, оскільки за встановлених в судовому засіданні обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника й котрі, на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, - як раз є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000090.

А тому враховуючи що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, потреба у застосуванні арешту на вказане вище майно не відпала, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна на день розгляду указаного клопотанняпредставника ППФ «Мрія 2000».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства-фірми «Мрія 2000» про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1