Справа № 343/2016/18
Провадження № 11-кп/4808/310/19
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000522 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_11 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 , умисне легке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

23.08.2018 року близько 09.00 год., ОСОБА_8 перебував у будинку в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього виник конфлікт з приводу неповернення паспорта на ім`я ОСОБА_12 , потерпілим ОСОБА_11 . В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник протиправний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав наносити йому удари руками по обличчю та тулубу. Внаслідок протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: забою з травматичним набряком м`яких тканин у волосистій частині голови, синця та забою м`яких тканин з травматичним набряком в ділянці обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №81 від 25.09.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 просить змінити вирок Долинського районного суду від 24 червня 2019 року в частині призначення покарання ОСОБА_8 , оскільки вказаний вирок є несправедливий через м`якість покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог потерпілий посилається на те, що судом першої інстанції не повністю встановлено обставини побиття його ОСОБА_8 . Вважає, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 , не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Зокрема, звертає увагу на те, що обвинувачений не визнав вину, не розкаявся та не вибачився перед ним, хоча він сподівався на це, а тому не заявляв цивільного позову до початку судового засіданні. Вважає, що ОСОБА_8 повинен понести покарання максимальне, яке передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги потерпілого, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.

- потерпілий ОСОБА_11 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин вказаних у вироку, підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені у ході судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними доводи потерпілого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з вимогами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність та, призначаючи покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Зокрема, суд першої інстанції визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого те, що він являється особою з інвалідністю 2-ї групи.

При цьому, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не перебуває, посередньо характеризується з місця проживання. А також суд першої інстанції взяв до уваги висновок фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Долинського МРС з питань пробації від 27.11.2018 року, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, а згідно ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до непрацездатних осіб.

За змістом ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до непрацездатних громадян належать, зокрема, особи з інвалідністю.

З матеріалів провадження та вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 є особою з інвалідністю ІІ групи (а.п.70, 100).

Таким чином, відповідно до положень ст.ст.56, 57 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_8 не можуть застосовуватися громадські та виправні роботи, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим підстав для скасування вироку суду першої інстанції в цій частині не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5