Справа № 755/3628/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 28 січня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 02 лютого 2018 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень (штраф сплачено 29 липня 2019 року), 27 травня 2019 року вироком Подільського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 2 роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2019 року близько 01 години ОСОБА_4 в чаті додатку «Телеграм» побачив оголошення про продаж ноутбука «Lenovo ThinkPad L420» за 3000 гривень, яке у вказаному додатку виставив на продаж ОСОБА_7 , зазначивши при цьому номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував на номер телефону ОСОБА_7 та в ході телефонної розмови домовився про зустріч з останнім за адресою: м. Київ, вул. Березняківська біля магазину «Фора».

Того ж дня, близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 , після чого, вони направилися до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , Перебуваючи в під`їзді будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні удару кулаком в голову та в подальшому по всім ділянкам тіла, повторно відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_7 ноутбук марки «Lenovo ThinkPad L420», вартістю 6468 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 6468 гривень.

Як вбачається з даних, що містяться увисновку судово медичної експертизи за № 041-213-2019 від 31 січня 2019 року у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені наступні тілесні ушкодження:

«- синці навколо лівого ока з переходом у виличну ділянку, в лобно скроневій ділянці зліва з переходом на волосисту частину голови, в лобно тім`яній ділянці справа;

- садно на нижній повіці лівого ока в проекції внутрішнього кута по війному краю;

- крововилив склері лівого ока в проекції зовнішнього кута.

Характер, морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від менш чотирьох дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 27 січня 2019 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я)».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин встановлених під час досудового розслідування. Показав, що 27 січня 2019 року близько 01 години в чаті додатку «Телеграм» він побачив оголошення про продаж ноутбука «Lenovo ThinkPad L420». Його привабила ціна 3000 гривень. Він зателефонував за номером телефону, який був вказаний в оголошенні, поспілкувався з чоловіком з приводу справності ноутбуку та домовився з ним про зустріч біля магазину «Фора» по вул. Березняківській в м. Києві. При зустрічі чоловік, як він тепер знає, ОСОБА_7 , показав ноутбук, та виявилось, що там не працює клавіатура та немає зарядного пристрою. ОСОБА_7 запропонував сходити до нього додому і забрати зарядний пристрій. Коли вони зайшли до під`їзду, то ОСОБА_7 запропонував, щоб він зразу віддав гроші, а потім він винесе решту техніки. У них почався конфлікт. В цей час, він ( ОСОБА_4 ) вирішив забрати у ОСОБА_7 ноутбук без розрахунку за нього. Він намагався вирвати ноутбуку, але потерпілий не віддав і вчепився в його сумку. Тому він наніс ОСОБА_8 удари кулаком під око, у тулуб. Потерпілий впав, але сумку не відпускав, тому він ще раз його вдарив та втік, викликав таксі та поїхав додому. Ноутбук він віддавав до ремонту, оскільки збирався ним користуватися. Він розуміє, що вчинив злочин. Просить його суворо не карати. Ноутбук він повернув потерпілому. Він неофіційно працює збірником меблів, має на утриманні матір, дружину та доньку.
Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та відомостей в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві 27 січня 2019 року звернувся потерпілий ОСОБА_7 з заявою про крадіжку у нього ноутбуку;
- у заяві ОСОБА_7 : ОСОБА_7 відмовляється від позову, оскільки його ноутбук повернутий йому;
- у висновку судово медичної експертизи за № 041-213-2019 від 31 січня 2019 року у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлені наступні тілесні ушкодження: «синці навколо лівого ока з переходом у виличну ділянку, в лобно скроневій ділянці зліва з переходом на волосисту частину голови, в лобно тім`яній ділянці справа; садно на нижній повіці лівого ока в проекції внутрішнього кута по війному краю; крововилив склері лівого ока в проекції зовнішнього кута. Характер, морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від менш чотирьох дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 27 січня 2019 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я)».

- у видатковій накладній № 10 від 04 січня 2016 року про те, що вартість ноутбуку марки «Lenovo ThinkPad L420» 6468 гривень;

- у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 07 лютого 2019 року та ілюстрованої таблиці до нього: потерпілий ОСОБА_7 , в присутності понятих, впізнав за зростом, рисами обличчя, особу під номером три, а саме ОСОБА_4 , який із застосуванням насильства забрав в нього ноутбук ;
- у протоколі огляду місця події від 12 лютого 2019 року та ілюстрованої таблиці до нього: у службовому кабінеті № 301 в приміщенні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 добровільно надав для вилучення ноутбук марки «Lenovo ThinkPad L420»;

- у протоколі огляду вилучених речей від 13 лютого 2019 року та ілюстрованої таблиці до нього: під час огляду виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору, який обв`язаний ниткою білого кольору, кінцівки якої скріплено печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві на якій під цифрами 1 та 2 підписи понятих, з іншого боку приклеєний папірець, на якому надпис кульковою ручкою, синього кольору 12.02.2019 р. Червоноткацька, 2, каб. 301, вилучено: ноутбук марки «Lenovo ThinkPad L420»;

- у повідомленні про підозру від 27 лютого 2019 року: старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
- у протоколі про проведення слідчого експерименту від 28 лютого 2019 року, під час якого ОСОБА_4 , в присутності свідків, детально розказав та показав де, як, з якою метою та за яких обставинах він забрав ноутбук у потерпілого ОСОБА_7 ;
- у постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13 лютого 2019 року: ноутбук марки «Lenovo ThinkPad L420» визнано речовим доказом та відповідно до квитанції № 014442, передано на зберігання в камеру схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві;

- у постанові про визнання носія знятої інформації доказом і приєднання його до кримінального провадження від 28 лютого 2019 року: DVD-R диск, білого кольору «DATEX», 4,7 GB 16х визнано речовим доказом.

Крім того, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, судимий вироком Подільського районного суду м. Києва на 3 (три) роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 2 роки, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілому повернуто його ноутбук і він не має до ОСОБА_4 будь-яких претензій матеріального характеру.
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, сукупність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санацією ч.2 ст. 186 КК України.
Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України, судом не встановлено.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 злочин, за який він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Подільського районного суд м. Києва від 27 травня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яким він засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, із встановленим іспитовим строком 2 роки, - ці вироки підлягають самостійному виконанню.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався та не було заявлено клопотання про його обрання.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, цей вирок та вирок Подільського районного суд м. Києва від 27 травня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з встановленим іспитовим строком 2 роки, - підлягають самостійному виконанню.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання для відбуття покарання.

Речові докази у справі: ноутбук марки «Lenovo ThinkPad L420» визнано речовим доказом та відповідно до квитанції № 014442, передано на зберігання в камеру схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, - повернути власнику ОСОБА_7 ;DVD-R диск, білого кольору «DATEX», 4,7 GB 16х залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1