Справа№ 308/9229/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 31.07.2018 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000821 від 27.06.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської народності, уродженця с. Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000821 від 27.06.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що 22.05.2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , попередньо домовившись з ОСОБА_7 про вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в підсобне приміщення, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, вважаючи, що робить це непомітно для інших осіб, таємно, переліз через паркан на територію Руськокомарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області, розташованої за адресою: с. Руські Комарівці, вул. Шкільна, 15, Ужгородський район, та шляхом пошкодження металевим предметом дверей підсобного приміщення вказаної школи, разом з ОСОБА_7 проник всередину вказаного приміщення, звідки здійснив викрадення бензинової газонокосарки марки «FS» моделі «143». Маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишили територію Руськокомарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області. Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/455 від 19.06.2018 року ринкова вартість бензинової газонокосарки марки «FS» моделі «143», наданої на дослідження, яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 22.05.2018 року становить 1525,70 грн. У такий спосіб своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв Руськокомарівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області матеріальних збитків на загальну суму, що становить 1525,70 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 31.07.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого Руськокомарівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області у судове засідання не з`явився, при цьому, директор школи згідно із поданою заявою від 31.07.2018 року відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надає прокурору Ужгородської місцевої прокуратури письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .

Із змісту угоди про визнання винуватості від 31.07.2018 року вбачається, що прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. При цьому, сторони дійшли висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, представником потерпілого відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2018 року було обрано у виді особистого зобов`язання Виконання обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_4 , до 25.09.2018 року, включно.
Після закінчення строку, на який на ОСОБА_4 були покладені відповідні обов`язки, вказані ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припинила свою дію і обов`язки вважаються скасованими.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час судового провадження не обирався.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні у загальному розмірі 715 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речового доказу вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000821 від 27.06.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ: бензинову газонокосарку марки «FS» моделі «143», що повернутий власнику на відповідальне зберігання вважати повернутим за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1