Справа № 191/2129/19
Провадження № 1-в/191/450/19
У Х В А Л А
іменем України

05 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання адміністрації ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства,-

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» звернулася до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що в СВК-94 відбуває покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений:

- 15.01.2014 Кіровським райсудом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 14.06.2017 Красногвардійським райсудом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.11.2018 Бабушкінським райсудом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 15.01.2014 та остаточно призначено покарання 1 рік 1 день позбавлення волі.

Зазначають, що при ухваленні вироку Бабушкінським райсудом м.Дніпропетровська від 09.11.2018 не врахований вирок Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 14.06.2017.

Просять привести останній за часом вирок у відповідність до чинного законодавства України .

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник адміністрації СВК-94 клопотання підтримав, просив частково приєднати вирок Красногвардійським райсудом м.Дніпропетровська від 14.06.2017 до останнього за часом вироку.

Засуджений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, розглянувши клопотання адміністрації СВК-94 та додані до нього матеріали, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків під час виконання вироків вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, а саме вироку Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 09.11.2018, ОСОБА_5 засуджений за злочин, який вчинений ним 14 березня 2016 року, тобто до ухвалення вироку Красногвардійським райсудом м.Дніпропетровська від 14.06.2017 , але в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 15.01.2014.

При ухваленні вироку 09.11.2018 Бабушкінським райсудом м.Дніпропетровська йому не було відомо про вирок Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 14.06.2017, яким до засудженого ОСОБА_5 застосовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а тому суд застосував лише ст.71 КК України, зарахувавши ОСОБА_5 покарання зам вироком Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 15.01.2014.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у Постанові №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком , вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Пункт 23 доповнений абзацом другим згідно з Постановою Верховного Суду N 11 від 06.11.2009 \

Таким чином, суд вважає неможливим приєднання до останнього за часом вироку Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 09.11.2018 вироку Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 14.06.2017, яким до засудженого ОСОБА_5 застосовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки це значно погіршить становище засудженого.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визначити, що у даному випадку вирок Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 14.06.2017, яким ОСОБА_5 засуджений ч.2 ст.185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, підлягає самостійному виконанню.

Керуючись п.11 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)»м про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства задовольнити частково.

Зазначити, що вирок Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 14.06.2017, яким ОСОБА_5 засуджений ч.2 ст.185,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, виконувати окремо.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1