Провадження № 1-кп/760/2112/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23.06.2019 року за № 0006316 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , 22.06.2019 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, знаходячись біля будинку №8 за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, побачивши, що на лавочці біля під`їзду вказаного будинку сидить раніше знайома ОСОБА_5 , яка в руці тримає мобільний телефон марки «Nokia E66» сірого кольору, підійшовши до неї у ОСОБА_6 , у ході розмови виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки Nokia E66 сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3 своєю правою рукою вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia E66» сірого кольору, після чого помістив його до своєї задньої правої кишені штанів, в які був одягнений. Після цього ОСОБА_3 виконавши усі дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_3 , завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 500 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винного, раніше не судимого, з середньою освітою, одруженого, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, тому суд вважає, що саме покарання у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.186 КК України, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів в кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази: мобільний телефон марки Nokia E66 сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1