ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/409/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.368 КК України
УХВАЛА
Іменем України
29 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргоюпрокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, має малолітнього сина 2012р.н., не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

виправданий за ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону №222-Уп від 18.04.2013р.) у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вироку, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він відповідно до наказу №162 о/с начальника ГУ МВС України в Харківський області призначений на посаду старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ ГУМВС України в Харківський області тобто, відповідно до п.2 примітки до ст.368 КК України службової особи, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до функціональних обов`язків старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківської області, затверджених першим заступником начальника ГУМВС України в Харківський області на ОСОБА_8 покладені обов`язки: дотримуватись вимог Конституції України та законів України при розслідуванні кримінальних проваджень; забезпечувати повне, усебічне та об`єктивне розслідування актуальних і резонансних кримінальних проваджень у межах установлених законів строків; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального судочинства; не допускати вчинків та будь-яких дій, які ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.
10.07.2013р. старшим слідчим відділу розслідуванням ДТП СУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_8 за №0000786 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_9 та пішехода ОСОБА_10 яке сталося 10.07.2013р. біля будинку 28 по вул. Клочківській у м. Харкові, внаслідок якох загинув пішохід ОСОБА_10
08.10.2013р. близько 10год 30хв. ОСОБА_9 за викликом слідчого ОСОБА_8 нібито для проведення слідчих дій, прибув за місцем роботи останнього за адресою: м. Харків, вул. Маяковського, 6.2. У коридорі за вищевказаною адресою ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, запропонував ОСОБА_9 передати йому неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США за винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000786 за ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної події за участю водія ОСОБА_9 , під час якої загинув пішоходів ОСОБА_10 , на що ОСОБА_9 вимушений був погодитись.
20.10.2013р. близько 12год. 00хв. ОСОБА_8 реалізуючи раніше виниклий умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 зустрівся з останнім біля будинку АДРЕСА_2 , де продовдуючи свої протиправні дії, отримав від нього частину раніше обумовленої суми неправомірної вимоги у розмірі1300 доларів США за винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000786 за фактом дорожньо-транспортної події за участю водія ОСОБА_9 під час якої загинув пішохід ОСОБА_10 , за ч.2 ст.286 КК України.
31.10.2013р. близько 12год. 30хв. ОСОБА_8 продовжуючи свої вищевказані протиправні дії направлені на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 зустрівся з останнім в автомобілі «Мазда» - 626 д.н. НОМЕР_1 біля будинку АДРЕСА_3 , де отримав від нього останню частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 1700 доларів США за винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000786 за фактом дорожньо-транспортної події за участю водія ОСОБА_9 під час якої загинув пішохід ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України, після чого злочинна діяльність ОСОБА_8 була припинена працівниками правоохоронних органів.
Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши всі надані сторонами кримінального провадження докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 в об`ємі пред`явленого обвинувачення, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в ред. Закону №222-УІІ від 18.04.2013 р.), а тому його виправдав.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, повторно дослідити обставини встановлені під час кримінально провадження та вказані у мотивувальній частині апеляційної скарги.
Просить ухвалити свій вирок, яким визнати винним за ч.4 ст.368 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарчі посади строком на 3 роки, з конфіскацією майна. Також на підставі ст.54 КК України позбавити спеціального звання капітана міліції. До набрання чинності вироку обрати запобіжний захід утримання під вартою, взявши під варту в залі суду. Стягнути витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 15968грн. 20 коп.
У письмових запереченнях захисник спростовує апеляційні доводи прокурора і звертає увагу на правомірність вироку суду, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги прокурору відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію сторони захисту, які вважали вирок суду правомірним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.223-228), фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах при цьому в судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснивши, що ніякої матеріальної вигоди, в тому числі і хабаря від ОСОБА_9 не отримував.
З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що він передав неправомірну вигоду слідчому ОСОБА_8 в розмірі 3000 доларів США, але матеріальна шкода йому не завдана оскільки він приймав участь в негласних слідчих діях відносно слідчого ОСОБА_8 .
Аналізуючи показання всіх свідків сторони обвинувачення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що, крім показань свідка ОСОБА_9 , інші свідки ніякої інформації в рамках пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення не вказали.
В силу ч.3 ст.62 Конституції України, положень ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачиться на її користь.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог закону.

Як убачається з вироку, у ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 і визнаного судом недоведеним, підстави його виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд у судовому засіданні, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому слідстві докази винуватості виправданого, на які посилалися органи досудового розслідування та, згідно зі ст.94 КПК України, оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів детальний аналіз досліджених доказів.

Суд з`ясував, що обвинувачення ОСОБА_8 за ч.4 ст.368 КК України переважно ґрунтується на доказах, отриманих у результаті проведених на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області, яка стороні захисту не відкривалась відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, а тому виходячи з правової позиції виказаною Великою палатою Верховного суду ці докази правомірно визнані недопустимими.

Апеляційні доводи прокурора щодо безпідставності відмови прокурору у досліджені в судовому засіданні речових доказів не відповідають дійсності оскільки ці речові докази також не були відкриті стороні захисту тож відповідно до раніше наведеної правової позиції касаційної інстанції ці докази також є недопустимими, а тому суд першої інстанції правомірно за переконанням колегії суддів відмовив прокурору.

Згідно ч.2 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Отже, оскільки прокурором не наведене обґрунтування необхідності у повторному дослідженні обставин, а зазначені докази з огляду на раніше наведене визнані обґрунтовано недопустимими, колегія суддів відмовила йому у клопотанні про повторне дослідження розцінюючи це як спосіб спрямований на затягування процесу.
Що стосується наведених в апеляційній скарзі доводів, то прокурор по суті, дав власну оцінку доказам на користь винуватості ОСОБА_8 , відмінну від оцінки, наданої судом першої інстанцій, однак не обґрунтував наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судові рішення щодо останнього підлягали б безумовному скасуванню.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню, а вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді