УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002189 від 08.10.2019 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.10.2019 в нічний час, у невстановлений спосіб вступив у попередню змову з невстановленою особою чоловічої статі та ОСОБА_8 , який попередньо познайомився у соціальних інтернет-мережах із ОСОБА_9 , з метою приниження останнього та заволодіння його майном шляхом здійснення нападу на нього.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, заздалегідь розподіливши між собою ролі та підготувавши необхідні знаряддя і засоби, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, опираючись на дії один одного, усвідомлюючи незаконність своїх дій, розпочали реалізацію свого злочинного плану.
Для цього ОСОБА_8 у телефонній розмові по мобільному телефону запропонував ОСОБА_9 зустрітись неподалік від ринку «Урожай» по вул. Матроса Кошки в м. Вінниці, на що ОСОБА_9 погодився, будучи введеним ОСОБА_8 в оману щодо дійсної мети цієї зустрічі. Далі, 08.10.2019 близько 01.30 год. ОСОБА_9 прибув на зустріч до вищевказаного місця, де ОСОБА_8 в ході короткої розмови, демонструючи своє прихильне ставлення до ОСОБА_9 , при цьому вводячи останнього в оману щодо своїх дійсних намірів, під приводом прохолодних погодних умов з метою зігрітися заманив ОСОБА_9 до салону автомобіля «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_1 », куди ОСОБА_8 сів на місце водія, а ОСОБА_9 на переднє пасажирське сидіння.
Після цього до салону зазначеного автомобіля сів ОСОБА_7 , який увесь час знаходився неподалік. Тоді ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що він та його спільники посягають на особисту волю ОСОБА_9 та його недоторканність, заблокував дверцята транспортного засобу, захопивши таким чином ОСОБА_9 та обмеживши свободу його пересування, після чого ОСОБА_8 і ОСОБА_7 почали застосовувати до ОСОБА_9 психологічне насильство, словесно погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_9 .
В подальшому, незаконно утримуючи ОСОБА_9 проти його волі, ОСОБА_8 почав рух на автомобілі та, керуючи ним, проїхав через двори будинків по вулиці Матроса Кошки до вулиці Радіона Скалецького, а далі через Староміський район міста Вінниці до виїзду з міста. При виїзді ОСОБА_8 скерував автомобіль по автодорозі № Т-02-04 в бік села Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області та, з`їхавши на другорядну дорогу, зупинив транспортний засіб поблизу лісосмуги неподалік від села Лука Мелешківська Вінницького району. У цей час до ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , які вийшли з автомобіля та вивели із собою незаконно утримуваного ОСОБА_9 , приєдналась невстановлена особа, котра достовірно знала про час та місце прибуття автомобіля із утримуваним в ньому ОСОБА_9 .
Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, продовжуючи спільно утримувати поруч із собою ОСОБА_9 , продовжили застосування до нього психологічного насильства, словесно принижуючи його честь і гідність, погрожуючи йому та пригнічуючи таким чином його волю та опір. Далі спільники наказали ОСОБА_9 стати на коліна, що останній і зробив, реально сприймаючи висловлені йому погрози та усвідомлюючи свою неможливість чинити опір. Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа спільно змусили ОСОБА_9 під відеозапис на камеру мобільного телефона висловлювати образи на власну адресу, під час чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 декілька ударів рукою в грудну клітину, а ОСОБА_7 кілька ударів ногою по лівій нозі ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_8 дістав заздалегідь приготовлений невстановлений предмет, зовні схожий на пістолет, та продемонстрував його ОСОБА_9 , погрожуючи при цьому, що при бажанні може його вбити, тобто погрожуючи використанням цієї зброї і створюючи таким чином реальну загрозу загибелі потерпілого або спричинення йому небезпечних для здоров`я тілесних ушкоджень. Остаточно подолавши у такий спосіб волю та опір ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа висловили потерпілому вимогу негайно передати їм наявні у нього при собі грошові кошти та мобільний телефон, а також за допомогою мобільного додатку «Приват24» переказати наявні на банківському рахунку ОСОБА_9 грошові кошти на рахунок одного зі спільників. Не маючи можливості опиратися та побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_9 передав нападникам наявні у нього готівкою грошові кошти в сумі 2100 грн., після чого здійснив невдалі спроби за допомогою мобільного телефону увійти в додаток «Приват24» та передав нападникам свій мобільний телефон марки «Samsung SM J 710» вартістю близько 6000 грн.
Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа близько 02.30 год. 08.10.2019 повернулись до автомобіля «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_1 », та поїхали на ньому у невідомому напрямку, залишивши ОСОБА_9 у вищевказаному місці поблизу лісосмуги. В подальшому, належним ОСОБА_9 майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена особа розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8100 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї.
Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Seria А №182 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться могла вчинити правопорушення». До категорії об`єктивного спостерігача відносяться також і судді, які, при здійсненні правосуддя, керуються принципами всебічності, повноти та об`єктивності на засадах змагальності сторін.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України у повній мірі підтверджується зібраними на даному етапі досудового розслідування доказами.

Із врахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, п. 48, у якому судом зазначено про те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст. 5 п. 1(с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом.

З огляду на вищевикладене твердження та з урахуванням зібраних на даний час доказів, підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінуємих йому діянь є обґрунтованою.

Так, внесення клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 викликано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого обґрунтований тим, що на даний час підозрюваний ОСОБА_7 не повідомляє органам досудового розслідування відомості про третього співучасника злочину із яким останній вступив із злочинну змову та йому відомі його анкетні данні про що свідчить факт спільного планування злочину, оскільки невстановлена слідством особа вочевидь знала про місце, куди ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доставлять викраденого ОСОБА_9 .

Вказаний факт свідчить про достатність підстав та можливостей впливу для спонукання невстановленої особи до надання ними неправдивих, неповних свідчень у разі встановлення його особи або спільного планування версій та способів уникнення від справедливої кримінальної відповідальності за вчинене.

Про ризик впливу на потерпілого свідчить характер кримінального правопорушення, частина об`єктивної сторони якого полягала у застосуванні зухвалого та жорстокого психічного насильства та завданні фізичної болі потерпілому, що може сприяти примушуванню останнього до тих чи інших дій за можливих контактів із останнім.

Ризик переховування ОСОБА_7 , від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, веде антигромадський спосіб життя, про що свідчить зухвалість злочину, у якому він обґрунтовано підозрюється.

Ризик знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення полягає у тому, що потерпілий ОСОБА_9 чітко вказує на те, що злочинні дії, вчиненні відносно нього, фіксувались за допомогою відео фіксації на належні підозрюваним мобільні телефони. Вказана обставина, загальна мета відео зйомки, сама по собі свідчить про істотну вірогідність пересилання вказаного відеозапису та його демонстрації іншим особам і можливість збереження даного відеозапису у хмарових сховищах, месенджерах тощо, як належних підозрюваним, так і третім особам, що створює ризик знищення даного доказу як одного з таких, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначене, також наявна вірогідність, а отже і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінуємих кримінальних правопорушень, у тому числі, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, на даний час підозрюваний перебуває у віці, який дозволяє вільно пересуватись, взаємодіяти із громадянами, усвідомлювати наслідки своїх дій, має задовільний стан здоров`я.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання заявленим ризикам. З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставин, існує обґрунтований ризик здійснення ОСОБА_7 впливу на потерпілих, третю невстановлену досудовим розслідуванням особу чоловічої статі, знищення важливих доказів у справі, а також ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Саме тому, однією із цілей обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_7 контактувати з іншими особами окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.
Водночас, застосування запобіжного заходу навіть у вигляді домашнього арешту не позбавлятиме ОСОБА_7 можливості користуватись сучасними засобами комунікацій, приймати відвідувачів тощо, а також не убезпечить від ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи викладене, а також поведінку ОСОБА_7 , під час досудового розслідування, яка, у сукупності із наявними у провадженні доказами, на даному етапі досудового розслідування свідчить про наявність ризиків того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на потерпілого, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України окрім як шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Враховуючи той факт, що однією із цілей застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 є унеможливлення здійснення останнім впливу на свідків кримінального провадження та потерпілого у сукупності із відсутністю реальних законних можливостей здійснювати контроль за діями підозрюваного, застосування застави не забезпечить у повній мірі досягнення цілей задля яких сторона обвинувачення звертається із клопотанням про запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий просила задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати більш мякий запобіжний захід.
Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила обрати більш мякий запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, законного представника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_7 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на потерпілого, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, слідчим та прокурором не було надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на потерпілого, знищити речові докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим у частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання не наповнене доказовою базою.

Прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_7 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання та у МК ДЮСШ «Вінниця», являється майстром спорту України та є членом Національної збірної команди України з боксу, тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 год. по 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала про застосування домашнього арешту діє шістдесят днів, починаючи з 16.10.2019 року.

Копію ухвали направити начальнику Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя