Номер провадження: 11-сс/813/1500/19
Номер справи місцевого суду: 495/4836/19 1-кс/495/4344/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2019 р., якою в рамках кримінального провадження №0001215 від 06.06.2019 р. відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0001215 від 06.06.2019 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17.10.2019 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, проте в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не доведено існування жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий в клопотанні, натомість, підозрюваний з моменту повідомлення про підозру та до часу розгляду клопотання не переховувався від органів досудового розслідування, знаходився за постійним місцем проживання та добровільно з`явився до суду для розгляду вказаного клопотання, а також має на утриманні жінку та двох неповнолітніх дітей.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що, всупереч своїм же висновкам про відсутність зазначеному провадженні доведених слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя все ж таки застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що свідчить про те, що фактично слідчий суддя дійшов висновків, які суперечать змістові застосованої ним правової норми та фактично погодився із доводами органу досудового розслідування про існування у вказаному провадженні доведених ризиків того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
На переконання прокурора, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний в повному обсязі унеможливити настання зазначених ризиків.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судове засідання апеляційного суду прокурор двічі не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дати, час та місце апеляційного розгляду; про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку сторони захисту, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд скарги за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону загалом виконав та врахував їх при постановленні ухвали, однак, дійшовши обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, безпідставно зазначив в оскаржуваній ухвалі про відсутність в зазначеному провадженні жодних доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України не є на теперішній час предметом оскарження в апеляційному порядку, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 06.06.2019 р. приблизно о 02 год., діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка, проник до підвального приміщення буд. АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки «Formula Dynamite», з номером рами НОМЕР_1 , синього кольору, та вивіз вищевказаний велосипед з підвального приміщення, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 3725 грн.
Окрім того, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 06.06.2019 р. приблизно о 02 год., діючи з прямим умислом та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка, проник до підвального приміщення буд. АДРЕСА_2 , де побачив мопед «Ямаха Аксіс», чорного кольору з номером рами НОМЕР_2 , з об`ємом двигуна 49 см куб., та викотив вищевказаний мопед з підвального приміщення, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 9051, 69 грн.
Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого та наданими апеляційному суду, зокрема: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 14.08.2019 р. (а.с. 15-16); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.06.2019 р. (а.с. 19); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2019 р. (а.с. 20-21); протоколом проведення слідчого експерименту від 07.06.2019 р. (а.с. 22-23), протоколом огляду предметів від 11.06.2019 р. (а.с. 27-28) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Водночас, колегія суддів приймає до уваги посилання сторони обвинувачення та звертає увагу на те, що, дійшовши обґрунтованого висновку про доведеність в зазначеному кримінальному провадженні обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів та загалом вірного висновку щодо необхідності застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя безпідставно та в порушення вимог кримінального процесуального закону в ухвалі зазначив, що прокурором та слідчим не було доведено наявності жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, адже само по собі застосування запобіжного заходу, відповідно до положень вищевказаної ч. 4 ст. 194 КПК України, передбачає наявність обґрунтованої підозри та певних ризиків.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд не погоджується із висновком слідчого судді про відсутність в зазначеному провадженні жодних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначає, що в даному випадку існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, відповідальність за які передбачена, відповідно, у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, а також раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення (а.с. 11, зворотна сторона) та на теперішній час в силу ст. 89 КК України судимостей не має.
Проте, одна лише тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність в зазначеному провадженні ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків в провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином колегія суддів вважає голослівними та не доведеними жодними доказами.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний свою провину в інкримінованому злочині визнає та на всі виклики слідчого з`являється; має постійне місце проживання на території Оденської області, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 13).
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_6 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Останній з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Окрім цього, неодноразову неявку прокурора без поважних на те причин в судове засідання апеляційного суду колегія суддів розцінює як відмову сторони обвинувачення від підтримання поданої нею апеляційної скарги.
Аналізуючи всі викладені вище обставини в своїй сукупності, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого та загалом законного висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, однак допустився помилки, безпідставно зазначивши в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про відсутність в зазначеному провадженні жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та допустивши таким чином істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В свою чергу, приймаючи до уваги обставини застосованого запобіжного заходу, особу підозрюваного та виконання ним покладених на нього обов`язків, визнання вини, колегія суддів, вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду 1-ої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали, якою необхідно застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2019 р. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 17.10.2019 року включно за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити підозрюваного ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених на нього апеляційним судом обов`язків.
Копію ухвали направити начальнику Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для організації виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4