Провадження № 1-кп/686/1365/19
22 серпня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької обл., українця, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 2004 р.н. та ОСОБА_8 2016 р.н., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 17.05.2012 рокуХмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, за ч.5 ст. 185, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 30.08.2012 Апеляційним судом Хмельницької області, за ч. 5 ст.185, ст. 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
22 серпня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, якою встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочини за наступних обставин.
Так, 17 травня 2019 року, близько 08:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі будинку № 93 по Проспекту Миру в м. Хмельницькому, помітив у траві гаманець, в якому знаходилась банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , на якій був наклеєний пін-код до вказаного карткового рахунку та привласнивши її як знайдену прийняв рішення про крадіжку грошових коштів із банківського рахунку потерпілої.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , перебуваючи по Проспекту Миру 88 в м. Хмельницькому, з метою незаконного збагачення за рахунок грошових коштів потерпілої ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, шляхом проведення трансакції через банкомат ПАТ КБ «Приват-банк» САНМ6399, який знаходиться по Проспекту Миру, 88 в м. Хмельницькому, за допомогою вказаної банківської картки зняв та в подальшому викрав грошові кошти в сумі 9500 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 9500 грн.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що злочин було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, примирилася із обвинуваченим, шкода відшкодована. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням статті 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку 468, 469 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного. Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпіла, захисник в судовому засіданні, вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого.
Злочини у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим згідно із статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинувачення, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
На досудовому слідстві та в угоді встановлені відповідно до статті 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, сприяння слідству та повне відшкодування шкоди, відсутні обставини, що обтяжують покарання, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, визначена в угоді міра покарання відповідає положенням статей 63, 65, 66, КК України, та особі винного, за яким можливе призначення покарання у виді позбавлення волі, за таких обставин суд дійшов висновку, що обвинуваченому доцільно призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України та покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужою майна, тобто крадіжку, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України і за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання, оскільки така міра покарання відповідає винній особі, не суперечить закону та інтересам суспільства.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 22 серпня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: ДВД -диск, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження і який знаходяться в прокурора - зберігати у матеріалах кримінального провадження; гаманець чорного кольору, який повернутий потерпілій ОСОБА_6 - залишити у останньої.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1