Провадження №1-кс/523/5601/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні за №0004109 від 31.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2019 року до ЧЧ Суворовського ВП в м Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа, за відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_1 , заволоділа шляхом обману вказаними об`єктами нерухомості шляхом подачі 09.09.2019 року до державного реєстратора заяв про реєстрацію права власності вказаних об`єктів нерухомості за громадянкою ОСОБА_6 , в якій містяться недостовірні відомості, про виникнення в зазначеної особи права власності.
За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України 31.10.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004109.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.06.2018 року, посвідченого нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є спадкоємцями по частині на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з прилеглими господарчими та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва особистого житлового будинку померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 .

При цьому у вказаному свідоцтві про спадщину зазначено, що прибудови до вказаного домоволодіння, загальною площею 206, 4 кв.м. в це свідоцтво не включені, оскільки є самочинними.

З таких підстав у серпні 2018 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про зобов`язання відповідачів про знесення самочинно прибудованих до будинку АДРЕСА_2 приміщень та приведення до попереднього стану вказаний будинок відповідно до технічної документації станом на 19 вересня 1983 року.

При цьому, обґрунтування позовних вимог Одеської міської ради послугував акт Департаменту комунальної власності від 10.05.2018 з фотофіксацією, згідно яким встановлено проведення прибудов до будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови Верховного суду від 07.08.2019 цивільну справу № 523/11508/18 за вказаним позовом повернуто до Суворовського районного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

В період розгляду вищевказаної цивільної справи невстановлена особа, дізнавшись про існування самочинно прибудованих до будинку АДРЕСА_2 приміщень, які ще не зареєстровані у встановленому законом порядку, маючи на меті незаконне заволодіння вказаними приміщеннями, замовила від імені ОСОБА_6 у ТОВ «Пром-Строй ЛТД» технічні паспорти на окремі приміщення АДРЕСА_3 , що побудовані нібито ОСОБА_6 , а також відповідні довідки № 212715 та № 212716 від 05.09.2019, в яких зазначено, що побудування вказаних приміщень відбулось нібито до 05.08.1992, що не відповідає дійсності.

В дійсності приміщення, зареєстровані під номерами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , не були побудовані ОСОБА_6 , у якій відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказані об`єкти нерухомості, а час побудування вказаних приміщень до 05.08.1992 є недостовірним, оскільки не відповідає акту Департаменту комунальної власності від 10.05.2018.

У подальшому невстановлена особа, 09.09.2019 року за відсутності у ОСОБА_6 правовстановлюючих документів на приміщення, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , подала до державного реєстратора заяви про реєстрацію права власності вказаних об`єктів нерухомості за громадянкою ОСОБА_6 , в яких містилися недостовірні відомості про виникнення в зазначеної особи права власності, долучивши вищевказані технічні паспорти та довідки.

За результатами розгляду вказаних заяв та доданих до них документів, державним реєстратором ОСОБА_10 КП «Агенція реєстраційних послуг», в порушення ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без наявності підстав для державної реєстрації прав власності 09.09.2019 зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на приміщення, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та м. Одеса, вул. 8 березня, 149-Б.

Приміщення, які згідно витягу з Реєстру речових прав розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 101) та за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 101), є предметом вказаного кримінального правопорушення, отже згідно критеріїв, визначених ст. 170 КПК України підлягає арешту, оскільки є необхідність запобігання можливості його відчуження.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, так як на теперішній час існує сукупність підстав вважати, що вказані приміщення є предметом вказаного кримінального правопорушення, отже згідно критеріїв, визначених ст. 170 КПК України, підлягає арешту, оскільки є необхідність запобігання можливості його відчуження.

В судовому засіданні прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а також перешкоджати у забезпечені цивільного позову, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на приміщення будинків, які згідно витягу з Реєстру речових прав розташовані за адресою: м. Одеса, вул. 8 березня, 149-А (РНОНМ 101) та за адресою: м. Одеса, вул. 8 березня, 149-Б (РНОНМ 101).

Виконання ухвали доручити слідчому Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1