Дата документу 22.08.2019 Справа № 336/3430/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/778/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/3430/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_8 про скасування постанови слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 від 23.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 03.03.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складів злочинів, слідчим суддею при розгляді скарги не встановлено. Слідчий суддя вважав відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання заявника на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, є неспроможним.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та є незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що фактично ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не понесли покарання за вчинений тяжкий злочин. Єдиними несприятливими наслідками для засуджених ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 виявилося обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Прикриваючись бездіяльністю правоохоронних органів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 умисно не виконують вирок суду в частині сплати компенсації за моральну та матеріальну шкоду, спричинену ОСОБА_8 шахрайськими діями. Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повторно введено в оману ОСОБА_8 .

Слідчим суддею відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття провадження, оскільки слідчим проведені всі необхідні слідчі дії, якими встановлено відсутність у боржника можливості виконати судові рішення, а заявник не надає нові пропозиції щодо проведення будь-яких інших слідчих дій. Тобто слідчим суддею перекладені обов`язки з слідчих на потерпілу щодо розроблення плану слідчих дій на підтвердження наявності складу злочину в діях ОСОБА_10 .

Натомість ОСОБА_10 не є інвалідом, не має вад. які б йому заважали працювати, зареєстрований як приватний підприємець, який здійснює комерційну діяльність на свій ризик з метою отримання прибутків, хоча він і не звітує перед фіскальною службою. Слідчими не з`ясовано з яких джерел він протягом 2014-2019 років існує та куди ділася його 1/3 частина будинку, який йому належав на чає засудження. Всі ці обставини свідчать, що винний, якому необхідно виконувати судове рішення, усвідомлює характер своїх обов`язків, але умисно їх не виконує за наявності фізичної можливості працювати та виконувати рішення судів.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; заявника ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Стаття 284 КПК України передбачає підстави та умови для закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 03.03.2015 року до ЄРДР внесені відомості про реєстрацію кримінального правопорушення за №0000890 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України за фактом умисного невиконання судового рішення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2014 по справі № 334/2265/14к ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1,3 ст.357 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки. Крім того, згідно з вказаним вироком, стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 17224,55 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. При винесенні остаточного вироку, ОСОБА_8 погодилась на звільнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від відбування покарання з випробувальним строком за умови, ще засуджені сплатять до кінця року загальну суму матеріальної та моральної шкоди в сумі 117224,55 гривень.

Під час досудового розслідування допитано державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_12 , яка пояснила, що в ході проведення виконавчих дій, майно, належне боржнику, тобто ОСОБА_10 на прав власності та на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

В ході проведення досудового розслідування опитано ОСОБА_10 , який пояснив, що офіційного доходу, рухомого та нерухомого майна не має, про вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від; 18.08.2014 року йому відомо, від своїх обов`язків по сплаті боргу не відмовляється, проте наразі коштів на виконання вироку суду не має, сплачувати борг має намір у разі наявності коштів.

Відповідно до інформації Запорізького обласного центру зайнятості відповідно до даних реєстру персональних карток Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Служба зайнятості» на обліку у службі зайнятості Запорізької області ОСОБА_10 не знайдено.

Відповідно до інформації Олександрівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_10 як фізична особа-підприємець не перебуває на обліку в якості платника податку на додану вартість та податкова звітність за період з 01.01.2014 року по 02.02.2018 року до органів ДФС не надавалась.

Таким чином, під час проведення досудового розслідування факт умисного невиконання судового рішення або перешкоджання його виконанню ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження.

23.03.2018 року постановою слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження №0000890 від 03.03.2015 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яку було оскаржено слідчому судді, ухвалою якого відмовлено у задоволенні вимог за скаргою.

Апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, оскільки слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не надав належної правової оцінки доводам заявника щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Матеріалами провадження встановлено, що органами досудового розслідування не було перевірено всіх обставин, які були зазначені у скарзі потерпілої ОСОБА_8 , шляхом проведення інших процесуальних дій, визначених кримінальним процесуальним законом, окрім допиту самого ОСОБА_10 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегії суддів не зрозуміло, на підставі яких доказів слідчим прийняте процесуальне рішення про закриття, оскільки проведене ним розслідування не є ефективним, тому що всі докази детально не вивчені, висновки необґрунтовані належним чином, містить певну непослідовність та значні недоліки, не надано належної оцінки зазначеним вище обставинам, не в повній мірі проведено слідчі процесуальні дії для здійснення розслідування даної справи, а саме в повному обсязі не встановлено обставини справи.

Відповідно до вимог ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2014 по справі № 334/2265/14к ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1,3 ст.357 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки. Крім того, згідно з вказаним вироком, стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 17224,55 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. При винесенні остаточного вироку, ОСОБА_8 погодилась на звільнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від відбування покарання з випробувальним строком за умови, ще засуджені сплатять до кінця року загальну суму матеріальної та моральної шкоди в сумі 117224,55 гривень.

Зазначений вирок набрав законної сили та підлягає безумовному виконанню.

Разом з цим, слідчим належним чином не було перевірено доводи ОСОБА_8 , яка зазначила, що не є інвалідом, не має вад, які б йому заважали працювати, зареєстрований як приватний підприємець, який здійснює комерційну діяльність на свій ризик з метою отримання прибутків, проте він не звітує перед фіскальною службою, що підтверджується довідкою відділення у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно якої ОСОБА_10 станом на 05.06.2017 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності у ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, проте податкова звітність пов`язана зі здійсненням господарської діяльності за період з 01.01.2014 та станом на 26.0 5.2017 року до відділення не надавалась. Окрім того, дані про рахунки у банківських установ та про наявні реєстратори розрахункових операцій відсутні.

Тобто, ОСОБА_10 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, сплачує щомісяця обов`язкові платежі державі, при цьому не отримуючи ніякого доходу.

Зазначені доводи заявника слідчим не були перевірені у повному обсязі, не з`ясовано з яких джерел ОСОБА_10 протягом 2014-2019 років отримує дохід для забезпечення свого існування.

Також слідчим не було з`ясовано інформацію про наявність у ОСОБА_10 1/3 частини будинку, який належав йому на час засудження, а саме отримував ОСОБА_10 матеріальні кошти за продаж цієї частини.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_10 усвідомлює характер своїх обов`язків, але умисно їх не виконує за наявності фізичної можливості працювати та виконувати судове рішення.

При цьому, у матеріалах провадження немає відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо доказування, що слідчий суддя необґрунтовано залишив поза увагою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів, скасовуючи ухвалу слідчого судді, вважає за необхідне постановити нову, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню на досудове розслідування.

До цього ж, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що невиконання судових рішень викликає справедливе обурення громадян, підриває довіру до інституцій держави і до судової гілки влади зокрема, та має наслідками звернення до Європейських судових установ.

Керуючись ст.ст.404,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 від 23.03.2018 року про закриття кримінального провадження №0000890 від 03.03.2015 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890 від 03.03.2015 року, направити слідчому Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 для здійснення досудового розслідування.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4