ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2727/19 Справа № 199/5253/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000875 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26 червня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки з покладанням обов`язків,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України; в решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, визнавши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, в порушення вимог ст. 69-1 КК України, призначив покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, що перевищує дві третини максимального строку покарання, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке не може перевищувати 4 років позбавлення волі.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено покарання ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 28 травня 2019 року приблизно о 04 годині 00 хвилин перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Калинова в м.Дніпрі, де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої та оточуючих, наздогнав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ззаду біля будинку № 91 по пр.Слобожанському в м. Дніпрі, та шляхом ривка вирвав з руки ОСОБА_10 мобільний телефон марки ZTE Blade А6 Мах, вартістю 2 545 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 вчинив злочин, за який його засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за яке йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Із мотивувальної частини вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину, наявні обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, також судом враховано, що обвинувачений вчинив злочин під час здійснення щодо нього іншого кримінального провадження, має зареєстроване місце проживання, де характеризується задовільно, є батьком двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, крім того, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.
Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому покарання згідно із ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, що складає 6/3*2=4 роки позбавлення волі.
Отже, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі має бути знижено на підставі ст. 69-1 КК України на строк 4 роки із застосуванням ст. ст.75,76 КК України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а допущені судом першої інстанції порушення відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання.
Пункт 1 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що є підстави для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року задовольнити.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України вважати засудженим ОСОБА_7 із звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладанням обов`язків відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4