Справа № 567/530/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000088, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 15 березня 2019 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України,

раніше судимого: 25.01.2011 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.03.2013 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, на підставі ч.5 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі; 24.05.2016 на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 3 роки 6 місяців 26 днів; 10.07.2017 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області умовно-достроково звільненого від відбування покарання з не відбутим строком 2 роки 4 місяці 17 днів обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим: 25.01.2011 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.І ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.03.2013 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.121, ч.І ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, на підставі ч.5 ст.71 КК України з урахуванням вироку Острозького районного суду від 25.01.2011, остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі; 24.05.2016 на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області в порядку ст.82 КК України замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 3 роки 6 місяців 26 днів; 10.07.2017 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області в порядку ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання з не відбутим строком 2 роки 4 місяці 17 днів обмеження волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, осінню 2018 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи на вул. Заводська в с. Оженин Острозького району Рівненської області, біля сміттєзвалища, повторно, умисно, незаконно, без мети збуту, для власного вживання, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 03.06.2009, придбав, шляхом привласнення знайденого, дикоростучі рослини коноплі, які зірвав та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, подрібнив та в подальшому переніс до своєї квартири в АДРЕСА_1 .

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 , умисно, повторно, незаконно, тобто в порушення вимог вказаних законів, зберігав в квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для власного вживання без мети збуту до моменту вилучення зазначеного наркотичного засобу працівниками поліції 15.02.2019 в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, відмовився давати показання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що 15.02.2019 до неї підійшли працівники поліції та запропонували бути понятою при проведенні обшуку, на що вона погодилася. Вони підійшли до місця проведення обшуку, де перебували інші працівники поліції та чоловік, який також погодився бути понятим. Вони підійшли до будинку АДРЕСА_1 , біля якого стояв чоловік, який відрекомендувався ОСОБА_6 , що відкрив квартиру АДРЕСА_2 , після чого працівники поліції розпочали проводити обшук, під час якого слідчим було знайдено один паперовий згорток та два поліетиленові пакети з подрібненою речовиною рослинного походження, в одному з яких дана речовина була у згнившому стані. Вказані об`єкти слідчий помістив до пакетів та опечатав, після чого вона на них поставила свій підпис.

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання не з`явивися.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З витягу з кримінального провадження №0000088 вбачається, що 15.03.2019 було зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК щодо ОСОБА_3 .

За протоколом обшуку та відеоматеріалами до нього від 15.02.2019 зафіксовано проведення обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . З зазначеного протоколу обшуку вбачається, що при обшуку виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який поміщено у сейфпакет НП України №0014640, два поліетиленові пакети з наявною речовиною рослинного походження, які поміщено у сейфпакети НП України №ЕХРО343344, НП України №ЕХРО343345.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №2.1-209/19 від 28.02.2019, вилучена у ОСОБА_3 речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабіс, загальною масою 395,916 г.(1,126 г, 105,94 г, 288,85 г), відповідно (в перерахунку на висушену речовину), який згідно Постанови КМУ №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України характеризується прямим умислом та відсутністю мети збуту наркотичних засобів чи речовин. Відтак, мета зазначених дій може бути будь-якою, за виключенням збуту (наприклад, споживання наркотичних засобів чи речовин). Саме відсутність мети збуту є обставиною, за якою розмежовуються злочини, передбачені статтями 307 та 309 КК. При цьому, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 саме за ч.2 ст.309 КК України, суд виходить з того, що жодних свідчень про умисел на збут наркотичних засобів, не здобуто. Водночас, при кваліфікації дій ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений не перебуває на обліку в лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних засобів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим скоєно злочин середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, санкція якого передбачає визначений вид покарання - позбавлення волі.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 неодружений, по місцю проживання, згідно із довідкою Оженинської сільської ради, характеризується позитивно, скарг та заяв щодо нього до сільської ради не надходило, непрацюючий, на «Д» обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, за випискою із медичної карти № ОЦ 1808 хворіє на ленегеневий туберкульоз , 4 стадія та ВІЛ В20.0.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, не одружений, не має на утриманні осіб, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, а також враховує його відношення до скоєного та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями) у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Приймаючи до уваги, що вироком Острозького районного суду Рівненської області від 11.03.2013 ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.121, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, на підставі ч.5 ст.71 КК України з урахуванням вироку Острозького районного суду від 25.01.2011, остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, 10.03.2016 на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області враховано в строк покарання - 4 місяці 25 днів, з 15.11.2012 по 09.04.2013, 24.05.2016 на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 3 роки 6 місяців 26 днів, на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області умовно-достроково звільненого від відбування покарання з не відбутим строком 2 роки 4 місяці 17 днів обмеження волі, та в період умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 скоїв новий злочин, суд на підставі ч.1 ст.71, ст. 72 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки про витрати на проведення експертизи вбачається, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати ОСОБА_3 невідбуте покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 11.03.2013 з урахуванням ухвали від 24.05.2016 Володимирецького районного суду Рівненської області та остаточно покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і взяти під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня взяття його під варту з 11.10.2019 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Речові докази: паперовий згорток з речовиною рослинного походження, два поліетиленовий пакети з наявною речовиною рослинного походження упаковані в спец-пакети ЕС МВС України № 1870513 - знищити після вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1