Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ
справа № 754/2851/16-к

провадження № 51-647 км 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Суд) від 24 квітня 2019 року ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вказану ухвалу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
10 травня 2019 року захисник ОСОБА_4 повторно надіслав касаційну скаргу, в якій порушує питання про перевірку вказаного судового рішення. Також у поданій скарзі міститься клопотання ОСОБА_4 про поновлення йому строку касаційного оскарження оспорюваної ухвали.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою та наведені у клопотанні доводи, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, 21 січня 2019 року було проголошено ухвалу Київського апеляційного суду. Однак із касаційною скаргою захисник звернувся до Суду лише 10 травня 2019 року (згідно зі штампом на конверті), тобто після закінчення строку касаційного оскарження.
Суть доводів захисника ОСОБА_4 як вбачається із клопотання зводиться до того, що тільки 10 травня 2019 року він отримав ухвалу Суду від 24 квітня 2019 року про відмому у відкритті касаційного провадження. Тому захисник вважає, що процесуальний строк він пропустив з поважних причин.
Проте наведені доводи не можна визнати спроможними.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Оскільки захисник ОСОБА_4 є адвокатом і здійснює свої повноваження на професійній основі, то він не міг не знати про встановлений законом процесуальний строк для належного оформлення касаційних вимог протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, при цьому обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин, через які сторона захисту не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом зазначеного строку, у клопотанні не наведено, тому правових підстав для його задоволення колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року відмовити, а касаційну скаргу на вказане судове рішення повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 єва ОСОБА_3