Номер провадження: 11-сс/813/1226/19
Номер справи місцевого суду: 495/3489/19 1-кс/495/2350/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000757 від 10.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 про арешт земельної ділянки площею 0,142 га, кадастровий номер :02:027:0172, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував наявність підстав та ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, що зазначена земельна ділянка є об`єктом та предметом злочинного посягання, оскільки незаконно вибула із володіння Затоківської селищної ради. На теперішній час є ризик відчуження земельної ділянки третій особі, тому як на веб-сайті ДП «СЕТАМ» для торгів розміщена інформація про проведення торгів з реалізації земельної ділянки, площею 0,142 га, кадастровий номер :02:027:0172, яка розташована за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський, смт. Затока вул. Залізнична 1/1(лот 333594), що обумовлює мету накладення арешту - для збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначив, що оскільки Затоківській селищній раді спричинені збитки, що еквівалентні вартості вказаної земельної ділянки, внаслідок протиправних дій, передбачених ч.3 ст.190 КК України, накладення арешту необхідно для забезпечення цивільного позову щодо стягнення зазначених збитків.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
За таких обставин та з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю власника майна або його представника.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000757 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Затоківською селищною радою проводився моніторинг офіційного веб-сайту сайту ДП «СЕТАМ», під час чого встановлено, що шляхом електронних торгів (лот №333594) здійснюється примусове виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо реалізації майна боржника, а саме земельної ділянки, загальною площею 0,142га, КН :02:027:0172, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що власником зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_8 , який нібито набув право власності на підставі рішення Затоківської селищної ради №3823 від 29.09.2015 року. Проте таке рішення Затоківською селищною радою не приймалось та будь-яким особам вказана земельна ділянка у власність не передавалась.
Крім того, Затоківською селищною радою перевірено журнали вхідної кореспонденції та встановлено, що від ОСОБА_8 жодних заяв до Затоківської селищної ради не надходило.
На підставі викладено слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання з посиланням на те, що в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі та не доведено, що земельна ділянка відповідає критеріям речового доказу.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком ухвали слідчого судді, оскільки він суперечить фактичним обставинам провадження, є передчасним та таким, що не відповідає положенням кримінального процесуального закону та завданням заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000757 проводиться перевірка обставин, що мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України шахрайство у виді протиправних дій щодо незаконного заволодіння (без достатніх правових підстав переходу права власності) земельною ділянкою, відповідно до якої заявлені вимоги в клопотанні слідчого про накладення арешту.

Матеріали провадження за клопотанням слідчого містять необхідні докази, які підтверджують наявність підозри того, що отримання права на вищезазначену земельну ділянку відбулося шляхом обману, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права власності у ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:027:0172, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , являється рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.09.2015 року.
Проте, за інформацією, наданою Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області таке рішення не приймалось, більш того, взагалі журнал вхідної кореспонденції за відповідний період не містить звернення ОСОБА_8 з заявою про надання йому у власність вищезазначеної земельної ділянки.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про розгляд слідчим суддею питання про накладення арешту на земельну ділянку з підстав, що встановлені в ході досудового розслідування, не надав слідчому судді документи, які підтверджують законність набуття ним права власності на дану земельну ділянку та спростовують доводи слідчого, наведені в клопотанні в обґрунтування наявності у кримінальному провадженні №0000757 ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:027:0172, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речового доказу, оскільки наявні підозри того, що вона являється предметом шахрайських дій, як така, що була набута в результаті вчинення злочину.
Враховуючи наведене, обґрунтованою являється мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на земельну ділянку для збереження речових доказів.
Також апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області заявлений цивільний позов у даному кримінальному провадженні на суму, що еквівалентна вартості земельної ділянки з кадастровим номером :02:027:0172, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка, на думку даного органу місцевого самоврядування, вибула з його володіння без достатніх правових підстав, чим спричинені збитки територіальній громаді в особі Затоківської сільської ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.
Таким чином, являється доведеною і інша мета арешту майна, яка передбачена ч.2 ст.170 КПК України, - з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Враховуючи ризик відчуження даної земельної ділянки третій особі шляхом проведення відкритих торгів, що підтверджується наявним на інтернет ресурсі оголошенням на сторінці організатора відкритих торгів ДП «СЕТАМ» (лот №333594), апеляційний суд приходить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на земельну ділянку дозволить досягти дієвості даного провадження, що відповідає положенням ч.1 ст.130 КПК України.
Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні...; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна апеляційний суд приходить до висновку про наявність достатніх та належних підстав, передбачених ст.170 КПК України, та вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на земельну ділянку відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та відповідає такій меті застосування арешту майна, як забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення являється невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду та являються обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000757 від 10.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 .
Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,142 га, кадастровий номер :02:027:0172, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження даною земельною ділянкою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3