Справа № 368/1025/19
Провадження № 1-в/368/86/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Доманівка Миколаївської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянину України, неодруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області засуджений 20 квітня 2018 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки.
Початок строку покарання 21.12.2017 року.
Кінець строку покарання 03.12.2022 року.
1/3 строку покарання 03.08.2019 року.
Із спільного подання ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, три рази заохочувався керівництвом установи та не мав дисциплінарних стягнень.
Вислухавши думку прокурора, який вказує на те, що до засудженого можливо застосувати ст. 82 КК України, а саме: на обмеження волі, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подання, а щодо виду покарання, то покладається на погляд суду, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст.. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст.. 82 КК України, а саме: заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме: на обмеження волі підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області засуджений 20 квітня 2018 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки.
Дане кримінальне правопорушення є злочином тяжким з необережності.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 06.10.2017 року, в т.ч. в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» - з 17.09.2018 року.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_5 має три заохочення, а саме: 10.01.2019 р., 04.04.2019 р. та 01.07.2019 р. та відсутні дисциплінарні стягнення.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно характеристики на засудженого за підписом начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Вину у вчиненому злочині визнав під час розгляду справи та визнає на даний час і вказує позитивні плани та наміри на майбутнє.
Слід зазначити, що здійснення цієї мети кари починається з моменту призначення вироком суду конкретної міри покарання. Саме призначення покарання завдає засудженому суттєвих моральних страждань, що є невід`ємними складовими механізму карального впливу. Воно надовго залишає слід у свідомості засудженого і водночас сприяє тому, щоб він усвідомив та спокутував свою вину перед потерпілим і суспільством. Необхідно враховувати і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства, тому суд ще раз зазначає, що звільнення засудженого ОСОБА_5 з місць позбавлення волі через незначний проміжок часу з моменту початку відбуття покарання може викликати обурення у потерпілого, його недовіру до правоохоронної системи.
А тому, враховуючи дані обставини, особу засудженого, а також те, що поведінка ОСОБА_5 є сумлінною, внаслідок чого він довів своє виправлення, і є всі підстави для застосування відносно нього положень ст. 82 КК України, тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 станом на 03.08.2019 року відбув 1/3 частину міри покарання, став на шлях виправлення, тому суд вважає, що відносно нього може бути застосовано ст. 82 КК України. У зв`язку з цим, засудженому ОСОБА_5 слід замінити не відбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме: на обмеженням волі із врахуванням ст.. 61 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на обмеження волі, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2018 року замінити на 3 (три) роки 103 дні обмеження волі.
Направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання у вигляді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1