Справа № 317/3048/19
Провадження № 1-в/317/269/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 13.06.2014 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 22.04.2014 по 14.07.2014 включно із розрахунку: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення. Зазначив, що адміністрація установи на даний час не впевнена в правослухняній поведінці засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 13.06.2014 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 22.04.2014 по 14.07.2014 включно із розрахунку: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 22.02.2014 року Кінець строку: 30.09.2020 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.02.2014.

Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив чотири порушення вимог режиму тримання, які виразились у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення були накладені до набуття вироком чинності, погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 07.08.2014 відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії (№ 99), характеризується негативно. Допустив шість порушень встановлених вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та мав бесіди виховно-профілактичного характеру. Стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Поліетилен» різноробочим, де має чотирнадцять заохочень від адміністрації установи, однак потребує періодичного контролю та спонукання з боку адміністрації.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримати поблажливість та пільги. За характером скритний, схильний до хитрощів, має нестабільну поведінку, що може призвести до скоєння протиправних дій у майбутньому. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування посередньо, хоча має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди здійснює за ними належного догляду, використовує їх не тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться без ініціативи. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а також у роботі самодіяльних організацій. Не проявляє соціально корисної активності в організації їх роботи.

У скоєному злочині вину визнає повністю заради отримання поблажливості. За вироком суду позову не має. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

18.04.2017 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України.

06.06.2018 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України.

18.01.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України.

Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи ОСОБА_4 , беручи до уваги наявність чотирнадцяти заохочень та відсутність непогашених та не знятих стягнень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.06.2014 за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Повний текс ухвали складено 17.10.2019.

Суддя ОСОБА_1