Єдиний унікальний номер справи № 758/1465/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2698/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,
захисника ОСОБА_6
секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід залишено без змін, продовжено їм строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто 31 жовтня 2019 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини справи та особи обвинувачених, які перебуваючи на свободі та усвідомлюючи міру покарання, яка їм загрожує в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, можуть уникати суду та перебувати тривалий час у розшуку, прийшов до висновку, про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою з метою уникнення ризиків зазначених в п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати судовому провадженню іншим чином, впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що потерпілий і свідки не допитані в суді та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції було недостатньо враховано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Зокрема, апелянт стверджує, що при продовженні строку тримання під вартою, судом першої інстанції не було враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію місця проживання, сім`ю, роботу, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, заперечує свою причетність до інкримінованих йому злочині. Зазначає, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 фактично не наведено доказів, які з достатньою вірогідністю вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатимуть ризикам вказаним у клопотанні.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадженняне було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходяться кримінальні провадження №0004884, №0000366 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.
Судом першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, була заслухана думка прокурора, надані пояснення обвинувачених та їх захисників для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Також, колегія суддів погоджується із наявністю встановлених судом першої інстанції ризиків, передбачених п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені перебуваючи на свободі та усвідомлюючи міру покарання, яка їм загрожує в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, можуть уникати суду та перебувати тривалий час у розшуку, а також впливати на потерпілого та свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності враховуючи, що потерпілий і свідки не допитані в суді.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, а також суспільну небезпечність злочинів, в яких підозрюються ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , конкретні обставини справи та особи обвинувачених, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про існування у обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_5 ризиків, передбачених п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, наявність малолітньої дитини, соціальні зв`язки, постійне місце проживання, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними даними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , щодо неврахування судом, при продовженні строку тримання під вартою, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, так як суд першої інстанції належним чином обґрунтував в оскаржуваній ухвалі доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з необхідністю уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід залишено без змін, продовжено йому строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто 31 жовтня 2019 року включно залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9