Справа №: 671/344/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000031 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2019 року близько 10 год. 00 хв. в приміщенні магазину станції технічного обслуговування «Формула», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через малозначний привід, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_6 , будучи агресивно налаштованим стосовно ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та усвідомлюючи їх настання, наніс два удари кулаком в праву частину обличчя ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з садном біля зовнішнього кута правого ока, припухлості м`яких тканин нижньої губи справа та крововиливу з поверхневою раною на слизовій оболонці нижньої губи справа, які згідно із висновком експерта № 16 від 04.02.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому обвинуваченні не визнав. Дав показання, з яких слідує, що він є клієнтом магазину станції технічного обслуговування «Формула» та замовив там деталі для автомобіля. Зранку (не пам`ятає дати) він приїхав туди, щоб запитати про час доставки свого замовлення. ОСОБА_5 його відпихнув через те, що він не так припаркував машину. Він відпихнув потерпілого у відповідь. Це була штовханина, а не удар. Тілесних ушкоджень на потерпілому після цього не бачив. Потерпілий постійно до нього чіпляється. Ніяких недопалків під СТО «Формула» він не кидав і зауважень про це не отримував.

Цивільний позов обвинувачений не визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 в ході судового розгляду показав, що близько 09:00 год. в кінці січня 2019 року він виходив зі свого робочого місця, а саме магазину СТО «Формула». Виходячи, зустрів ОСОБА_6 , який кинув недопалок від сигарети перед дверима. Він зробив йому зауваження, щоб викинув у смітник. ОСОБА_6 штовхнув його та ударив в голову біля віска. Він впав на глушитель. Коли лежав, то обвинувачений ударив його ще раз в губу. Свідок ОСОБА_7 був при цьому конфлікті присутній, та забрав обвинуваченого. Також в магазині ще були працівники: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Обвинувачений поїхав. Поліцію викликав він.

Потерпілий також вказав суду про його вимушене лікування, поганий стан здоров`я та моральну травму внаслідок неправомірно заподіяних тілесних ушкоджень. Він не міг нормально працювати, так як перебував перед клієнтами з травмованим обличчям. Просив задовольнити його цивільний позов.

Допитаний свідок ОСОБА_7 вказав, що він до обіду, близько двох місяців тому бачив, як ОСОБА_5 на СТО «Формула» сказав ОСОБА_6 підняти недопалок. Останній ударив в обличчя потерпілого і той впав. Потім, вдарив вдруге. В конфлікті потерпілий ударів не наносив. Саме він випхав обвинуваченого на вулицю.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він менеджер з продажу у вищевказаному магазині. Зранку він звернув увагу на грохіт через падіння ОСОБА_5 та чув крики. Самого конфлікту він не бачив і через що він почався не знає. Бачив, як ОСОБА_6 вивів з магазину ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_9 , який також є працівником СТО «Формула» зазначив, що він з ОСОБА_10 зранку обслуговували клієнтів. Почув як щось грюкнуло. Побачив, як ОСОБА_5 лежить у глушниках. В потерпілого виник конфлікт з ОСОБА_6 , однак через що, він не знає. Свідок бачив із-за прилавку лише те, як обвинувачений замахнувся правою рукою на потерпілого. Конфлікт супроводжувався ненормативною лексикою. У ОСОБА_5 була кровотеча. ОСОБА_7 вивів ОСОБА_6 з дверей, а ОСОБА_5 пішов у вбиральню промивати рану. В магазині на той час було ще два клієнта.

Допитаний свідок ОСОБА_11 суду показав, що близько 9 чи 10 години ранку в березні місяці (точно не пам`ятає дату) він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_6 в м. Волочиськ. Вони попили каву та поїхали на машині останнього в СТО «Формула» за деталями. Перший заходив в приміщення магазину ОСОБА_6 , а він йшов позаду. В дверях до обвинуваченого підійшов потерпілий та схопив ОСОБА_6 за одяг. Чому він так зробив він не знає, і спершу подумав що це жарт. Про що вони говорили в той момент він не пам`ятає і не вникав у це. Він не бачив, щоб обвинувачений наносив удари, лише зрозумів те, що останній відштовхнув ОСОБА_5 і той впав на глушники в магазині. Потерпілому допоміг піднятись працівник «Формули» і підвівшись той вийшов у службове приміщення, а ОСОБА_6 тим часом пішов до прилавка і запитав про деталі. Потім вони обоє покинули магазин. Ніхто ОСОБА_6 не виводив і конфлікт не допомагав зупиняти. Будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив. Також вказав про те, що в магазині був присутній ще один відвідувач - чоловік, який спілкувався з ОСОБА_6 .

Суд критично оцінює покази даного свідка сторони захисту, та вважає, що вони є неправдивими і спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , поясненнями потерпілого, обвинуваченого та письмовими доказами. Свідок є товаришем обвинуваченого і його свідчення явно спрямовані на допомогу ОСОБА_6 уникнути від відповідальності. Так, свідок ОСОБА_11 вказував про подію, що мала місце в березні місяці, тоді як конфлікт відбувся в січні. Він єдиний, хто зазначає про те, що приїхав в СТО «Формула» разом з обвинуваченим. З пояснень самого обвинуваченого вбачається, що той приїхав один. Сумнівним на думку суду є і те, що ОСОБА_11 перебуваючи у безпосередній близькості до учасників конфлікту нічого не чув. Не бачив він що стало приводом для падіння потерпілого, хоча вказує про ймовірне відштовхування ОСОБА_6 ОСОБА_5 . Не узгоджуються показання свідка із поясненням обвинуваченого в тому, що ОСОБА_5 вчепився в одяг обвинуваченого. Останній не вказував про чіпляння за його одяг, а зазначав, що першим біля входу його пихнув ОСОБА_5 . Крім того, інші свідки вказали суду, що вивів обвинуваченого з магазину і припинив конфлікт ОСОБА_7 , тоді як ОСОБА_11 стверджує, що вони з ОСОБА_6 самі вийшли і ніхто не припиняв конфлікту. Отже, суд відхиляє показання свідка ОСОБА_11 . Підстав для оговору потерпілим та іншими свідками обвинуваченого не встановлено.

Крім того, судом було безпосередньо досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, що доводять наявність події злочину та вину обвинуваченого, а саме:

- витяг з ЄРДР та письмову заяву ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності, які підтверджують, що 28.01.2019 було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000031 по факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_6

- висновок судово-медичної експертизи № 16 від 04.02.2019, відповідно до якого в ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з садном біля зовнішнього кута правого ока, припухлості м`яких тканин нижньої губи справа та крововиливу з поверхневою раною на слизовій оболонці нижньої губи справа та крововиливу з поверхневою раною на слизовій оболонці нижньої губи справа. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії якогось тупого твердого предмета (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути і кулаки чи ноги людини, не виключно в строки та за обставин, що викладені в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує обстежуваний. Всі виявлені тілесні ушкодження, за своїм характером відносяться до категорії легких. Враховуючи кількість та розташування наявних у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, можна припустити, що по відношенню до нього могло мати місце від двох і більше прикладень травмуючої дії в праву частину обличчя. Не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту.

- ухвала про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 від 29.01.2019.

- протоколи проведення слідчих експериментів від 19.02.2019 із потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 разом із фототаблицями, які містять дані аналогічні тим, що отримані судом в ході допиту цих осіб та описані вище.

За результатами судового розгляду кримінального провадження, суд вважає доведеним показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також вказаними вище письмовими доказами, що ОСОБА_6 28 січня 2019 року умисно заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодженнята кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 05.01.2019 та додані до нього таблиці ілюстрацій, оскільки даний письмовий доказ сторони обвинувачення складено 05.01.2019, тоді як відомості про кримінальне провадження № 0000031 внесено в ЄРДР 28.01.2019. Проте таке рішення суду не впливає на доведеність вини обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення спростовуються дослідженими судом доказами та оцінюються критично, як бажання уникнути від визначеної законом відповідальності за вчинене.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, одружений, працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Отже, суд відхиляє свідчення ОСОБА_11 . Підстав для оговору потерпілим та свідками обвинуваченого не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не виявлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Враховуючи досудову доповідь і всі обставини справи в їх сукупності, заперечення своєї винуватості обвинуваченим, суд переконаний, що саме покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини, за якою кваліфіковано діяння ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише його кари за вчинене, а й буде слугувати для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім того, ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, про відшкодування ОСОБА_6 20000 гривень моральної шкоди, завданої злочином.

Обвинувачений цивільний позов не визнав.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що цивільний позов слід задоволити частково в розмірі 15000 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 120, 124, 127, 128, 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя :