Провадження № 1-кп/686/1018/19
7 червня 2019 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копистин Хмельницького району, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого покрівельником в ПП «Гріффон Україна», неодруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 29.01.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.122 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки;
- 05.03.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України на 2 роки 10 днів позбавлення волі,
звільненого з місць позбавлення волі 26.04.2018 року на підставі ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.04.2018 року, якою невідбуту частину покарання замінено більш м`яким, а саме виправними роботами на строк 1 рік 2 місяці 3 дні, (невідбута частина покарання становить 1 місяць 13 днів виправних робіт з утриманням в дохід держави 20% заробітку),
за ч. 3 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В :
15.07.2018 року біля 23 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні запаркованого ним же неподалік будинку №161, що по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницькому автомобіля «Аudi 100» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , заволодів її мобільним телефоном марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 вартістю 841 грн. 75 коп., картою пам`яті «team» об`ємом 8Гб вартістю 87 грн. 48 коп. та сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 вартістю 442 грн. 87 коп., які знаходились у цьому телефоні, а всього майном потерпілої ОСОБА_7 загальною вартістю 972 грн. 10 коп. за наступних обставин.
Так, доставивши за спільною домовленістю у вказаний час зазначеним автомобілем потерпілу ОСОБА_4 до місця її проживання - будинку АДРЕСА_2 , за відсутності у останньої коштів для оплати цієї послуги, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні вказаного автомобіля,діючи з корисливого мотиву та з метою заволодіння чужим майном, запропонував їй залишити йому належний їй мобільний телефон, як гарантію того, що вона повернеться та оплатить вартість поїздки. Погодившись, ОСОБА_4 залишила обвинуваченому свій мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходились : карта пам`яті «team» об`ємом 8Гб та сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 та попрямувала у кімнату №334 будинку АДРЕСА_2 з метою взяти грошові кошти для розрахунку з обвинуваченим за надані послуги. Отримавши від ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон, дочекавшись коли вона зайшла в будинок АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 з місця події на вказаному автомобілі зник і тієї ж ночі розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч.2 ст. 190 КК України (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно).
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що у вказану ніч на прохання потерпілої доставив її зазначеним автомобілем від залізничного вокзалу до буд. № 161 по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницькому. Оскільки у потерпілої не виявилось коштів для оплати вартості цієї послуги, то вона добровільно залишила йому свій власний телефон як гарантію того, що повернеться і оплатить вартість поїздки, а сама пішла додому по гроші. Він біля 30 хв. очікував її в автомобілі, запаркованому ним же навпроти входу в гуртожиток. ОСОБА_4 так і не повернулась, тому він поїхав додому. По дорозі він заклав вказаний телефон у ломбард, оскільки в автомобілі закінчувалось пальне і йому потрібні були кошти на його придбання. Через декілька днів він відкупив у ломбарді цей телефон та добровільно видав працівникам поліції.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що у вказану ніч обвинувачений, на її потерпілої прохання, доставив її зазначеним автомобілем від залізничного вокзалу до буд. № 161 по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницькому. Оскільки у неї не було коштів для оплати вартості цієї послуги, то обвинувачений запропонував їй залишити йому свій мобільний телефон як гарантію того, що вона повернеться і оплатить вартість поїздки. На таку пропозицію вона погодилась, залишила обвинуваченому ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» , в якому знаходились : карта пам`яті «team» об`ємом 8Гб та сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 і пішла додому - у кімнату № НОМЕР_5 будинку АДРЕСА_2 з метою взяти грошові кошти для розрахунку з обвинуваченим за надані послуги, а коли хвилин за 10 повернулась, то обвинуваченого уже не було.
Під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, що зафіксовано у відповідному протоколі від 27.07.2018 року, потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_5 .
Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_8 підтвердила свою участь та участь ще однієї особи у якості понятих під час проведення цієї слідчої дії. При цьому даний свідок показала, що потерпіла впізнала обвинуваченого по фотознімках як таксиста, що викрав її потерпілої мобільний телефон.
Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що у вказану ніч на стук ОСОБА_4 вона вахтер, що чергувала у ту ніч, відкрила вхідні двері гуртожитку (будинку АДРЕСА_2 ). Потерпіла зайшла та попросила не закривати двері, посилаючись на те, що візьме банківську картку і повернеться, щоб розрахуватись з таксистом, який її привіз. Вона - Філішина все ж таки зачинила вхідні двері та пішла на обхід, а коли за 15-20 хв. повернулась, то ОСОБА_10 уже очікувала її. Вона відчинила вхідні двері і ОСОБА_10 вийшла на вулицю. Через пару хвилин потерпіла повернулась та повідомила, що дійшла аж до рогу будинку, а таксиста ніде немає і у нього залишився її - потерпілої мобільний телефон.
З добровільно наданих потерпілою ОСОБА_4 копій частин упакування та гарантійного талону видно, що у її власності був мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .
З письмової заяви ОСОБА_5 та протоколу огляду від 24.07.2018 року видно, що саме 24.07.2018 року він ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходяться : карта пам`яті «team» об`ємом 8Гб та сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вказавши що цей телефон в його автомобілі залишила невідома жінка, яку він підвозив від залізничного вокзалу в мікрорайон «Гречани» м. Хмельницького.
Речовими доказами, вартість яких станом на 15.07.2018 року, згідно висновку експерта №270704 від 27.07.2018 року становить :
- мобільний телефон «Prestigio PSP3468» - 841 грн. 75 коп.,
- карта пам`яті «team» об`ємом 8Гб 87 грн. 48 коп.,
- сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» - 42 грн. 87 коп.
За повідомленням ПТ «Ломбард» Заставно Кредитний дім» №1418/7 від 26.07.2018 року мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 до ломбардного відділення, що по вул. Подільській,38 в м. Хмельницькому 16.07.2018 року о 5 год. 54 хв. заклав ОСОБА_5 . Цей телефон відкуплено 18.07.2018 року о 9 год.01 хв.
З відеозапису, зробленого камерами відеоспостережень, які встановлені в приміщені ломбардного відділення ПТ «Ломбард» Заставно Кредитний дім», що по вул. Подільській,38 в м. Хмельницькому видно, що :
- 16.07.2018 року о 5 год. 45 хв. у дане ломбардне відділення зайшов ОСОБА_11 , о 5 год. 46 хв. він передав через віконце мобільний телефон і документи, а о 5 год. 54 хв. 5 год. 55 хв. отримав документи та гроші, і о 5 год. 57 хв. залишив приміщення ломбардного відділення;
- 18.07. 2018 року о 8 год. 59 хв. ОСОБА_12 зайшов у дане ломбардне відділення, о 9 год. 00 хв. передав в касу документи і гроші, а о 9 год. 02 хв. отримав мобільний телефон, вийняв з нього батарею, поклав його до свої сумки і залишив приміщення ломбардного відділення.
Факт відкуплення з ломбардного відділення мобільного телефону саме ОСОБА_5 підтверджується і наданим стороною захисту чеком.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що на даних відеозаписах зафіксовано як саме він, відповідно, закладає до ломбарду та викуповує мобільний телефон, якого в його автомобілі залишила потерпіла.
Показання обвинуваченого про те, що потерпіла з власної ініціативи залишила йому свій мобільний телефон, що біля гуртожитку він очікував її біля 30 хв., що мобільний телефон заклав у ломбард у зв`язку із потребою коштів на придбання пального, а на наступний день чи через день викупив його і заніс у поліцію саме з метою повернення його потерпілій, так як не знав де вона проживає, суд розцінює як дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності і відхиляє, адже вони не послідовні та змінювались обвинуваченим по ходу дослідження судом наданих стороною обвинувачення доказів, а також суперечать показанням потерпілої, свідка ОСОБА_9 , власноручно написаній заяві ОСОБА_13 про видачу мобільного телефону, на якій наявні дата «24.07.2018 року».
Зазначені показання обвинуваченого суперечать і самому характеру його дій, зокрема :
1) не надаючи послуг з перевезення, не знаючи міста Хмельницького, маючи достовірну інформацію про малу кількість пального у керованому ним автомобілі, за наявності у місці його стоянки інших транспортних засобів, в тому числі і тих, які надають послуги з перевезення (таксі), що обвинувачений сам підтвердив у судовому засіданні, він, на прохання раніше незнайомої, перебуваючої у стані алкогольного сп`яніння потерпілої, у темну пору доби поїхав у інший частину міста, що знаходиться у протилежному від його домівки напрямку;
2) місце, де ОСОБА_5 висадив потерпілу ОСОБА_10 і став очікувати коли вона принесе гроші, знаходиться прямо перед входом в будинок АДРЕСА_2 , і з нього чітко видно наявну на цьому будинку великих розмірів вивіску, про те що це є гуртожиток; обвинувачений бачив, що саме у цей будинок зайшла потерпіла і що вхідні двері на стук ОСОБА_4 відчинила вахтер; - проте він не звернувся до вахтера для вияснення місця проживання потерпілої, щоб повернути їй телефон і отримати гроші за надані послуги, а поїхав з місця, незважаючи на те, що вартість телефону значно перевищує вартість послуги, яку він надав потерпілій;
3) цієї ж ночі обвинувачений заклав цей телефон до ломбардного відділення; 18.07.2018 року - викупив його, а добровільно видав його працівникам поліції тільки 24.07.2018 року, тобто після того, як за цим фактом уже було внесено відомості у ЄРДР та вісім днів проводилось досудове розслідування.
Твердження сторони захисту, що відкуплення мобільного телефону з ломбардного відділені та добровільна видача його працівникам поліції свідчить про добровільну відмову обвинуваченого від вчинення злочину, не заслуговують на увагу, адже така відмова у відповідності до ч.1 ст. 17 КК України можлива лише на стадії готування та замаху на злочин. У даному випадку, ОСОБА_5 не тільки мав можливість розпорядитись викраденим майном, а й розпорядився ним. Тобто має місце закінчений злочин.
Показання ж потерпілої ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_9 і ставити їх під сумнів у суду підстав немає.
Саме із показань потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено, що саме обвинувачений запропонував їй - потерпілій залишити йому - обвинуваченому свій мобільний телефон, як гарантію того, що вона повернеться та оплатить вартість поїздки, а отримавши його, дочекавшись коли ОСОБА_4 зайшла в будинок АДРЕСА_2 , він - ОСОБА_5 з місця події на вказаному автомобілі зник. Цієї ж ночі він розпорядився викраденим на власний розсуд.
Такі дії обвинуваченого суд розцінює як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, адже у потерпілої така довіра до ОСОБА_5 виникла у зв`язку з тим, що він у темну пору доби, в дощ на її прохання відвіз її додому в іншу частину міста.
За таких обставин, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.3 ст. 191 КК України (привласнення чужого майна, яке було йому ввірене, вчинене повторно) на ч.2 ст. 190 КК України (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно), адже це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, за повідомленням ХОПНД та ХОНД будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і даний час, поводиться адекватно. Тому, суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні йому виду та міри покарання враховується визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_5 характеризується позитивно, займається суспільно корисною працею.
Обставиною, що обтяжує йому покарання суд визнає рецидив злочинів, адже він скоїв новий умисний злочин (ч.2 ст. 190 КК України), маючи непогашену судимість за умисний злочин (ч.1 ст. 122 КК України).
Обвинувачений у скоєному не розкаявся. Він раніше двічі судимий, звільнявся від відбування покарання з випробовуванням і скоїв злочин в період іспитового строку; в подальшому частину покарання у виді позбавлення волі відбував реально, а після заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а саме виправними роботами з утримання в дохід держави 20% заробітку, новий злочин скоїв до повного відбуття цього покарання (невідбута частина покарання становить 1 місяць 13 днів виправних робіт з утриманням в дохід держави 20% заробітку).
Звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням та заміна невідбутої ним частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням не призвели до позитивних змін в його особистості і не створили у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, адже як в період іспитового строку, так і в період відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі він знову вчиняв нові злочини. Досудова доповідь не складалась, так як обвинувачений скоїв злочин в період невідбутої частини покарання.
За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Так, обвинувачений через певний період часу після скоєння злочину з власної ініціативи з`явився у відділення поліції та добровільно видав викрадене майно. Такі його дії суд вважає добровільним відшкодуванням заподіяних збитків і визнає їх як обставину, що пом`якшує покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі у мінімально можливому розмірі.
Саме таке покарання є достатнє та необхідне для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази : мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , карту пам`яті «team» об`ємом 8Гб та сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 слід залишити потерпілій ОСОБА_4 за належністю.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2013 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 день .
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Prestigio PSP3468» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , карту пам`яті «team» об`ємом 8Гб та сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 залишити потерпілій ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок вступає в закону силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.
Суддя