Провадження № 1-кп/638/386/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

законного представника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 вважав за можливе змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт, заперечував у задоволенні клопотання прокурора, вважаючи заявлені ризики абстрактними.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підтримали думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 підтримала думку адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 покладався на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

На стадії досудового слідства до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В свою чергу, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Виключною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що узгоджується з положеннями Європейської конвенцією з прав людини.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, при цьому враховується особа обвинувачених. Так, ОСОБА_9 - не одружений, даних про перебування неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працевлаштований, а відтак у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. ОСОБА_10 - одружений, має двох дітей - 2006 та 2016 року народження, проте зазначене в достатній мірі не мінімізує ризики заявлені прокурором.

Зазначені ризики виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, оскільки не забезпечать їх уникнення. Сторона захисту у своїх запереченнях не надала достатніх доводів для суду для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, наявність захворювань які унеможливлюють знаходження в умовах слідчого ізолятора.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Також практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника про заперечення, щодо продовження міри запобіжного заходу.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного, на 60 діб - до 17 жовтня 2019 року.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Оголосити перерву до 05 вересня 2019 року до 11 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_12

ОСОБА_3