Справа № 750/8680/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/422/19
У Х В А Л А
відмова у відкритті провадження

04 жовтня 2019 року м. Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 05.01.2017 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить прийняти скаргу до розгляду, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою встановити строк для ознайомлення підозрюваному та його захиснику з матеріалами кримінального провадження. При цьому, мотивуючи право на доступ до правосуддя, апелянт посилається на вимоги КПК України, Конституцію України, Положення Європейської конвенції з прав людини, практику Європейського суду з прав людини, а також на висновки Верховного Суду.

Апеляційне провадження по даній апеляційній скарзі не може бути відкрите з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК України законодавча техніка, зокрема в ч. 1 ст. 309, що містить вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Окрім того, ч. 3 ст. 309 КПК України, прямо передбачає, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже в такий спосіб реалізується право особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді.

Наведене свідчить про те, що за відсутності у вичерпному переліку ч. 1 ст. 309 КПК України рішення слідчого судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, його апеляційне оскарження не можливе.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, і не суперечать вимозі імперативності. Водночас подолання прогалин процедури, яку не передбачено КПК України, шляхом застосування аналогічного процесуального порядку є неприпустимим, оскільки призведе до нехтування окремими правами і свободами, які однаковою мірою гарантовано державою.

Слід звернути увагу й на те, що в загальних засадах йдеться про «забезпечення права на оскарження» (п.17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК України (на яку посилається апелянт), що, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року № 5-347кс15, є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується в главі 31 «Провадження в суді апеляційної інстанції», оскільки воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне й касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Посилання прокурора на постанови Верховного Суду є безпідставними, оскільки викладені в них правовідносини не стосуються даної ситуації, яка розглядається судом.

За змістом ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурор подав апеляційну скаргу на рішення слідчого судді, яке оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, у відкритті провадження належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 399 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2019 року про відмову У задоволенні клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а матеріали апеляційної скарги повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її винесення.

СуддяОСОБА_2