Справа № 152/1096/18
УХВАЛА

07 листопада 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці клопотання ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні №0000004 від 09.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області перебуває вказане кримінальне провадження.

25.10.2019 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про повернення їй застави внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що запобіжний захід відносно останнього уже припинив свою дію, а вона, крім того, відмовляється виконувати функцію заставодавця в даному кримінальному провадженні і не має наміру виступати гарантом належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , наполягаючи на необхідності забезпечення конституційного права розпоряджатися своєю власністю.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася у поданому клопотанні просила його розглянути без її участі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що ризики визначені в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 14.02.2018 року не зменшилися та не втратили своєї актуальності. Крім того, зауважив, що строк дії застави кримінальним процесуальним кодексом не встановлений, а тому просив в задоволенні клопотання відмовити.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 підтримав, просив його задоволити. Суду пояснив, що ще у 2018 році йому було обрано запобіжний захід у вигляді застави, звідносно нього Підстави для обрання такого запобіжного заходу є надуманими, ризики не обґрунтовані

Вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали надісланого суду клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування, який було надіслано суду разом із обвинувальним актом вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000004 від 09.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України 14.02.2018 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 105720 гривень з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно наданої ОСОБА_5 ксерокопії квитанції № 8 від 19.02.2018, заявником за ОСОБА_4 було внесено заставу у зазначеному вище розмірі.

Відповідно до положень ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, відповідно до положень ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В даному випадку, суду заявником не було надано копію ухвали апеляційного суду якою відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід.

Однак, з огляду на зазначені вище норми, вбачається, що застава є безстроковим запобіжним заходом, який припиняє свою дію виключно у разі винесення судом відповідного рішення. Строковими є лише обов`язки, покладені судом при застосування такого запобіжного заходу.

Зокрема, у своєму листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанів проти України»» від 23.12.2016 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що запобіжними заходами у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений, є застава, особиста порука тощо.

Таким чином, твердження ОСОБА_5 про припинення дії ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 14.02.2018, в частині застосування запобіжного заходу, є безпідставним.
Що ж до відмови заявника виконувати функцію заставодавця у кримінальному провадженні, то суд звертає увагу на те, що у ч. 11 ст. 182 КПК України передбачено єдиний можливий випадок повернення застави, а саме припинення дії запобіжного заходу.
У зв`язку з тим, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не припинений, то і підстави повертати внесені ОСОБА_5 кошти відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 194, 203 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000004 від 09.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, - відмовити.
Ухвала не оскаржується.

Суддя: