УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні.

Володілець вилученого майна ОСОБА_4 посилається на те, що 29 червня 2017 року старшим слідчим з ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5 був проведений обшук офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 21.06.2017 року.

В ході проведення обшуку було вилучено мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Grand Prime White 530, imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Разом з тим, скаржниця зазначає про те, що вилучене під час проведення обшуку майно не входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 21.06.2017 року, питання про арешт вилученого майна не вирішувалося, а тому таке майно слід вважати тимчасово вилученим майном та воно підлягає негайному поверненню його володільцю.

При цьому, зазначає про те, що ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0000017 та жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, а тому вилучений у неї мобільний телефон не має жодного доказового значення для вказаного кримінального провадження.

Станом на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, здійснює Головне слідче управління фінансових розслідувань ДФС України.

Володілець вилученого майна ОСОБА_4 на неодноразові виклики суду в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася шляхом направлення судових викликів за адресою її проживання, яка вказана в матеріалах клопотання. Однак на жоден із викликів ОСОБА_4 до суду не з`явилася, згідно даних офіційного сайту «Укрпошта» судові виклики ОСОБА_4 не отримує. При цьому, ходом розгляду свого клопотання ОСОБА_4 жодного разу не цікавилася, будь-яких заяв, клопотань, додаткових документів, до суду не направляла.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України).

Однак ОСОБА_4 до суду не прибула, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористалася.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, скарга ОСОБА_4 надійшла до суду 15 квітня 2019 року, а особа, яка подала скаргу до суду не з`являється, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_4 .

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ОВП ДФС, бездіяльність якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на те, що на обґрунтування доводів скарги ОСОБА_4 долучено копії документів, які не засвідчені належним чином, тобто такі, які не відповідають визначенню документа в розумінні ст. 99 КПК України, відповідно до частини 3 якої, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Згідно частини четвертої ст.99 КПК України, дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Проте долучені до скарги фотокопії не є також дублікатами, правильність змісту яких не засвідчена належним чином.

Крім того, слідчий суддя враховує і ту обставину, що скарга ОСОБА_4 надійшла в провадження слідчого судді 15 квітня 2019 року, при цьому заявниця на неодноразові виклики до суду не з`явилася та не надала доказів на підтвердження факту вилучення майна, а також належності цього майна, а отже і бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні майна.

Більше того, неявка заявниці в судове засідання, та обставина, що вона не цікавиться ходом розгляду поданого нею клопотання, призводить слідчого суддю до висновку про неактуальність порушеного питання для заявниці та втрату процесуального інтересу до розгляду зазначеного клопотання.

Враховуючи наведене, оскільки з матеріалів скарги, які наявні у розпорядженні слідчого судді, останній позбавлений можливості пересвідчитися в належності вилученого майна про повернення якого зазначено у скарзі ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 167-169, 171, 235-236, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України у кримінальному провадженні №0000017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1