Справа № 204/2328/19
Провадження № 1-кп/204/449/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000653 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 23 грудня 1998 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.101, ч.3 ст.117, ч.2 ст.206, ч.1 ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 26.09.2003 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області №26 за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2003 року на підставі ст.52 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 2 роки 6 місяців 2 дні;

- 21 грудня 2007 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. За постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2009 року, на підставі ст.81 КК України, звільнений з Солонянської ВК№21 Дніпропетровської області умовно достроково 20.11.2009 року, невідбутий строк 9 місяців 29 днів;

- 20 серпня 2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2007 року, до відбуття 2 роки 6 місяців. Звільнений з Солонянської ВК№21 Дніпропетровської області 18.09.2012 року за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2012 року на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 10 днів;

- 18 лютого 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково, приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2010 року до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 15.02.2017 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 23 березня 2019 року, близько 14.15 години, знаходячись поблизу будинку №79 по вул. Робочій у м. Дніпрі, помітив у руці раніше не знайомої йому потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, та він визначив предметом свого злочинного посягання грошові кошти, що знаходились в руці потерпілої ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, 23 березня 2019 року, близько 14.15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 79 по вул. Робочій у м. Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 , та діючи умисно, повторно, з метою наживи, шляхом ривка, вихопив з руки потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 гривень (двома купюрами номіналом 200 гривень однією купюрою номіналом 100 гривень), та утримуючи вказані грошові кошти при собі, почав з місця вчинення кримінального правопорушення втікати.
При цьому, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та останній усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, продовжив спробу втіки з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить потерпілій ОСОБА_7 з причин, які не залежали від його волі, так як останній був затриманий ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, тобто 23 березня 2019 року, близько 14.15 години, він, знаходячись поблизу будинку № 79 по вул. Робочій у м. Дніпро, побачивши у потерпілої ОСОБА_7 в руках гроші, наблизився до неї та вихопив їх з руки останньої і почав втікати. Однак не встиг розпорядитися ними оскільки був затриманий перехожими. У вчиненому розкаюється.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має. Просила призначити покарання на розсуд суду. Не заперечувала щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.42-66), протоколи огляду місця події від 23 березня 2019 року, з фототаблицею (а.п.14-16,20-21), протоколи про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2019 року, з фото таблицею (а.п.31-33,35-38,39-41), постанову про визнання речовими доказами (а.п.18), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на тяжкий злочин, раніше судимий, має не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
23 березня 2019 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2019 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід тримання під вартою.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання: чотири роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховувати з 23 березня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Речові докази: грошові кошти в сумі 500 гривень, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити законному власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1