Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/7667/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2019 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0004189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 28.11.2019 року близько 08 год. 30 хв. невстановлена особа, перебуваючи біля магазину на перетині вул. Очаківська та вул. Веселинівська в м. Миколаєві, незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом марки Mercedes-Benz W210, державний номерний знак НОМЕР_2 .
28.11.2019 року о 21 год. 09 хв. у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та 29.11.2019 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Згідно вказаного повідомлення, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта - командира бойової машини 1 відділення морської піхоти 2 взводу 2 роти морської піхоти, 28.11.2019 року вранці, перебуваючи неподалік магазину, який розташований на перетині вулиць Очаківська та Одеське Шосе в м. Миколаєві, побачив ОСОБА_7 , який вийшов з салону свого автомобіля марки Mercedes-Benz W210, державний номерний знак НОМЕР_2 , та наближався до магазину. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення корисливого злочину, направленого на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом. Так, ОСОБА_4 з метою приховування свого злочинного наміру та введення потерпілого в оману, попрохав ОСОБА_7 сісти за кермо автомобіля Ніва, на якому він нібито приїхав, доки останній його штовхатиме, щоб завести, на що ОСОБА_7 дав свою згоду та вони попрямували за магазин.
В той час, коли ОСОБА_7 зайшов за вказаний магазин, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, без будь-якого дозволу, не маючи права на користування транспортним засобом, з метою використання автомобіля у власних потребах, підійшов до автомобіля марки Mercedes-Benz W210, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчинив водійські двері, сів за кермо та за допомогою ключа запустив двигун і почав рух на викраденому автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим незаконно заволодівши автомобілем марки Mercedes-Benz W210, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на прав власності належить ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальну шкоду.
В цей час на задньому сидінні автомобіля перебувала ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого, та їх малолітній син віком 6 років. ОСОБА_8 почала перешкоджати протиправному заволодінню ОСОБА_4 транспортним засобом шляхом нанесення ударів руками в обличчя останньому. В цей час потерпілий ОСОБА_7 підбіг до автомобіля, відчинив ліві передні двері, та, схопивши кермо автомобіля, повернув його ліворуч, після чого, засунувши ногу до салону автомобіля, зміг натиснути на напольні ручні гальма автомобіля та наніс декілька ударів ОСОБА_4 . В ході перешкоджання протиправному заволодінню вказаним транспортним засобом ОСОБА_4 у відповідь наніс удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_7 та, вийшовши з автомобіля, побіг в напрямку вул. Очаківської в м. Миколаєві.
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_9 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання виді позбавлення волі на строк до п`яти років, підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний та його захисник вказали, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Просили визначити мінімальний розмір застави, посилаючись на недоведеність ризиків. Пояснили, що ОСОБА_4 вину визнає, має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, нагороджувався почесною грамотою Вінницької обласної державної адміністрації та обласної Ради та відзнакою Президента України, проживає на території військової частини.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.
Підозра є обґрунтованою та підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який перешкоджав незаконному заволодінню власного транспортного засобу; протоколами впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , де потерпілий впізнає ОСОБА_4 як особу, яка заволоділа належним йому транспортним засобом; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка перебувала в салоні транспортного засобу в момент незаконного його заволодіння та перешкоджала незаконному заволодінню транспортним засобом; протоколами впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , де вона впізнає ОСОБА_4 як особу, яка заволоділа належним йому транспортним засобом; власними поясненнями підозрюваного у судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що 15.11.2019 року відносно нього Немирівським районним судом Вінницької області ухвалено вирок за ч. 1 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1020 гривень, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Доказів на підтвердження факту існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не надано.
Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю доцільним визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 та його майнового стану, вважаю, що застава у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Одночасно ОСОБА_4 роз`яснюються вимоги ч. 8 ст. 182 КПК України, згідно з якою у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 січня 2020 року включно.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
У разі звільнення ОСОБА_4 під заставу, покласти на нього на строк до 26 січня 2020 року включно наступні обов`язки:
- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_10 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 02 грудня 2019 року о 12 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11