У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

04.12.2019 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. обвинувальний акт у кримінальному провадженні на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

25.10.20198р. прокурор подав клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 190 КК України, що він раніше суджений за вчинення корисних злочинів, перебував у розшуку як особа, яка ухилялась від суду, не одружений, не працює, ухилявся від явки до Городоцького районного суду Львівської обл., а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В суді прокурор клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених, просить таке задовольнити.

Обвинувачений просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наміру ухилятись від суду не мав, лікувався від наркозалежності у м. Чернівці, що про розгляд провадження в суді належно не повідомлявся, що надалі буде прибувати на виклики до суду, інше.

Потерпіла в підготовче засідання не з`явилась, 16.08.2019р. подала заяву по розгляд провадження за її відсутності (а.29).

Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

За положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, що класифікується як злочин середньої тяжкості.

Санкцією вищеозначеної статті передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

ОСОБА_4 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наміру ухилятись від суду не мав і не має, буде з`являтись на виклики до суду, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим, інше.

Враховуючи вищенаведене, обставини справи, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Суд бере до уваги покликання прокурора на ту обставину, що ОСОБА_4 не з`явився до суду без поважних причин, однак з огляду на вищенаведене, інші обставини провадження, й те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд не вбачає підстав до обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 327, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської обл. ОСОБА_3 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на два місяці, такі обовязки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання цих зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід з накладенням грошового стягнення в розмірі від 0.25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.12.2019р.

Суддя: ОСОБА_1