Справа № 464/1851/18
пр.№ 1-кп/464/106/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001002 від 29.03.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, який має професійно- технічну освіту, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, покарання не відбув, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 25.05.2017 за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 на підставі ст.71, 72 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 27.03.2018 близько 09 год. 30 хв., повторно, перебуваючи на ринку «Шувар», що по вул. Хуторівка, 4б у м.Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав із дерев`яних палетів з товаром, що розташовані перед входом у магазин №73 на ринку «Шувар», два ящики із кавою, в яких знаходились 36 пачок кави «Lavazza Crema Gusto», вагою 250 г. кожна, вартістю 55,42 грн. за одиницю, які належать ФОП « ОСОБА_5 », а всього на загальну суму 1995,12 грн. Після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а в подальшому викрадене майно продав, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.

Визнаючи вину у скоєному, обвинувачений зазначив, що 27.03.2018 у ранковий час на ринку «Шувар», що по вул. Хуторівка, 4б у м.Львові викрав два ящики з кавою, яку в подальшому продав. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу, матеріали досудової доповіді, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, формально посередньо характеризується по місцю проживання, раніше судимий, та те, що шкода не відшкодована.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді філії ДУ «Центр пробації» ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній; вважається, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу обвинуваченого, історію правопорушень, наявність пом`якшуючої обставин, беручи до уваги висновки досудової доповіді філії ДУ «Центр пробації», суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання є неможливим. Тому обвинуваченому слід призначити покарання за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а не інше покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік.

Крім того, він був також засуджений вироком Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік.

При вирішенні питань щодо виконання цих вироків ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 25.05.2017 остаточне покарання ОСОБА_3 за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 на підставі ст.71, 72 КК України було визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік.

ОСОБА_3 вчинив крадіжку за цим вироком 27.03.2018, тобто після постановлення вироків Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017, але до повного відбуття покарання за ними.

З огляду на вказане, з урахуванням правил, передбачених ст.71 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити шляхом часткового складання покарань, а саме до покарання, призначеного за ч.2 ст.185 КК України за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017, з урахуванням ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 25.05.2017, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі, а не інше покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 необхідно залишити без змін.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироками Сихівського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2017, з урахуванням ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 25.05.2017, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу -залишити без змін.

Речові докази: диск з записом камер відеонагляду, розміщених на торговому ринку «Шувар», залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1