Справа № 583/3318/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2019 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000506 від 02.08.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Джезказган, Карагандинської області, республіка Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 01 серпня 2019 року близько 19 годин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на вул. Нафторозвідників у с. Мала Павлівка, Охтирського району, усвідомлюючи сутність своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, без відому та дозволу власника житла, порушуючи право недоторканості житла, незаконно переліз через паркан у двір володіння ОСОБА_5 , 1954 р.н., за адресою АДРЕСА_3 , яка в цей час знаходилась на своїй городній ділянці. Продовжуючи свої незаконні дії направлені на порушення недоторканості житла, через незачинені двері проник в середину вказаного будинку, де збив навісний замок на міжкімнатних дверях та проник до приміщення спальної кімнати, чим порушив право ОСОБА_5 на недоторканість її житла. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

07.08.2019 р. до суду надійшов обвинувальний акт разом з письмовою угодою про примирення, яка укладена 05.08.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно якої підозрюваний ОСОБА_4 , визнає себе повністю винним у незаконному проникненні до житла, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Потерпіла та підозрюваний узгодили міру покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор також заявив про наявність підстав для затвердження мирової угоди.

Сторонам було роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку потерпілої, прокурора, які вважають, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 ч. 1 КК України - тобто незаконне проникнення до житла.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 05.08.2019 р. року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000506 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1