Справа № 635/3304/19
Провадження по справі №1-кп/635/831/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 від 11 березня 2019 року, за №0000507 від 29 березня 2019 року, №0000298 від 03 квітня 2019 року

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 30 листопада 2007 року вирокомЗміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки,

-17 листопада 2009 року вирокомЛенінського районного суду м.Харкова за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 03 жовтня 2012 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 5 днів,

-06 березня 2013 року вирокомЗміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 30 листопада 2015 року за відбуттям строку покарання,

-16 березня 2016 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 13 грудня 2018 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2019 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в с.Таранівка Зміївського району Харківської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, через паркан проникнув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, усвідомлюючи протиправність своїх дій,таємно, з корисливих мотивів та з метою наживи, проникнув до житлового будинку, звідки, діючи повторно, викрав: ноутбук Lenovo G-500, мобільний телефон марки Samsung Galaxy S8- 64Gb, мобільний телефон марки Fly SL400m, сумку для ноутбука, мобільний 3G/4G WIFI роутер, два комплекти форменого одягу охоронця з написом «Кратос», чоловічу куртку KAIDA, господарську сумку Wallaby, які належать ОСОБА_7 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11647,06 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Крім того, 29 березня 2019 року близько 05 години у ОСОБА_3 , який знаходився в електропоїзді на залізничній зупинці «Спасів Скит», розташованій в с.Першотравневе Зміївського району Харківської області, виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , знаходячись у приятельських стосунках з ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом зловживання довірою останнього, під приводом подивитися телефон, попросив у останнього мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi Go 1Gb Rаm 8Gb Rоm», на що ОСОБА_8 , не передбачаючи злочинних намірів ОСОБА_3 , добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон. Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон його власнику, покинув вагон електропоїзду, вистрибнувши на платформу залізничної зупинки «Спасів Скит», та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2018,75 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, 29 березня 2019 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на залізничному мосту поблизу вул.Дачної в м.Мерефа Харківського району Харківської області, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка йшла пішки та тримала в руках мобільний телефон марки «Samsung J-6» синього кольору в силіконовому чохлі та з захисним склом, реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 підбіг зі спини до потерпілої та шляхом ривка вихопив з її рук вказаний мобільний телефон, таким чином відкрито заволодів майном ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3400 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що він 08 березня 2019 року близько 17 години 30 хвилин по дорозі з роботи прийшов до домоволодіння свого родича ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що вдома нікого не було, переліз через паркан, розбив вікно та проникнув до будинку, звідки викрав ноутбук Lenovo, мобільний телефон Samsung, мобільний телефон Fly, сумку для ноутбука, Wi-fi роутер, два комплекти форми охоронця, чоловічу куртку та господарську сумку. 29 березня 2019 року близько 05 години, знаходячись в електропоїзді на зупинці «Спасів Скит» в с. Першотравневе Зміївського району, він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , в руках якого побачив телефон, яким вирішив заволодіти з корисливих мотивів, для чого попросив подивитися у останнього його мобільний телефон, і коли той передав йому телефон, він вистрибнув з електропоїзду та залишив місце вчинення злочину, в подальшому викрадений телефон продав. В цей же день близько 10 години 30 хвилин, знаходячись на залізничному мосту в м.Мерефа ОСОБА_3 побачив жінку, яка тримала в руках мобільний телефон та, маючи умисел на заволодіння цим телефоном, з корисливих мотивів, підбіг до жінки, вихопив телефон, з яким втік.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у тому, що ОСОБА_3 добровільно вказав на місцезнаходження майна, яке він викрав, сприяючи його поверненню, надавав пояснення щодо обставин вчинення злочинів, та щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому за вчинення злочинів, судом не встановлено. Суд виключає зазначену органом досудового розслідування обставину, що обтяжує покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, рецидив злочинів, оскільки наявність у обвинуваченого судимості за вчинення злочинів проти власності є кваліфікуючою ознакою складів злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, - вчинення злочинів повторно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, не одружений, на момент його затримання працював вантажником парфюмерно-косметичного цеху ТОВ «АРОМАТ», за місцем роботи характеризувався з позитивного боку, за місцем проживання з негативного боку не характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини вчинених злочинів, а також думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений неодноразово судимий, суд вважає необхідним призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань. При цьому, суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання виправленню обвинуваченого і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Витрати на залучення експерта по проведенню судових товарознавчих експертиз №7385 від 09.04.2019 у розмірі 1570 гривень, № 1133/19 від 04.04.2019 у розмірі 300 гривень та №855/19 від 14.03.2019 у розмірі 320 гривень, а всього 2190 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді двох років позбавлення волі,
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 186 КК у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання - з 29 березня 2019 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судових експертиз в сумі 2190 (дві тисячі сто дев`яносто) гривень.

Речові докази мобільний телефон торгівельної марки «Samsung J-6», захисне скло та чохол, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Речові докази чоловічу куртку KAIDA, господарську сумку Wallaby, два комплекти форменого одягу охоронця з написом «Кратос», мобільний телефон марки Fly SL400m, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1