Номер провадження: 11-кп/813/976/19
Номер справи місцевого суду: 491/766/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Ананьївського райсуду Одеської області від 18.03.2019 р. відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогеоргіївка Ананьївського р-ну, Одеської обл., громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України з призначенням покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.
-за ч.2 ст.125 КК України у виді 240 годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 240 годин громадських робіт за місцем мешкання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.
Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом 1-ої інстанції зазначено що, з обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачуються в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.125 КК України за наступних обставин.
04.07.2018 р. біля 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по вулиці в с.Новогеоргіївка Ананьївського р-ну Одеської обл., де між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварку, в ході якої ОСОБА_8 , із-за виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в обличчя. При цьому, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садна губи справа та струсу головного мозку. При цьому потерпілій ОСОБА_9 було нанесено один удар, оскільки садно обличчя та черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку складає єдиний морфологічний комплекс і являється незначним функціональним порушенням, які, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Всього ОСОБА_9 було нанесено не менше одного удару, з яких один удар кулаком в область обличчя.
Окрім того, 05.07.2018 р. близько 23 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , розташованому в с. Новогеоргіївка Ананьївського р-ну Одеської обл., де між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 із-за виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в область обличчя. Після чого, продовжуючи побиття, умисно наніс ОСОБА_9 один удар залізним кільцем в область правого передпліччя, один удар в область ліктя, один удар в область лівого плеча, один удар в область правої та лівої гомілки. При цьому ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, правого передпліччя, ліктя, лівого плеча, правої та лівої гомілки та садна ліктя, які згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень. Всього ОСОБА_9 було нанесено не менше семи ударів, з яких один удар кулаком в область обличчя, один удар залізним кільцем в область правого передпліччя, один удар в область ліктя, один удар в область лівого плеча, один удар в область правої та лівої гомілки.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області ОСОБА_7 зазначив, що вважає вирок суду 1-ої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з тим, що:
- суд першої інстанції не сформулював у мотивувальній частині вироку обвинувачення, визнане судом доведеним із зазначенням способу вчинення, наслідків, форми вини та мотивів кримінального правопорушення;
- під постановлення вироку, відповідно до ст. 368 КПК України, суд має вирішити питання, чимало місце діяння, чи містить воно склад кримінального правопорушення, якою статтею закону України про кримінальну відповідальність передбачене, та чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочин;
- розглядаючи кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд не з`ясував фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 від дачі показів у суді відмовився, а інші докази його винуватості суд не досліджував.
Посилаючись на вказані доводи прокурор ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 не з`явились, про місце та час судового розгляду були повідомлені належним чином, однак їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду, оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка наполягала на задоволенні скарги прокурора ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до ст. 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що він не в повній мірі відповідає приписам зазначеної норми кримінального процесуального закону, з огляду на таке.
Так, за результатами судового розгляду, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України.
При цьому, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, судом не сформульоване обвинувачення, ні в першому, ні в другому епізоду інкримінованого кримінального правопорушення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а суд лише послався на формулювання обвинувачення, викладене у обвинувальному акті від 26.07.2018 р., з огляду на що доводи прокурора є обґрунтованими.
Щодо доводів прокурора з приводу порушення положень ч. 3 ст. 349 КПК України з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від надання показів, апеляційний суд зазначає, що положеннями ч. 4 цієї ж статті зазначено, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, більш того, відповідно до журналу судового засідання від 18.03.2019 р. обвинувачений не заперечував проти визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ним, ні потерпілою, яка також була допитана в судовому засіданні, не оспорюються. При цьому, в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину з приводу пред`явлено обвинувачення у повному обсязі.
Тому, доводи прокурора з цього приводу є необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги.
Приймаючи до уваги вище викладене, судом першої інстанції порушено вимоги законності судового рішення, яке має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, що істотно вплинули на прийняте судом рішення.
Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З огляду на це, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Водночас, згідно положень п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.
Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
За таких умов доводи прокурора про необхідність скасування вироку є слушними та підлягають задоволенню.
Під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі апеляційного суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 23, 370-374, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -
ухвалив:
Апеляційну скаргу 1-ого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 18.03.2019 р. відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК Українив суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4