Справа180/1218/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.05.2019 року за № 0000269, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.10.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 2 роки;

19.02.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців позбавлення волі;

18.06.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років 7 місяців позбавлення волі, 20.03.2019 звільнився у зв`язку з відбуттям покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року приблизно о 01 год., ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та йому заздалегідь було відомо, що в приміщенні гаража, розташованому на території вказаного домоволодіння, знаходиться мотоцикл марки «ІЖ», моделі «Планета-3», 1981 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , з боковим причепом, діючи умисно, повторно, ОСОБА_3 підійшов до будівлі гаража, розташованого на території зазначеного домоволодіння, та за допомогою рук, застосовуючи механічну силу, порушив цілісність цегляної кладки стіни гаражу, утворивши при цьому отвір, через який приблизно о 01 год. 05 хв., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проник до його приміщення, де з корисливих мотивів, діючи незаконно, повторно, усвідомлюючи злочинність своїх дій, з метою заволодіння транспортним засобом, не маючи будь-якого права на розпорядження вказаним транспортним засобом, із внутрішньої сторони відчинив ворота гаражу, після чого, викотив із приміщення гаражу мотоцикл марки «ІЖ», моделі «Планета-3», 1981 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , з боковим причепом та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 7594 гривні 06 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив, що 21 травня 2019 року проходив по вул..Щасливій в м.Марганець, біля гаражу будинку 25 стояв курив, потерпілий однокласник, тому знав, що в гаражі знаходиться мотоцикл. Вдаривши по стіні гаражу з неї випала цеглина, ще вдарив декілька раз, висипалась цегла, через дірку в стіні заліз до гаражу, з середини відкрив ворота та викотив мотоцикл, який відкотив на територію колишньої ферми. Через певний час повернувся, але мотоциклу вже там не було. У вчиненому розкаюється, відшкодував потерпілому 8200 гривень, просить суворо не карати. Фактичні обставини справи не оспорював, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 22 травня 2019 року вранці, батько побачив відчинений гараж та викрадений мотоцикл, увечері, приїхавши з роботи він викликав працівників поліції. З Шелембою навчались разом в школі, раніше він просив мотоцикл, тому працівникам поліції повідомив, кого підозрює. Шелемба гроші за спричинену шкоду сплатив, претензій не має. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Учасники судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії тяжких.

ОСОБА_3 неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в березні 2019 року звільнився з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, повне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжчують покарання суд не вбачає.

З врахуванням викладеного, позиції потерпілого, який просить призначити як менш суворіше покарання, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Підстав для застосування ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Враховуючи призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, наявні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Речові докази відсутні.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово, залишати місце свого проживання за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду.

Виконання вказаної ухвали покласти на Марганецький ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 628 грн.04 коп. на проведення судової експертизи № 21/12.2/223.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1