Справа № 461/6235/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/445/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2019 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боромля Тростянецького району Сумської області, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, у кримінальних провадженнях № 0003019 від 12.07.2017 р., №0002708 від 22.06.2017 р.,-

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі: - за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 3 (три) роки; - за ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 (чотири) роки три місяці;

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_7 4 (чотири) роки три місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання за даним вироком менш суворого покарання за попереднім виром від 18 січня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки три місяці.

У строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк досудового ув`язнення з 20 вересня 2018 року .

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_7 залишено раніше обраний тримання під вартою.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 22 червня 2017 року приблизно 07 годині 10 хвилин, перебуваючи на вулиці Куліша у м. Львові , маючи умисел на заволодіння чужим майном відкрито, повторно викрав у потерпілої ОСОБА_9 золотий ланцюжок вагою близько 15 грам вартістю 15 000,0 грн. із золотим кулоном вагою близько 5 грам вартістю 5 000,0 грн., зірвавши ривком його з шиї потерпілої, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 20 000,0 грн.

Крім того, ОСОБА_7 08 липня 2017 року близько 21 годин 00 хвилин, перебуваючи навпроти будинку № 1, що на проспекті Чорновола у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна таємно, повторно, викрав з припаркованого автомобіля марки «Hyundai Getz», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , акустику марки «Harman / Kardon Onyx Studio 3», вартістю 7400,0 гривень та сигналізацію до автомобіля марки «Starline A9» вартістю 5650,0 грн., що належить потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 13 050,0 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 , 20 травня 2018 року приблизно о 21 годині 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні закладу «Національна лотерея», що на пр. Чорновола, 11, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung J3» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , вартістю 4 000,0 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_11 , чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 4 000,0 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , 19 вересня 2018 року приблизно о 01 годині 40 хвилин, перебуваючи на вул. Шота Руставелі, 40, що у м. Львові поблизу магазину «Рукавичка», маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито викрав золотий ланцюжок з золотим хрестиком вагою 13 грам вартістю 13 000,0 гривень ривком зірвавши його з шиї потерпілого, чим спричинив йому матеріальну шкоду на зазначену суму.

На вирок суду адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити оскаржуваний ним вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворе покарання, а саме 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на думку захисту, ОСОБА_7 заслуговує на менш суворе покарання, ніж йому призначене, оскільки без його активного сприяння розслідуванню, частина вищевказаних злочинів була б не розкрита. Крім цього, зазначає, що слід врахувати, що ОСОБА_7 є сирота з дитинства.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Стосовно призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід зазначити наступне. Як передбачено статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки та обставини скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, формально позитивно характеризується, на обліках психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, його молодий вік, щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вірно, взявши до уваги те, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, які були ним вчиненні до постановлення вироку Подільським районним судом м. Києва від 18.01.2019 р. та призначив покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого немає.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається апелянт, як на підстави скасування вироку, повністю враховані судом першої інстанції при винесенні вироку, а тому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4