Справа № 461/4258/18
Провадження № 1-кп/461/135/19
УХВАЛА
02.12.2019 року.

Галицький районний суд м. Львова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 187, ч.3 ст. 27 - ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 14 ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 14 ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді домашнього. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, в тому числі тяжкого злочину, пов`язаного з насильством. Вона є організатором злочинних діянь, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не навчається, раніше судима. Ризики, що були встановлені слідчим суддею та підтверджувались судом під час обрання запобіжного заходу не зменшились. А відтак, на думку прокурора, інші запобіжні заходи не забезпечать її належну процесуальну поведінку.

Обвинувачена в судовому засіданні проти продовження строку домашнього арешту не заперечувала, проте просила суд обмежити запобіжний захід лише нічним часом доби.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Пунктом 24 ст. 3 КПК України визначено, що судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Судом вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченої при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, продовження строку його дії та зміни заходу забезпечення, з якими суд погоджується у повному обсязі.

Надаючи оцінку позиції прокурора, суд погоджується, що ризики переховування від суду та можливість продовження злочинної діяльності продовжують існувати на момент даного судового розгляду.

Згідно з санкцією однієї зі статей, що інкримінована обвинуваченій - ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, у разі визнання ОСОБА_4 винуватою, вона може бути позбавлена волі на строк до дев`яти років.

Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що частина ризиків, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, чч. 2-3 ст. 332 Кримінального кодексу України, за які законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строки більше п`яти років. Остання до взяття під варту не працювала. Раніше була засуджена вироком Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року за ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі; на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнена від відбування покарання з річним іспитовим строком. Проте, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період призначеного судом іспитового строку, що свідчить про те, що остання не стала на шлях виправлення.

Ці обставини свідчать про існування ризику продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності з метою здобуття собі засобів для існування.

Дії ОСОБА_4 та вона сама як особа представляють підвищену суспільну небезпеку.

Суворість можливого покарання у сукупності з наведеним ризиком також свідчить про можливість переховування ОСОБА_4 від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності її винуватості.

Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченої, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відтак, інші запобіжні заходи забезпечення провадження, в тому числі і особисте зобов`язання, не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом слід продовжити на два місці.

Керуючись ст.ст. 369-372, 375-376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , терміном на 02 (два) місяці до 01 лютого 2020 року.

Вважати продовженими до 01 лютого 2020 року обов`язки, покладені на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідного органу документи, що дають право виїзду за кордон.

Виконання ухвали покласти на Головне управління Національної поліції у Львівській області, контроль на прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1