Справа № 626/2480/19
Провадження № 1-кп/626/200/2019
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

14 листопада 2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №00000511 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград Харківської області, українець, громадянин України, має професійно-технічну освіту, неодружений, не працює, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який був засуджений: 10.10.2019 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 13.09.2019 близько 21:00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до подвір`я вищезазначеної території домоволодіння через отвір для проїзду транспортних засобів і таким чином проник на територію подвір`я. В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він порушує право потерпілої ОСОБА_6 на недоторканість житла, закріплене ст.30 Конституції України і бажаючи вчиняти саме такі дії, без дозволу та згоди власника домоволодіння, шляхом відчинення дерев`яних дверей зайшов до приміщення коридору житлового будинку, де вчинив крадіжку майна, вартість якого є нижчою від мінімального розміру майнової шкоди необхідної для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, проте, своїми діями порушив право ОСОБА_6 на недоторканість її володіння та після чого із місця вчинення злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та надав свідчення, як викладено вище, а саме, що дійсно 13.09.2019 близько 21:00 годин, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до подвір`я, а звідти зайшов до приміщення коридору житлового будинку, де вчинив крадіжку кросівок, вартість яких нижча 100грн., після чого із місця вчинення злочину зник. Наступного дня він за власною ініціативою прийшов до потерпілих та повернув їм викрадені кросівки. Просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили дані факти та пояснили, що про крадіжку даних кросівок вони навіть не знади, а дізнались тільки з ранку наступного дня, коли ОСОБА_5 прийшов до них та повернув їх.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинувачених та дослідженням даних про їх особи, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як порушення недоторканості володіння особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як передбачено ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працює, однак працює по найму, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини та щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, як зазначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; відсутність у потерпілих претензій до обвинуваченого в зв`язку з поверненням викраденого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає що покарання ОСОБА_5 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Крім того, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 був засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.10.2019р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі, строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а вказаний злочин він скоїв до постановлення даного вироку 13.09.2019 року, то остаточне покарання суд призначає з урахуванням положення ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим.

При цьому, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які наведені вище, а також враховуючи його щире каяття та думку прокурора і потерпілих, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_5 скоїв інкримінований йому злочин 13.09.2019 року, тобто до ухвалення вироку від 10.10.2019р., то призначення йому остаточного покарання з застосуванням ст.75, 76 КК України повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не обиралась. Питання щодо речових доказів по справі, вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Судові витрати - відсутні. Цивільний позов по справі, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, строком на 3(три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 10.10.2019р., більш суровим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3(трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2(два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: чоловічі кросівки 42 розміру, які зберігаються в камері схову Красноградського ВП повернути їх власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя