Справа № 503/2469/18
Провадження №1-кс/503/245/19
УХВАЛА

22 травня 2019 року м. Кодима

Слідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу директора ТОВ "Грабівський вапняк" ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 пов`язану із нездійсненням слідчих дій,

ВСТАНОВИВ:
Директор ТОВ "Грабівський вапняк" ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 пов`язану із нездійсненням слідчих дій.
Скарга мотивована тим, що слідчим СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000259 від 01.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356 КК України, потерпілим у якому є скаржник. Скаржник вказує, що він звернувся до слідчого з клопотанням про необхідність проведення слідчих дій, однак слідчі дії не були проведені, а тому просить зобов`язати слідчого їх провести.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Так, частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню під час досудового провадження підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в таку діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги скарги, в якій скаржник просить зобов`язати слідчого виконати процесуальні дії не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Крім того однією з вимог скарги є зобов`язання слідчого повідомити про підозру певній особі.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак неможливо при найширшому розумінні ролі слідчого судді, дозволяти слідчому судді порівняно із законодавством, розширювати перелік зобов`язання вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.

Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язати слідчого або прокурора вчинити дії спрямовані на повідомлення особі про підозру, тобто прийняти на себе функції сторони обвинувачення, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями і бездіяльністю прокурора, слідчого, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

На підставі викладеного, провадження по скарзі відкриттю не підлягає.

Керуючись ст.ст. 304, 306 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою директора ТОВ "Грабівський вапняк" ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 пов`язану із нездійсненням слідчих дій, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000259 від 01.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1