Справа № 526/284/19
Провадження № 1-кп/526/99/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гадяч Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, вдова, освіта середня, пенсіонер, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

У кінці квітня 2018 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 йдучи по провулку Сумському, в м. Гадяч Полтавської області, помітила чотири кущі рослини коноплі, що росли у траві на галяві, поряд з будинком по пл. Соборній, 31, які вона не висіювала та не вирощувала.

Усвідомлюючи, що вказані рослини містять наркотичний засіб - канабіс, зірвала їх та віднесла до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим умисно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 11,364 т, для власних потреб, маючи намір використати їх у лікувальних цілях.

Наркотичний засіб зберігала у приміщенні сараю, доки не була викрита працівниками поліції.

11.01.2019 під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду від 11.01.2019, у приміщенні сараю за адресою: провулок Сумський, 46, м. Гадяч, слідчим було виявлено чотири рослини зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 74 від 18.01.2019, за результатами проведення судово-хімічної експертизи, містять тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою у перерахунку на суху речовину 11,634 г.

Дії підозрюваної ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

06 лютого 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, є визнання вини підозрюваною, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, наявність постійного місця проживання, позитивна характеристика з місця проживання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити підозрюваній узгоджену міру покарання.

Підозрювана ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що підозрювана цілком розуміє те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та що вона цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрювану ОСОБА_4 , яка пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 06 лютого 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 , та призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваній ОСОБА_4 роз`яснені та їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 лютого 2019 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової експертизи в розмірі 858 грн на користь держави.

Речовий доказ: канабіс масою 11,634 г, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Гадяцького ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1