Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/173/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропівницькому кримінальне провадження № 0000066 від 04 липня 2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК України за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, з вищою освітою, одруженого, працюючого інженером КП « Кіровограделектротранс» раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим та виправдано, у звязку з недоведеністю вчинення ним кримінального правпорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:

У апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки з конфіскацією всього належного ОСОБА_8 майна.

Крім того, на підставі ст.54 КК України прокурор просить призначити ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення звання капітана поліції.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які повністю доводять винуватість ОСОБА_8 у вимаганні та отриманні від ОСОБА_10 неправомірної вигоди за вирішення питання щодо повернення ОСОБА_10 автомобіля ВАЗ-2106 зі штрафного майданчика, а також вжиття заходів щодо забезпечення не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та повернення останньому посвідчення водія, яким суд, на думку прокурора, не дав належної та об`єктивної оцінки, неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого виправдувального вироку, зміст якого не відповідає вимогам ст. ст. 370 та 374 КПК України.

Зокрема зазначає про те, що суд, під час розгляду справи безпідставно та необґрунтовано відмовив прокурору у задоволенні клопотань про допит свідків, а також допит іншого обвинуваченого ОСОБА_11 , чим порушив принципи законності, диспозитивності та змагальності сторін в кримінальному провадженні.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда, яким обвинуваченого ОСОБА_11 засуджено за ч.3 ст.368 КК України, а саме за одержання вигоди у співучасті з ОСОБА_8 .

Так, прокурор стверджує, що під час огляду місця події від 10.07.2014 року у кабінеті ОСОБА_8 виявлено у журналі купюру номіналом 100 грн., яка була помічена за допомогою спеціального невидимого препарату «Світлячок-М» з обох сторін та була передана ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди,

Тому, на думку прокурора, суд першої інстанції не обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про проведення експертизи в частині наявності слідів люмінофору на 100 гривневій купюрі, зазначивши при цьому що зі спливом часу на зазначеній купюрі не збереглися нашарування спеціальної хімічної речовини.

Стверджує, що неправильна та необ`єктивна оцінка, наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів, порушення процедури допиту свідків, призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого виправдувального вироку стосовно ОСОБА_8 .

У запереченнях, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить залишити вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда без змін, вказуючи на те, що докази, на які посилається прокурор, навпаки не доводять, а спростовують версію слідства та підтверджують невинуватість її підзахисного у вимаганні та отримання неправомірної вигоди.

Так, на думку захисника, проведення обшуку в службовому кабінеті адміністративної практики ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда було явно незаконним, оскільки дана слідча дія не була санкціонована судом, протокол огляду місця події в якому зафіксовано виявлення в журналі патрулювання купюри номіналом 100 грн., який раніше вже оглядався працівником СБУ і в якому були відсутні будь-які сторонні предмети, в тому числі і гроші є сфальсифікованим.

Крім того, захисник зазначає про те, що згідно протоколу про застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 08.07.14 року та протоколу від 10.07.2014 року ОСОБА_10 були вручені грошові кошти - для передання неправомірної вигоди ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за вирішення питання про видачу ОСОБА_10 транспортного засобу з території спецмайданчика, а тому ніяк не підтверджують одержання ОСОБА_8 неправомірної вигоди.

Адвокат вважає, що вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда відносно ОСОБА_11 , яким було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_11 , згідно п.9 постанови Пленуму ВССУ від 11.12.2015 року № 3 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» не має ніякого преюдиціального значення і не підтверджує винуватість ОСОБА_8 .

Також зазначає про те, що стороною обвинувачення, матеріали досудового розслідування, а саме постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину і про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 07.07.2014 року про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо та відео контролю особи, спостереження за особою, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, стороні захисту не відкривались, що є порушенням ст.290 КПК України та підставою для визнання доказів недопустимими.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, за версією слідства ОСОБА_11 , працюючи начальником дільниці спеціального майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси», приблизно 02.07.2014 року в місті Кіровограді, перебуваючи в службових та дружніх стосунках з інспектором з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 - службовою особою, яка відповідає за адміністративну практику в відділенні ДАІ з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, звернувся до ОСОБА_8 та вступив з ним в злочинну змову, направлену на умисне спільне використання службових повноважень з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з вимаганням такої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за вирішення питання щодо повернення останньому автомобіля ВАЗ-2106, а також вжиття заходів щодо забезпечення не притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія.
ОСОБА_8 , у свою чергу, обіймаючи посаду інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, будучи службовою особою, що постійно виконує адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, 02.07.2014 року в місті Кіровограді, виказав бажання та вступив в злочинну змову з начальником дільниці спеціального майдану ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 на умисне спільне використання службових повноважень із користі з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_10 .
Згідно попередньої домовленості та спільного злочинного плану, ОСОБА_11 , як начальник дільниці спеціального майдану ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» та ОСОБА_8 , як інспектор з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, тобто службові особи, що обіймають постійно посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, повинні були, діючи як співвиконавці, умисно спільно використати свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням такої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_10 .
Реалізуючи єдиний з ОСОБА_8 злочинний план, начальник дільниці спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , діючи як співвиконавець, 03.07.2014 року, при зустрічі за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 на АДРЕСА_2 , біля спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси», вказав останньому, що виключно за хабар в сумі 8300 гривень вони спільно з інспектором з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 без тяганини вирішать питання та повернуть останньому автомобіль ВАЗ-2106, а також вчинять заходи щодо забезпечення не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і повернуть йому посвідчення водія.
При цьому начальник дільниці спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , діючи у відповідності до злочинного плану та попередньої домовленості з інспектором з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 , як співвиконавцем, визначив суму хабара, мотивувавши його тим, що цю неправомірну вигоду необхідно буде розподілити з останнім за вчинення ними спільних дій пов`язаних з використанням службового становища кожного з них, на що ОСОБА_10 був вимушений погодитись з метою запобігання настання для себе негативних наслідків.
Внаслідок цього, начальник дільниці спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , діючи, як співвиконавець за попередньою змовою з інспектором з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 , зустрівся 08.07.2014 року, близько 12-00 години, з ОСОБА_10 на території спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси», розташованого за адресою: місто Кіровоград, вул. Панфіловців 22, де в ході спілкування одержав від останнього першу частину неправомірної вигоди в сумі 1500 гривень за видачу із спецмайданчика згаданого автомобіля ВАЗ-2106, які були розподілені між учасниками злочинної змови.
В подальшому, цього ж дня - 08.07.2014 року ОСОБА_11 , діючи на досягнення спільної з ОСОБА_8 злочинної мети, шляхом використання кожним з них своїх службових повноважень з метою одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням такої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, домовився з ОСОБА_10 про наступну зустріч 10.07.2014 року для передачі останнім решти грошових коштів в сумі 6800 гривень за вирішення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 питання щодо непритягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія.
10.07.2014 року, приблизно о 13-00 годині, за попередньою домовленістю, начальник дільниці спеціального майдану ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , зустрівшись з ОСОБА_10 на території спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси», розташованого за адресою: місто Кіровоград, вулиця Панфіловців 22, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні металевого вагончику, повторно, грубо порушуючи вимоги ст. 19 Конституції України, категорично запевнив, що він як начальник дільниці спеціального майдану ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» та ОСОБА_8 як інспектор з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, можуть вирішити питання щодо не притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернути йому посвідчення водія, для чого ОСОБА_10 має передати йому 6800 гривень, як грошові кошти в якості неправомірної вигоди для нього та ОСОБА_8 , за вирішення вказаних питань.
ОСОБА_10 , з метою запобігання настання для себе негативних наслідків у вигляді притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлення права керування, вимушений був погодитись на вимоги ОСОБА_11 про передачу йому та ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 6800 гривень.
Далі начальник дільниці спеціального майдану ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , діючи повторно, знаходячись в приміщенні металевого вагончику, розташованого на території спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» за адресою: місто Кіровоград, вулиця Панфіловців, 22, одержавши 10.07.2014 р., приблизно о 13-00 годині, від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 6800 гривень за вирішення питання щодо непритягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія, 10.07.2014 року, близько 13-20 години, перебуваючи на 1-му поверсі в приміщенні ВДАІ міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, розташованого за адресою: міста Кіровограда, вулиця Панфіловців, 22, передав згідно попередньої домовленості інспектору з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 400 гривень, як частину одержаної ним неправомірної вигоди від загальної суми такої неправомірної вигоди в сумі 6800 гривень за вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія.
10.07.2014 року, близько 13-30 години, після отримання від ОСОБА_10 6800 гривень в якості неправомірної вигоди та подальшого їх розподілу згідно попередньої домовленості, інспектор з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 та начальник дільниці спеціального майданчику ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 були викриті працівниками УСБУ в Кіровоградській області.
У зв`язку з неповнотою та необ`єктивністю досудового розслідування, недопустимість ряду представлених стороною обвинувачення доказів та відсутність в матеріалах кримінального провадження інших належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, суд першої інстанції, з посиланням на статтю 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року в справі Кобець проти України» «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року, а також правовий висновок ВСУ, який сформульований у постанові від 12 жовтня 2016 року в справі № 5-537кс(15)17 та постанові від 16.03.2017 року в справі № 5-364кс16, виправдав ОСОБА_8 із-за недоведеності вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема суд, мотивуючи своє рішення зазначив про те, що ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із заявою в якій повідомив про факт вимагання у нього в.о. начальника ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда УДАІ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_12 та заступником начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 8000 гривень та 1500 гривень за вирішення питання про видачу належного йому автотранспортного засобу з території спецмайданчика. Будь-якої інформації щодо вимагання у нього грошових коштів капітаном міліції ОСОБА_8 вказана заява не містить.
ОСОБА_10 , згідно його показань в судовому засіданні, з ОСОБА_8 щодо отримання неправомірної винагороди за вчинення дій в його інтересах ніколи не спілкувався, а ОСОБА_11 йому не розповідав хто саме повинен допомогти у вирішенні питання про повернення посвідчення водія.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила про походження грошових коштів, вилучених у неї під час огляду місця події в службовому кабінеті адміністративної практики ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда, які до ОСОБА_8 не мають ніякого відношення.
Крім того, суд вказав, що протокол про отримання зразків для експертизи від 10.07.2014 року, а також висновки судово-хімічної експертизи від 22.08.2014 року № 153/5 та 152/5, підтверджують відсутність контактування ОСОБА_8 з грошовими коштами, які були передані ОСОБА_10 начальнику штрафного майданчика ДП «Кіровоград-Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 , а протокол огляду місця події від 10.07.2014 року в службовому кабінеті адміністративної практики ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда, матеріали негласних слідчих (розшукових) дії, висновки експертиз та інші здобуті під час досудового розслідування докази - не містять даних про те, що ОСОБА_8 вимагав, отримав чи повинен був отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_10 за вирішення питань про не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, повернення йому водійського посвідчення та транспортного засобу.
Також суд визнав недопустимими: протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 11.07.2014 року; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо контролю стосовно заступника начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 від 09.07.2014 року з аудіо записом та стенограмою до нього; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді спостереження за заступником начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 з використанням спеціальних технічних засобів від 10.07.2014 року з відео і аудіо записом та стенограмою до нього; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо контролю за заступником начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 від 10.07.2014 року з аудіо записом та стенограмою до нього; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» - абонентського номера НОМЕР_1 , яким користувався заступник начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 від 10.07.2014 року з аудіо записом та стенограмою до нього; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо контролю за заступником начальника спецмайданчика ДП «Кіровоград-інформ-ресурс» ОСОБА_11 від 10.07.2014 року з аудіо записом та стенограмою до нього та протокол про застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 08.07.2014 року; протокол про застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 10.07.2014 року; протокол огляду предметів від 27.08.2014 року, під час якого було оглянуто грошові кошти в сумі 7000 гривень; протокол огляду предметів від 13.08.2014 року, під час якого були оглянуті електронні носії інформації на яких зафіксовано проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню; протокол огляду місця події від 10.07.2014 року та відеофіксації даної слідчої дії в службовому кабінеті адміністративної практики ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда, оскільки ці докази, в порушення вимог ст. 290 КПК України не були відкриті стороною обвинувачення стороні захисту.
Крім того, суд вказав про недопустимість як доказу протокол огляду місця події від 10.07.2014 року та відеозапис даної слідчої дії в службовому кабінеті адміністративної практики ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда, оскільки в судовому засіданні встановлено, що під приводом огляду місця події слідчим прокуратури Кіровоградської області спільно з працівниками сектору ВБКОЗ УСБУ України в Кіровоградській області, всупереч вимог ч. 6 ст. 236, ст. 237 КПК України, фактично проведено обшук службового кабінету адміністративної практики ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда, а саме здійснено відкриття та внутрішній огляд шухлядок столів, шаф, службової документації, перевірку внутрішнього змісту інших речей ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, провівши за клопотанням прокурора судове слідство в обсязі допиту обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу і просив змінити вирок місцевого суду лише в частині вирішення питання щодо речових доказів, а саме грошових коштів, які зберігаються у прокуратурі області, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про прокуратуру» апеляція, подана прокурором, може бути доповнена або змінена прокурором, що подав її, а також прокурором вищого рівня до початку апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 403 КПК України, особа яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Так, в процесі судового слідства, після допиту за клопотанням прокурора обвинуваченого ОСОБА_8 , а також після того, як свідок ОСОБА_11 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань, прокурор ОСОБА_6 заявив про те, що можливості спростувати висновки місцевого суду про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди вичерпані, а тому він не підтримує вимоги апеляційної скарги щодо скасування виправдувального та ухвалення нового - обвинувального вироку і просив суд змінити вирок в частині вирішення питання про долю речових доказів, а саме грошових коштів.

При такій позиції прокурора, оскільки мотиви суду та підстави для ухвалення виправдувального вироку стосовно ОСОБА_8 прокурором не оспорюються, то відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не вправі і не входить в оцінку висновків суду щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 в отриманні хабара, а переглядає вирок лише в частині вирішення питання про речові докази.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на висновки суду щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Однак при вирішенні питання в порядку ст. 100 КПК України про речові докази, а саме грошові кошти, які зберігаються у прокуратурі Кіровоградської області, суд допустив помилку, що відповідно до ст. 408 КПК є підставою для зімни вироку в цій частині.

Як пояснив прокурор ОСОБА_6 під час перегляду справи, предметом неправомірної вигоди були гроші в сумі 7100,00 грн. ( 6800,00 грн. + 200,00 грн. хабар у ОСОБА_11 , 100,00 грн. помічені гроші вилучені у ОСОБА_8 ) а 100,00 грн. гроші вилучені у свідка ОСОБА_13 .

Таким чином, відповідно до положень ст. 100 КПК України, речові докази, а саме грошові кошти в сумі в 7100,00 грн., а не 8700,00 грн., як зазначено в оскаржуваному вироку, які зберігаються в прокуратурі Кіровоградської області, слід передати у власність держави, а 100,00 грн. повернути власнику грошей - ОСОБА_14 .
Оскільки у апеляційній скарзі, прокурор також допустив помилку при обчисленні грошових коштів ( 6700, 00 грн. предмет неправомірної вигоди, а 500,00 грн. кошти свідка ОСОБА_13 ) то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2018 року у кримінальному провадження № 0000066 від 04 липня 2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 368 КК України - змінити в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Речові докази: грошові кошти в сумі 7100,00 гривень, які зберігаються в прокуратурі Кіровоградської області - передати у власність держави, а 100,00грн. повернути ОСОБА_14 як власнику грошей.
В іншій частині вказаний вирок суду - залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4