Справа №1312/2179/12
Провадження №1-в/463/121/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання провідного інспектора Личаківського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбуття призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку згідно ч.1 ст.78 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2018 року, суд, -

встановив:
Провідний інспектор Личаківського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання згідно ч. 1ст. 78 КК України,
Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_5 з порядком та умовами відбуття покарання згідно з вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2018 року ознайомлений не був, оскільки з 14.05.2018 року утримувався в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19». Вироком Буського районного суду Львівської області від 13.11.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.03.2019 року у задоволенні подання про застосування покарання за наявністю кількох злочинів відмовлено. 05.04.2019 року засуджений ОСОБА_5 вибув в ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» для відбуття покарання. За період відбуття покарання до адміністративної відповідальності не притягувався, іспитовий строк закінчився 01.06.2019 року.
В судовому засіданні представник органу пробації та прокурор підтримали подання з наведених у ньому підстав. Крім того, прокурор покликався на положення абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 11) «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Оглянувши матеріали справи та особової справи № 39/18, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що в поданні слід відмовити з наступних підстав.
Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі. Вiдповiдно до ст. 70 КК Укpаїни, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у вигляді вигляді 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням покладено на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Крім того, на підставі ч.2 ст. 76 КК України додатково покладено на засудженого ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Як встановлено судом з матеріалів справи, з 14.05.2018 року ОСОБА_5 утримувався в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19». Вироком Буського районного суду Львівської області від 13.11.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Як вбачається з тексту вироку Буського районного суду Львівської області від 13.11.2018 року при призначенні покарання ОСОБА_5 ч.1 ст.121 КК України не було враховано факту його засудження Личаківським районним судом м.Львова за ч.2,3 ст.185 КК України та призначення відповідного покарання за ст..70,75,76 КК України за вчинені діяння.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК за правилами передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Разом із тим, згідно з роз`ясненнями, які містяться у абзаці 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 11) «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 165/1919/15-к., від 12 червня 2019 року у справі № 750/6192/17.
Відповідно до положень ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Як встановлено з матеріалів подання, що і підтвердили в своїх поясненнях, даних в судовому засіданні, представник органу пробації та прокурор засуджений ОСОБА_5 з порядком та умовами відбуття покарання згідно з вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2018 року ознайомлений не був, а відтак суд робить висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків в силу поважних причин, перебування в сізо та відбуття покарання реально, не виконав.
Тому суд вважає, що вирішити дане питання в межах розгляду подання органу пробації про звільнення від відбуття призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку згідно ч.1 ст.78 КК України неможливо, а можливо вирішити судом за місцем відбуття засудженим реального покарання шляхом приведення вироків у відповідність.

Керуючись ч.1 ст.78 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
В поданні - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1