Справа №463/4339/19
Провадження №1-кс/463/2173/19
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу - тримання під вартою
31 травня 2019 року слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , та захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну міри запобіжного заходу на особисте зобов`язання щодо -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомар`ївка Братського району Миколаївської області, громадянина України, українця, із загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

у військовому званні «солдат»,

встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки підозрюваний під час проведення слідчих дій, почав активно співпрацювати зі слідством. З місця проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно. Просить суд врахувати, що визначена попередньою Ухвалою сума застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 38 420 грн. є непосильною для її підзахисного ОСОБА_5 , який не працює з моменту завершення навчального закладу та перебував на утриманні в лавах збройних сил України, оскільки проходив службу там. Батьки ОСОБА_5 є батьками багатодітної сім`ї, а тому ця сума застави є також непосильною для них. В батьків ОСОБА_5 на утриманні перебувають 5 дітей, при цьому ОСОБА_5 є єдиним повнолітнім.
Захисник ОСОБА_6 , та підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили суд задоволити його.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечли. Вважають доводи, які викладені в даному клопотанні є підставними.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, покази свідка, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Частиною другою ст.331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного суду України, наданих у п.20 Постанови №4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і судового слідства» при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» судом визнано порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у цій справі, оскільки переховування заявника протягом одного року було для органів влади достатньою причиною для тримання його під вартою на час попереднього слідства та судового слідства, тяжкість пред`явлених йому обвинувачень та ризик його втечі були єдиними підставами для суду не змінювати обраний заявнику запобіжний захід. Проте згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (див. справи «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), № 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та «І. А. проти Франції» (I. A. v. France), № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII). До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. справу «Іловецький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), № 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року). Жодних таких підстав у справі, що розглядається, суди не зазначили. Крім того, національні суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, і органи влади, посилаючись головним чином на серйозність пред`явлених заявнику обвинувачень, продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можна вважати «відповідними і достатніми».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 квітня 2019 року підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2019 року із визначенням розміру застави в сумі 38420 грн.
Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує, що на даний час змінилися обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що на даний час ОСОБА_5 активно співпрацює зі слідством, на даний час рахується особою, що проходить військову службу в Збройних силах України. Батьки ОСОБА_5 є батьками багатодітної сім`ї, а тому визначена сума застави є також непосильною для них. В батьків ОСОБА_5 на утриманні перебувають 5 дітей, при цьому ОСОБА_5 є єдиною повнолітнім в сім`ї. Крім того він позитивно характеризується за місцем свого проживання, а після зміни йому запобіжного заходу він буде перебувати у військовій частині НОМЕР_1 . Відтак зважаючи на ці обставини приходжу до висновку про можливість задоволення такого клопотання та про зміну міри запобіжного заходу на особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178,179,194,201 КПК України слідчий суддя, -
ухвалив:

клопотання захисника пдіозрюваного задовольнити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заборонити ОСОБА_5 залишати межі військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого,прокурора та суду за першою вимогою;
2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
3) носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали становить 60 днів, починаючи з 31 травня 2019 року.
Закінчення дії даної ухвали 29 липня 2019 року.
ОСОБА_5 негайно доставити до місця проходження служби військової частини НОМЕР_1 .
Копію ухвали скерувати у Володимир-Волинський ВП ГУ НП у Волинській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 та повідомити про прокурора
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, направити в установу виконання покарань №19 УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1