ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/809/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч. 2 ст. 307 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001329 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 28 вересня 2019 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та у зміні розміру заставу.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , чи/або визначити розмір застави нижче нижчої межі, менше ніж 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вказує, що суд виходив із того, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, зможе впливати на свідків чи/або переховування від суду, тяжкість можливого покарання При цьому суд не навів доводів щодо обґрунтованості підозри чи/або існування ризиків перелічених в ухвалі суду.
Оскаржувана ухвала лише в описовій частині містить виклад обставин(які судом не досліджувалися, не встановлювалися), що були наведені прокурором в усному клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу в його обґрунтування та не містить жодних висновків суду у зв`язку з цим.
На думку захисника, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Звертає увагу,що повідомлення про підозру, вручене в межах даного кримінального провадження, не містить чітких вказівок, які саме дії безпосередньо вчинив ОСОБА_7 та які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В повідомленні про підозру, клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу та ухвалі суду не міститься вказівок на спосіб, характер, механізм, подію вчинення кримінального правопорушення.
Твердить, що обвинувачений має родину, яка складається із двох рідних сестер та племінників, які мешкають по сусідству з ним, таким чином, ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, власну квартиру та міцні соціальні зв`язки, проте це не було враховано судом.
На переконання захисника суддя не навів обґрунтувань існування хоча б одного з ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Вважає, що судом порушено принцип співмірності застави та матеріального стану ОСОБА_7 .
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Як вбачається із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, на стадії досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року від відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 36820 грн. з метою запобігання ризикам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 перебуває на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області з листопада 2018 року. Під час судового розгляду ухвалами суду запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було продовжено.
Ухвалою від 01.08.2019 року, яка оскаржується в апеляційному порядку,суд продовжив ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 вересня 2019 року включно.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходив із того, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 триває, а ризики, визначені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та встановлені у попередніх ухвалах суду, продовжують існувати.
Перевіряючи доводи адвоката, викладені в його апеляційній скарзі, та вимогу про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт колегія суддів враховує наступне.
Ризики, які стали підставою для застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою, були встановлені на стадії досудового розслідування.
Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання ( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинувачених.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований чи самозайнятий, законного джерела доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, за місцем проживання характеризується посередньо, дітей та утриманців не має.
Виділені матеріали кримінального провадження не містять відомостей на підтвердження факту проживання обвинуваченого разом із сестрами та племінниками, довідка про склад сім`ї відсутня, адвокатом до апеляційної скарги не долучена. Надана захисником характеристика відповідних відомостей не містить.

А відтак, є безпідставним твердження адвоката про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, які б забезпечили належне виконання ним процесуальних обов`язків, з огляду на те, що він офіційно не працевлаштований, у нього відсутнє законне джерело доходів, утриманців не має.

Тяжкість покарання, що йому загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного місця роботи свідчить про продовження існування ризику переховуватися від суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 є власником квартири нічим не підтвердженні.
Наявність самого по собі постійного місця мешкання, наряду із перерахованими вище обставинами, не можуть слугувати запорукою дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Враховуючи те, що розгляд кримінального провадження продовжується, ще не були допитані всі свідки та в ході отримання доступу до матеріалів провадження обвинуваченому стали відомі анкетні дані цих осіб, суд правильно зазначив про продовження існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як на тому наполягає адвокат, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
На стадії судового розгляду обґрунтованість підозри не досліджується.
Посилання захисника на відсутність у повідомленні про підозру, клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та ухвалі суду вказівки на спосіб, характер, механізм, подію вчинення кримінального правопорушення є недоречними, оскільки перелічене захисником у відповідності до ст. 91 КПК України входить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні на стадії судового розгляду.
Перевірка достатності доказів для постановлення обвинувального вироку не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу до закінчення судового розгляду.
При вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, суд врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і дані про особу обвинуваченого, та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя визначив заставу у розмірі 36820 грн.

За приписами ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

Частиною 7 ст. 182 КПК України визначено, що у випадках, передбачених ч.3, 4 ст. 183 КПК, підозрюваний , обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, зазначені норми закону зобов`язують слідчого суддю чи суд визначити заставу при застосуванні запобіжного заходу, яку в будь-який час тримання обвинуваченого під вартою визначені законом особи мають право внести.

Прохання адвоката про зменшення розміру застави нижче нижчої межі, а саме менше ніж 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про зміну розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді , яка не є предметом апеляційного розгляду.
Крім того, чинним законодавством не передбачено права суду визначати розмір застави, який є меншим ніж мінімальна межа визначена ч 5 ст. 182 КПК України.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року, якою ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2