Справа № 383/1243/19
Номер провадження 1-кс/383/502/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000366 від 11.10.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Західне Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта вища, фізичної особи-підприємця, маючого на утриманні малолітню доньку, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2019 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, якому повідомлено про підозру у тому, що 11.10.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 здійснили насильницькі дії відносно інспектора СРПП № 3 ОСОБА_6 та поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_9 , які виконували свої службові обов`язки, внаслідок чого інспектор СРПП № 3 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин шиї з подряпинами та саднами, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказуючи, що за даним фактом 11.10.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

11 жовтня 2019 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

11 жовтня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Мотивуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на тяжкість вчиненого правопорушення, поведінку підозрюваного під час події де він намагався здійснити втечу, коли його неправомірні дії було викрито, необхідністю допиту ряду свідків та прийняття процесуальних рішень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та враховуючи надані докази.

Слідчий також підтримав своє клопотання.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність визначених слідчим ризиків, оскільки підозрюваний не має намірів ухилятися від досудового розслідування та перешкоджати досудовому розслідуванню. Просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний під час розгляду клопотання заперечив проти його задоволення вказуючи у поясненнях, що не визнає обставин скоєння ним злочину, зазначивши, що навпаки відносно нього було скоєно злочин працівниками поліції, про що він повідомив негайно правоохоронні органи, звернувшись особисто у Бобринецький ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області з відповідною заявою, вказує, що в ніч з 10 на 11 жовтня 2019 року він святкував своє день народження в кафе «Розмарин» в м. Бобринець та разом з рідними та друзями повертався додому пасажиром в автомобілі «Skoda» під керуванням ОСОБА_8 , а коли під`їхали до його домоволодіння по АДРЕСА_3 він вийшов з машини та в цей час до них під`їхав поліцейський патрульний автомобіль з якого вийшли поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , останній підійшов до авто та намагався витягнути ключі з замка запалювання шарпаючи водія ОСОБА_8 , а він намагався завадити цьому, тоді до нього працівниками поліції безпідставно було застосовано спецзасіб сльозогінний газ, при цьому зазначає, що він не заподіював умисно ніяких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , та навпаки, від неправомірних дій останніх він зазнав тілесних ушкоджень, з приводу яких звертався до медичної установи Бобринецької ЦРЛ. Просить суд врахувати його пояснення та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, вказуючи, що має сталі соціальні зв`язки, міцну сім`ю, на утриманні має малолітню доньку, є самозайнятою особою, оскільки зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності та здійснює господарську діяльність пов`язану із сільським господарством, у нього в господарстві офіційно працює чотири особи, постійно проживає в АДРЕСА_3 із сім`єю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Зобов`язується за першої вимоги з`являтися до слідчого та суду, а також сприяти у розслідуванні даного кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив про обставини події, відповідно до змісту клопотання додатково вказуючи, що попередньо у своїх перших показаннях, наданих під час досудового розслідування цієї справи, він не вказав про заподіяння ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень, оскільки був стомлений та можливо забув про ці обставини, але пізніше він надав додаткові показання слідчому де вже зазначив, що під час події і ОСОБА_8 і ОСОБА_4 по черзі хапали його за шию, але при цьому ОСОБА_8 душив з більшою силою ніж ОСОБА_4 , від чого йому ставало зле і він ледь не втратив свідомість. Зазначає, що з приводу цих тілесних ушкоджень він звертався до медичної установи, де зафіксовано, що вони є легкими. Також вказує, що знає ОСОБА_4 та не мав з ним конфлікту раніше, і йому не відомі факти неправомірної поведінки останнього до дня події.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За даним фактом 11.10.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

11 жовтня 2019 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

11 жовтня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, санкцією якого передбачено покарання у тому числі у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується слідуючими матеріалами: протоколом огляду місця події від 11.10.2019 року, проведеного на ділянці місцевості біля під`їзду багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 11.10.2019, проведеного в приміщенні слідчого відділення Бобринецького відділення поліції, за адресою вул. Вознесенська, 50 м. Бобринець; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , від 11.10.2019 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 11.10.2019 року, довідкою виданою лікарем Бобринецької ЦРЛ від 11.10.2019 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 11.10.2019 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 ..

Але, при цьому прокурором під час обґрунтування клопотання не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного забезпечить лише тримання під вартою. Немає у провадженні переконливих даних про те, що особисте зобов`язання підозрюваного не зможе запобігти ризикам, на які посилається прокурор. Також ним не доведено обставин того, що підозрюваний, який раніше не судимий, перебуваючи на волі, переховувся від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, тобто, за таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Крім того, прокурором необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є середньої тяжкості та ймовірною неправомірною поведінкою підозрюваного на волі. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, володіє високими моральними якостями і має міцні соціальні зв`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалось затримання.
Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси», при оцінці позбавлення свободи будь-кого, суд не обмежується видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про тещо ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.
Встановлено, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у відповідності до ст.178КПК України слідчим суддею враховується наявні в клопотанні докази на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та тяжкість можливого покарання, його вік, стан здоров`я, враховує, що згідно наданих характеристики підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання та виключно позитивно характеризується за місцем реєстрації, є самозайнятою фізичною особою-підприємцем, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, тобто раніше не судимий, одружений та має на утриманні малолітню дитину, підозрюваний має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, на які посилались учасники судового процесу, враховуючи дані про особу підозрюваного керуючись законом, вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та вважає недоцільним застосування інших більш м`яких видів запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки особиста порука не може бути застосована, так як не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а домашній арешт не доцільно застосовувати до підозрюваного, якщо суд дійшов висновку що більш м`який запобіжний захід, як-то особисте зобов`язання, забезпечить виконання підозрюваним обов`язків з`являтися до слідчого та суду та унеможливить перешкоджанню досудового розслідування.
Відповідно до ч.1-3 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що тримання особи під вартою не може бути застосовано до підозрюваного, а такий запобіжний захід як особисте зобов`язання строком на два місяці забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України низки обов`язків, тому клопотання не підлягає задоволенню.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст. 194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-194, 196, 198, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 11 грудня 2019 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.
Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Початок дії цієї ухвали обчислювати з моменту її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді до 11 грудня 2019 року.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1