Справа № 182/3192/18
Провадження № 1-кп/0182/343/2019
У Х В А Л А
Іменем України

15.11.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003093 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працює водієм ТОВ «Дніпро-Клінер», не депутат, не інвалід, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника цивільного

відповідача ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
До Нікопольського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0003093 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_7 заявлене клопотання, яке також підписано обвинуваченим ОСОБА_3 , про закриття провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності. Також в клопотанні зазначена вимога про скасування арешту майна.

В обгрунтування клопотання зазначено, що станом на 14.11.2019р. минуло 3 роки 3 місяці з дати вчинення злочину, зазначеної в обвинувальному акті з 11.08.2016р. Пунктом 2 ч.1 ст. 49 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачене максимальне покарання у вигляді обмеження волі строком до 3 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком до трьох років або без такого.

Крім того, прокурор вважав можливим призначити провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, зазначив, що він повністю визнає свою вину. Проти призначення провадження до розгляду заперечував.

Представник цивільного відповідача підтримав клопотання адвоката ОСОБА_7 , заперечував проти призначення провадження до розгляду.

Потерпілий, представник потерпілого та прокурор заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Потерпілий та його представник вважали можливим призначити провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків :

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 1 ч.1 ст. 91 КПК України передбачено, що кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення , а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст. 314 КПК України, визначене , що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Статтею 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Згідно матеріалів обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочину 11.08.2016р.

Проте, в підготовчому судовому засіданні неодноразово наголошувалось, що подія злочину, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , сталась в травні 2016р. Про це було також зазначено, в клопотанні сторонни захисту від 16.07.2019р.

То б то, в обвинувальному акті невірно зазначена дата скоєння злочину.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд не може встановити обставини кримінального правопорушення.

Встановити обставини кримінального правопорушення, а саме час (дату) його скоєння, на етапі судового розгляду провадження, можливо лише під час судового розгляду шляхом дослідження доказів по провадженню.

Таким чином, за данним кримінальним провадженням, є неможливим закриття провадження на стадії підготовчого судового засідння, в зв`язку з тим, що невстановлення часу скоєння злочину приведе до порушення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження як потерпілого так і обвинуваченого та цивільного відповідача, може привести до необґрунтованому процесуальному примусу або належної правової процедури.
За таких обставин в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , яке підписано обвинуваченим ОСОБА_3 , про закриття провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності належить відмовити.

Також на підставі вимог ч.4 ст. 174 КПК України належить відмовити в скасування арешту майна.

Розглядаючі питання про призначення судвого розгляду кримінального провадження № 0003093 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України, суд вважає, що обвинувальний Акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, під час підготовчого судового засідання було виконано всі підготовчі дії. За думкою суду невірно зазначена дата скоєння кримінального правопорушення, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту, тому суд не вбачає перешкод для призначення судового розгляду.

Керуючись ст. 49 КК України, ст..ст. 2, 91, 174, 314-316, 286 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про закриття провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, а також про скасування арешту майна, відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України на 25.11.2019 р. на 12.30 год.

Провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та представників потерпілого та цивільного відповідача, свідків, згідно обвинувального акту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1