Справа № 399/602/18
Провадження№ 1-кп/401/62/19.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2019 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000238внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена за ч. 3 ст. 185 КК України та 000083 від 16.05.2018 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Світловодського міськрайонного суду знаходиться вказане кримінальне провадження. Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинувачених в ході досудового розслідування застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зазначив, що ризики визнані слідчим суддею при обранні їм запобіжного заходу, а саме продовження злочинної діяльності та скоєння нових злочинів не змінились, а тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 мотивуючи тим, що його підзахисний не може впливати на потерпілих та свідків та не буде переховуватись від слідства та суду, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід, котрий не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

ОСОБА_6 поділяє думку свого захисника та у свою чергу просить суд застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання та запевнив, що буде прибувати на виклики суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що його підзахисний не може впливати на потерпілих та свідків та не буде переховуватись від слідства та суду. Окрім цього зазначає, що його підзахисний має захворювання на туберкульоз легень та не має можливості отримати належне лікування в умовах слідчого ізолятора. У зв`язку із цим просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити виходячи з такого.

З обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою, яка раніше вчинила злочини проти власності, має судимість, яка не знята та не погашена в установленому законом порядку, що являється одним із ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не працюючий, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

З обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила злочини проти власності, неодноразово судимий, має судимість, яка не знята та не погашена в установленому законом порядку, що являється одним із ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не працюючий, не має постійного місця реєстрації та постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Згідно статті 8 КВК України встановлено, що особи, які позбавлені волі, мають право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власні кошти.

Таким чином, питання щодо надання медичної допомоги покладається на установу, де утримується обвинувачений. Отже, обставини щодо наявності захворювань в обвинуваченого ОСОБА_7 суд не може пов`язувати із необхідністю зміни йому запобіжного заходу на менш суворий.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який.
Отже, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи. Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спливає 6 вересня 2019 року, і до цього часу судове провадження не може бути завершеним, з огляду на обмежений графік конвоювання обвинувачених та обсяг доказів, що підлягає дослідженню, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 1 листопада 2019 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 1 листопада 2019 року включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ДУ Кропивницький слідчий ізолятор для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1