Справа №463/9218/19
Провадження №1-кс/463/4851/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, -

встановив:

30.10.2019 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 21.10.2019 він звернувся в ДБР щодо неправомірних дій старшого слідчого ОСОБА_4 та просив внести відповідні відомості до ЄРДР, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України 30.10.2019 отримав відповідь від 22.10.2019 про відмову у внесенні даних у ЄРДР. Враховуючи наведене просить визнати бездіяльність посадових осіб ДБР, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_3 незаконною та зобов`язати посадових осіб ДБР внести відповідні відомості до ЄРДР, провести повний та всебічний розгляд заяви ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся в ДБР із заявою від 21.10.2019 про вчинення кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, що підтверджується листом ДБР від 22.10.2019.

Враховуючи вищенаведене, оскільки слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 21.10.2019 до ЄРДР не внесені, вважаю, що скаргу слід задовольнити, однак частково.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині визнання бездіяльності посадових осіб ДБР незаконною.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими зазначені у листі ДБР від 22.10.2019 доводи, що у зверненні ОСОБА_3 не зазначено обставин для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, у зв`язку з чим його було скеровано за належністю для розгляду в межах компетенції та проведення службового розслідування, оскільки як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 посилається на вчинення кримінального правопорушення працівником правоохоронного органу, що згідно з п.1 ч.4 ст.216 КПК України належить до підслідності ДБР, така містить дані про подію, а підтвердження чи спростування вказаних у заяві даних може бути здійснено в ході досудового розслідування, проведення якого можливе лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись вимогами статей 22, 60, 107, 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

постановив:

зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, вчинити дію в порядку вимог ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 21.10.2019, про що повідомити заявника у відповідності до ст. 60 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1