Справа №487/3853/19
Провадження №1-кс/487/4032/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
20.0501.2019 року слідчий Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони розпорядження та його користування на тимчасово вилучене майно, а саме: 21 одиницю трубчастого пороху, поміщено у білий конверт із підписами учасників огляду місця події; 18 одиниць трубчастого пороху разом з рукавицею поміщено до білого конверту із підписами учасників огляду місця події; 1 одиниця розсипчастого димчастого пороху, поміщено до білого конверту із підписами учасників огляду місця події; куртка чорного кольору, поміщена до поліетиленового пакету синього кольору та опечатана біркою із підписами учасників огляду; військова куртка (польова), поміщена до поліетиленового пакету синього кольору опечатана біркою із підписами учасників огляду.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вищезазначене майно було вилучено в ході проведення 16.05.2019 р. огляду місця події. Вказані вище речі зберегли на собі сліди вчиненого злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий надав заяву, в якому просив поновити йому строки для подання клопотання по накладення арешту, заявлені вимоги підтримав.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 16.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 травня 2019 року на КПП-1 військової частини НОМЕР_1 в речах військовослужбовців строкової служби військової частини НОМЕР_2 солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виявлено вибухові речовини, а саме: трубчатий порох у загальній кількості 39 одиниць та 1 упаковка розсипчастого пороху.

16.05.2019 прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_4 проведено огляд місця події, службового приміщення військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 21 одиницю трубчастого пороху, поміщено у білий конверт із підписами учасників огляду місця події; 18 одиниць трубчастого пороху разом з рукавицею поміщено до білого конверту конверт із підписами учасників огляду місця події; 1 одиниця розсипчастого димчастого пороху, поміщено до білого конверту конверт із підписами учасників огляду місця події; куртка чорного кольору, поміщено до поліетиленового пакету синього кольору та опечатано біркою із підписами учасників огляду; військова куртка (польова) поміщена до поліетиленового пакету синього кольору опечатано біркою із підписами учасників огляду, вилучені предмети мають значення для кримінального провадження і має безпосереднє відношення до вчинення солдатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.410 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно маж бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Судом встановлено, що огляд місця події проводився 16.05.2019 р. військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону на території Одеської області та був витрачений певний час на передачу матеріалів кримінального провадження до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, а тому слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна лише 20.05.2019 р.

Оцінивши наведені старшим слідчим причини пропуску строку подання цього клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що такі причини пропуску строку для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, є поважними, тому можливо поновити цей строк.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено що майно, щодо якого ініційоване клопотання, є об`єктом кримінально протиправних дій, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Поновити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 строк для звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ході проведеного 16.05.2019 року огляду місця події майно шляхом заборони розпорядження та його користування на тимчасово вилучене майно, а саме: 21 одиницю трубчастого пороху, поміщено у білий конверт із підписами учасників огляду місця події; 18 одиниць трубчастого пороху разом з рукавицею поміщено до білого конверту із підписами учасників огляду місця події; 1 одиниця розсипчастого димчастого пороху, поміщено до білого конверту із підписами учасників огляду місця події; куртка чорного кольору, поміщена до поліетиленового пакету синього кольору та опечатана біркою із підписами учасників огляду; військова куртка (польова), поміщена до поліетиленового пакету синього кольору опечатана біркою із підписами учасників огляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1