ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 653/4059/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/631/19 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника третіх осіб адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Заступник начальника СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль КАМАЗ 5410 вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , МАЗ 503 автокран 10-20Т-С р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 шляхом заборони на їх відчуження, а також залізобетонні дорожні плити, розміщені поблизу КПВВ Чонгар, розміром 2 м/6 м/18 см в кількості 256 шт., та розміром 2 м/6 м/14 см - в кількості 207 шт. та 5 залізобетонних дорожніх плит, розміром 2 м/6 м/18 см, завантажені на вантажний сідловий тягач, які було вилучено в ході огляду місця події 11 листопада 2019 року в с. Чонгар, Генічеського р-ну, Херсонської обл.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року, вищевказане клопотання задоволено частково. Накладено на майно, а саме залізобетонні дорожні плити, розміщені поблизу КПВВ Чонгар розміром 2 м/6 м/18 см в кількості 256 шт., розміром 2 м/6 м/14 см - в кількості 207 шт. та 5 залізобетонних дорожніх плит розміром 2 м/6 м/18 см завантажені на вантажний сідловий тягач, які було вилучено в ході огляду місця події 11 листопада 2019 року в с. Чонгар, Генічеського р-ну, Херсонської обл. В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Автомобілі: - КАМАЗ 5410 вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 повернуто його власнику ОСОБА_9 ; - МАЗ 503 автокран 10-20Т-С р.н. НОМЕР_3 - ОСОБА_10 .
Зазначене рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно на яке накладено арешт, визнано у кримінальному провадженні речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді представник ТОВ «ВІП-Компанія Лтд» - адвокат ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді.
Апеляційна скарга мотивована дозволами про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Зокрема, апелянт зазначає про розбіжності у найменуванні тимчасово вилученого майна, а саме в протоколі огляду місця події від 11.11.2019 року, зазначено, що слідчим були виявлені бетонні плити, а у постанові слідчого від того ж числа, зазначено про те, що вилучені залізобетонні дорожні плити, про те згідно документації наданої ТОВ «ВІП-Компанія Лтд» вони є аеродромними плитами ПАГ-18 та ПАГ 14.
Крім того, апелянт зазначає про невідповідність протоколу огляду місця події вимогам абз.4 п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, оскільки в ньому не зазначені дати народження понятих та власника майна.
Також, апелянт звертає увагу на порушення процесуальних строків звернення слідчого до суду з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Зазначає апелянт і про безпідставність повернення слідчим суддею клопотання на доопрацюванню, оскільки воно цілком відповідало вимогам КПК.
На думку апелянта, не відповідає вимогам КПК і постанова від 15.11.2019 року про уточнення постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів. Більш того, зазначена постанова відсутня в матеріалах кримінального провадження.
Безпідставно, на думку апелянта, слідчим суддею зроблено висновок про наявність сумніву проте, що плити на які накладено арешт належать ТОВ «ВІП-Компанія Лтд», оскільки на підтвердження цього було надано договір купівлі продажу від 14.01.2019 року.
Крім того, апелянт вказує і на той факт, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, клопотанні про арешт майна від 15.11.2019 року, постанові про уточнення від 15.11.2019 року та інших матеріалах кримінального провадження, зазначено про те, що заявником у даному кримінальному провадження є Голова Чонгарської сільської ради ОСОБА_11 , в той час як у витязі з ЄРДР від 12.11.2019 року, зазначено про те, що відомості були внесені за усною заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення.
Також, апелянт зазначає і про те, що арешт накладений плити не дає змоги ТОВ «ВІП-Компанія Лтд» належним чином здійснювати законну підприємницьку діяльність.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчий суддя або суд накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 11 листопада 2019 року до Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява голови Чонгарської сільської ради ОСОБА_12 про те, що в с. Чонгар, Генічеського р-ну, Херсонської обл., ОСОБА_7 здійснює самовільне вивезення дорожніх плит з території КПВВ.

В цей же день за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0001919 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України та розпочато досудове розслідування.

11 листопада 2019 року під час огляду місця події, а саме вул. Берегової, с. Чонгар, Генічеського р-ну, Херсонської обл., поблизу КПВВ було виявлено автомобілі КАМАЗ 5410 вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , на якому завантажено 5 залізобетонних дорожніх плит розміром 1,9x6,0м та автомобіль МАЗ 503 автокран 10-20Т-С р.н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 , за допомогою яких здійснювалось завантаження залізобетонних дорожніх плит. Також, було виявлено 463 залізобетонні плити, які демонтовані та складені одна на одну.

Постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11 листопада 2019 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

12 листопада 2019 року, заступник начальника СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.
У ухвалою слідчого суду Генічеського районного суду від 14 листопада 2019 року вищевказане клопотання було повернуто прокурору, оскільки вони не відповідало вимогам КПК України, а саме в ньому не були зазначені перелік і види майна, плити належним чином не та не зазначені їх характеризуючі та відмінні ознаки.
15 листопада 2019 року, на виконання ухвали слідчого судді, слідчим проведено додатковий огляд місця події, а саме - залізобетонних плит, розташованих поблизу КПВВ Чонгар, за результатами якого встановлено, що кількість залізобетонних плит розміром 2 м/6 м/18 см складає 256 шт., а розміром 2 м/6 м/14 см - 207 шт.

В цей же день, постановою про уточнення постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, уточнено постанову про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 11 листопада 2019 року, згідно якої вважати речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001919 від 11 листопада 2019 року: - автомобіль КАМАЗ 5410 вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 ; - автомобіль МАЗ 503 автокран 10-20Т-С р.н. НОМЕР_3 ; - залізобетонні плити розміром 2 м/6 м/18 см в кількості 256 шт.; - залізобетонні плити розміром 2 м/6 м/14 см в кількості 207 шт.; - залізобетонні дорожні плити розміром 2 м/6 м/18 см завантажені на вантажний сідловий тягач в кількості 5 шт.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину, його ідентифікація та ідентифікація власника, слідчим суддею Генічеського районного суду від 14 листопада 2019 року клопотання було повернуто прокурору, проведено додатковий огляд місця події та уточнена постанова про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав колегія суддів вважає неспроможними.

З цих же підстав, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про наявність розбіжностей у найменуванні тимчасово вилученого майна в певних процесуальних документах, оскільки ці розбіжності були усунуті під час додаткового огляду місця події та уточнення постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.
Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу місця події вимогам абз.4 п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України (не зазначені дані про лати народження понятих та власника майна), оскільки саме в абз.4 п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, не передбачає зазначення такої інформації в протоколі.
Не гуртуються на матеріалах провадження і посилання апелянта на порушення процесуальних строків звернення слідчого до суду з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки як вбачається з самого клопотання вона датоване 11 листопада 2019 року, а надійшло до Генічеського районного суду Херсонської області 12 листопада 2019 року, тобто заступник начальника СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , у визначений КПК України строк, звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.
Погоджується колегія суддів і висновком слідчого судді наявність сумніву проте, що плити на які накладено арешт належали ПОП «Чонгар» та продані ТОВ «ВІП-Компанія Лтд», оскільки як слушно зазначено в оскаржуваній ухвалі в матеріалах провадження маються лише завірені ксерокопії певних документів, оригінали яких, до слідчого судді надані не були. Крім того, з наданих ксерокопій документів вбачається лише інформація про будівництво ПП ПОП «Чонгар» місцевого проїзду в оздоровчій зоні «Арабатської стрілки» і відсутні докази того, що Щасливцівська сільська рада розрахувалася з ПП ПОП «Чонгар» цими плитами.

Не є порушенням вимог КПК Україні і посилання апелянта на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, клопотанні про арешт майна від 15.11.2019 року, позастанові про уточнення від 15.11.2019 року та інших матеріалах кримінального провадження, зазначено про те, що заявником у даному кримінальному провадження є голова Чонгарської сільської ради ОСОБА_11 , в той час як у витязі з ЄРДР від 12.11.2019 року, зазначено про те, що відомості були внесені за усною заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, оскільки саме голова Чонгарської сільської ради ОСОБА_11 , відповідно до матеріалів провадження, і є тією особою, за повідомленням якої відповідні відомості було внесені до ЄРДР.
Безпідставними є і посилання апелянта на те, що арешт накладений плити не дає змоги ТОВ «ВІП-Компанія Лтд» належним чином здійснювати законну підприємницьку діяльність, оскільки як апеляційній скарзі, так і в матеріал провадження відсутня будь яка належна інформація, крім формального посилання на це в апеляційній скарзі, про такі обставини.
Істотних порушень вимог КПК України, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, оскаржувану ухвалу слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року, якою клопотання заступника начальника СВ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задоволено частково та накладено арешт на майно, а саме: залізобетонні дорожні плити, розміщені поблизу КПВВ Чонгар розміром 2 м/6 м/18 см в кількості 256 шт., розміром 2 м/6 м/14 см - в кількості 207 шт. та 5 залізобетонних дорожніх плит розміром 2 м/6 м/18 см завантажені на вантажний сідловий тягач, які було вилучено в ході огляду місця події 11 листопада 2019 року в с. Чонгар, Генічеського р-ну, Херсонської обл., а задоволенні іншої частини клопотання відмовлено без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2