Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2337/18
№ провадження 1-кп/541/50/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «ВІТАЛФУД», зареєстрованого проживання с. Старі Санжари, Новосанжарського району Полтавської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

20.05.2018, близько 9.00 год., ОСОБА_7 , на своєму автомобілі «Нісан», номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на паркувальному майданчику поряд з ДП «Миргородське лісове господарство», що знаходиться за адресою: вул. Козацька 22/1, м. Миргород, де на нього чекала ОСОБА_8 разом зі своїм онуком малолітнім ОСОБА_9 , 2014 року народження. Після того, як малолітній ОСОБА_10 сів до вищевказаного автомобіля, між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , на ґрунті давніх особистих неприязних відносин, виникла сварка.

У ході сварки, ОСОБА_7 , маючи намір та бажання на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у той час, як потерпіла повернулася до ОСОБА_7 спиною та мала намір відійти, наніс їй один удар правою ногою по задньо-внутрішній поверхні правого стегна. Від несподіванки потерпіла повернулася до ОСОБА_7 передньою частиною тіла. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , кистю правої руки, зімкненої в кулак, почергово наніс потерпілій 2 удари в область голови, у праву та ліву скроню, таким чином вгамувавши власний гнів та довівши злочинний умисел до кінця. Від отриманих ударів у ОСОБА_8 запаморочилась свідомість, вона втратила рівновагу та впала на кам`яне покриття тротуарної доріжки, удар при падінні прийшовся на праву верхню частину стегна та на нижню третину передньої поверхні правого плеча.

У результаті нанесених ОСОБА_7 ударів, потерпіла ОСОБА_8 , згідно висновків судово-медичних експертиз отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; синці, що розташовані на задньо-внутрішній поверхні правого стегна; в скроневій ділянці зліва; у скроневій ділянці справа, які по ступеню тяжкості, у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Свою вину в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_7 визнав частково. Пояснив, що умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень у нього не було. Він домовився з ОСОБА_12 про зустріч з своїм сином ОСОБА_13 . Оскільки його колишня дружина була на роботі, за домовленістю, сина повинна була вивести потерпіла. Вважає, що потерпіла навмисне вибрала місце зустрічі з ним біля приміщення Миргородського держлісгоспу, де розташовані камери відео спостереження та спровокувала його наступні дії. Потерпіла підвела до нього сина ОСОБА_13 , якого він забрав та посадив в салон автомобіля, а сам повернувся до неї, щоб забрати речі дитини. Коли він взяв речі та вже йшов до автомобіля, потерпіла почала його ображати нецензурною лайкою, називати різними принизливими словами, внаслідок чого він не стримався та наніс їй удар підйомом правої ноги в область ягодиці, а сам пішов до автомобіля. Потерпіла кинулась вслід за ним та намагалася на нього напасти. Відмахуючись, він наніс їй ляпаса долонею правої руки в ліву щоку. Потерпіла схопила його за руку і він визволяючи свою руку, задів нею по обличчю потерпілу. Ним було заподіяно лише один удар ногою по тілу потерпілої, та ляпас по обличчю, що на його думку, не могло спричинити тілесних ушкоджень, про які йде мова у висновку судово-медичної експертизи. Третього удару не було. Свідком сутички з потерпілою був його старший син ОСОБА_14 , який в цей час перебував в салоні автомобіля. Наголошує, що у нього були неприязні відносини з потерпілою до цього випадку, які були пов`язані з розлученням з її дочкою і його діями направленими на збереження сім`ї та участю у вихованні сина, стосовно чого йому створюються перешкоди.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 в заподіянні потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами перевіреними в судовому засіданні.

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 20 травня 2018 року вона на прохання своєї дочки вивела онука ОСОБА_15 на побачення з батьком - ОСОБА_7 до зупинки поряд з адміністративною будівлею ДП «Миргородське лісове господарство» . Обвинувачений приїхав автомобілем та вийшовши їй на зустріч взяв сина на руки і посадив в салон автомобіля. Підійшов до неї за речами дитини, а коли вона передала йому пакет та повернулася спиною, щоб іти , відчула сильний удар з-заді в праву ногу, в область стегна. Почула крик старшого сина ОСОБА_7 : «Папа не треба!». Онук закричав, оскільки був наляканий. Вона повернулася до ОСОБА_7 обличчям і він заподіяв їй два удари кулаком по голові: один в праву скроню, а інший в область лівої скроні. В неї запаморочилося в голові, вона втратила рівновагу та впала на бруківку. ОСОБА_7 сів у автомобіль та поїхав. Вона зателефонувала своїй дочці та повідомила її про те, що трапилося. Дочка викликала працівників поліції. Вона особисто написала заяву в поліцію з приводу події, що мала місце, звернулася в травмпункт. Коли поверталася додому, то зустріла сусідів: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які бачили в якому стані вона була після заподіяння їй обвинуваченим тілесних ушкоджень. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Миргородській ЦРЛ, на лікування затрачувала власні кошти. Характеризує ОСОБА_7 , як психічно нестійку особистість. Зазначає, що протиправними діями ОСОБА_7 їй було заподіяно значної моральної шкоди, яка проявилася з душевних стражданнях, фізичному болі, яких вона відчувала в зв`язку з отриманою травмою. Просить суд задовольнити поданий нею цивільний позов та стягнути з ОСОБА_7 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 4114,37 грн. та в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 50000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що потерпіла їх мати, а обвинувачений колишній чоловік. Вона по телефону домовилася з обвинуваченим про його зустріч з їх спільним сином ОСОБА_13 20 травня 2018 року. Дитину повинна була вивести до нього її мама - потерпіла ОСОБА_8 . Зустріч, на скільки їй відомо, відбулася біля приміщення Миргородського держлісгоспу. Потім їй на мобільний телефон зателефонувала потерпіла та повідомила, що обвинувачений її побив. Мама казала, що вона з обвинуваченим не розмовляла, а він підійшовши до неї став її ображати нецензурною лайкою, а потім наніс їй один удар ногою в область ноги та два удари кулаком по голові. Свідком цієї події не була, про все розповідає зі слів мами. Дізнавшись про подію, вона відразу ж викликала працівників поліції. Коли прийшла з роботи додому то мама лежала, на нозі у неї була гематома, під очима синці, припухлий ніс, обличчя червоне, на голові в височній частині були припухлості. ОСОБА_7 характеризує з негативної сторони, як агресивну та нестриману людину. З приводу його відносин з потерпілою зазначила, що вони до тієї події були нормальні та що конфліктів між собою у них не було. Зазначила, що після побиття у потерпілої погіршився стан здоров`я, почалися постійні головні болі, вона стала часто втомлюватися, отримала сильну психологічну травму;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що в травні місяці, точної дати не пам`ятає, близько 11 год. на подвір`ї біля будинку зустріла свою знайому ОСОБА_8 та її чоловіка. Потерпіла була в емоційно збудженому стані, обличчя було червоне, заплакане, на очах були крововиливи. На її запитання потерпіла повідомила, що її побив колишній зять ОСОБА_7 . Зі слів потерпілої він наніс їй 2 удари по голові та один удар по нозі. Пізніше довідалася, що у потерпілої був струс головного мозку з приводу чого вона лікувалася в лікарні;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що в травні 2018 року, точної дати вона не пам`ятає, біля входу в будинок зустріла свою сусідку ОСОБА_8 , яка була заплакана, обличчя червоне. Потерпіла, щось витирала під носом, їй здалося, що то була кров, але вона не впевнена. Потерпіла їй повідомила, що її побив бувший зять, а саме: наніс два удари по голові і один в ногу. Пізніше вона довідалася, що потерпіла проходила лікування в Миргородській ЦРЛ із струсом головного мозку;

- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що в травні місяці разом з батьком приїхав в м. Миргород на зустріч з меншим братом ОСОБА_19 . Ваня разом з ОСОБА_8 чекали їх біля приміщення Лісгоспу. Він сидів в салоні автомобіля, а батько вийшовши з автомобіля, заніс брата до машини, а сам пішов забрати речі до ОСОБА_20 . Двері автомобіля були відчинені, а тому він все добре бачив та чув. Потерпіла голосно нецензурною лайкою стала ображати батька. Батько забрав у неї сумки та заявив вимогу про припинення лайки в присутності дітей, на що потерпіла не відреагувала, тому батько вдарив її ногою по ягодицях. Потерпіла продовжила висловлюватися нецензурною лайкою внаслідок чого батько дав їй ляпаса по щоці. Це був саме ляпас, оскільки він чув звук удару. Ляпас був один. Потім він бачив, як потерпіла впала та майже відразу вскочила на ноги та кинулася до автомобіля, стала бити руками по машині і намагалася відірвати дзеркало. Батько їх заспокоїв і вони поїхали від приміщення Лісгоспу;

- заявою потерпілої ОСОБА_8 до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за спричинені їй тілесні ушкодження;

- заявою ОСОБА_21 працівника ДП «Миргородське лісове господарство», з якої вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції відеозапис з камери спостереження, що встановлена на фасаді ДП. «Миргородське лісове господарство»;

- протоколом огляду речей, та DVD-R диском, переглянутим в ході судового розгляду справи . На відеозаписі чітко зафіксовано події за яких ОСОБА_22 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , послідовність нанесених ним ударів, його послідуючі дії та дії потерпілої;

- протоколом слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_8 та відеозаписом даної слідчої дії, з якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 добровільно, розповіла та показала про обставини за яких їй були заподіяні тілесні ушкодження та про механізм заподіяння таких тілесних ушкоджень;

- висновками судово-медичних експертиз, з яких вбачається, що у потерпілої ОСОБА_8 було виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці, що розташовані на задньо-внутрішній поверхні правого стегна, в верхньо-середній нижній третині, в скроневій ділянці зправа, в скроневій ділянці зліва, які могли утворитися від дії твердих предметів, по ступеню тяжкості у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При перегляді DVD дисків експерт прийшов до переконання, що враховуючи кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілої, вони могли утворитися за вказаних нею обставин.

Суд не погоджується з позицію сторони захисту стосовно того, що обвинувачений при заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень діяв в стані сильного душевного хвилювання викликаного неправомірною поведінкою з боку потерпілої.

При цьому суд виходить з наступного: обвинувачений молодий чоловік, очолює підприємство, має в своєму підпорядкуванні інших осіб, як він сам стверджує, є спортсменом, а отже людиною емоційно витриманою, зважаючи на що суд сумнівається, що нецензурна лайка може викликати у такого чоловіка сильне душевне хвилювання. Обвинувачений розумів, що в автомобілі знаходилися його малолітні діти і не зважаючи на це, вважав за можливе, нанести удари жінці, в їхній присутності, не беручи до уваги те, яку психоемоційну травму він може своїми діями завдати дітям. Тобто, фактично, обвинувачений показує дітям особистий приклад поведінки в спілкуванні з жінкою, що є недопустимим, навіть не зважаючи на неправомірну поведінку потерпілої відносно нього.

Крім того, з переглянутого відеозапису чітко видно, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілій удар в той момент, коли вона ішла від нього, тобто конфлікт з її боку, був вже припинений, а обвинувачений його сам продовжив, заподіявши їй удар.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати по ст. 125 ч. 2 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює. Також судом враховується досудова доповідь Миргородського міськрайонного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області , яка показала середній рівень вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення, небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику. Існує можливість виправлення порушника без ізоляції від суспільства.

З урахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, віктимної поведінки потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 із застосуванням такого покарання як штраф.

Цивільний позов прокурора Миргородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Миргородської райдержадміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Вирішуючи питання стосовно поданого потерпілою на розгляд суду цивільного позову суд приходить до наступних переконань.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, в сумі 4114,37 грн. підлягає задоволенню в повному об`ємі, оскільки позивачкою надано на підтвердження понесених нею витрат на лікування відповідні чеки.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує фізичний біль та моральні страждання, які відчувала потерпіла при нанесенні їй тілесних ушкоджень, порушення звичного способу життя потерпілої, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, те що потерпіла ОСОБА_8 внаслідок нанесених тілесних ушкоджень змушена була пройти курс лікування, ту обставину, що потерпіла частково спровокувала дії обвинуваченого своєю власною поведінкою та приходить до переконання, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 підлягаю до задоволення на суму 25000 грн.

Вирішити долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323; 324 КПК України, суд ,-

з а с у д и в :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому по ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Цивільний позов прокурора Миргородської місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації 5185,57 грн. (п`ять тисяч сто вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят сім копійок) витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 4114,37 грн. (чотири тисячі сто чотирнадцять тисяч тридцять сім копійок) та в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 25000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

Речовий доказ по справі: DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостережень залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів , шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_23