справа № 462/4818/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002313 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м.Львова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адрсою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 07.11.2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 31.07.2018 року близько 23.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи поруч із магазином «Січовик», що по вул. Яворницького, 8 у м. Львові, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння та лежав на прибудинковій території, поруч із зазначеним магазином, таємно викрав в потерпілого шкіряну куртку чорного кольору, вартістю 700 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «SIGMA» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 900 грн., в якому знаходились дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайфсел», вартістю 10 грн. кожна, банківська картка ПАТ «ПриватБанк», а також туфлі синього кольору, вартістю 1400 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3020 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення про те, що 31.07.2018 року близько 23.00 год. знаходився поблизу магазину «Січовик», що по вул. Яворницького, 8 у м. Львові, зауважив потерпілого ОСОБА_4 , який лежав на вулиці, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому викрав в нього туфлі, куртку, в якій знаходився мобільний телефон та банківська картка ПАТ «ПриватБанк». З вартістю викраденого погоджується. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що жодних претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не має.. Щодо міри покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обставина, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий, непрацевлаштований, на обліках в психоневродиспансері та наркодиспансері не числиться, згідно характеристики ЛКП "Навколо базару" письмвоих скарг від сусідів та мешканців будинку не поступало.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку потерпілогоОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п'ять) місяців.
Речові докази: шкіряна куртка чорного кольору, мобільний телефон марки «SIGMA» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , чорного кольору, в якому знаходились дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайфсел», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1