УХВАЛА
07 серпня2019 року

м. Київ
справа № 130/1026/18
провадження № 51-3866ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року,
встановив:
За вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
У касаційній скарзі захисник не погоджується із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, просить їх скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з огляду на таке.
Статтею 427 КПК встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у ній зазначається обґрунтування вимог особи до суду, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

При цьому слід зазначити, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом з тим, захисник зазначених вимог процесуального закону не дотримався, оскільки у касаційній скарзі не наведено обґрунтувань незаконності судових рішень, які оскаржуються, з огляду на положення статей 412-414 КПК.
Крім того, касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про необхідність закриття кримінального провадження, як того просить захисник, з огляду на положення статей 284, 413 КПК, та вказівок на те, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду та не були належним чином розглянуті, всупереч вимогам статті 419 цього Кодексу.
Натомість за змістом касаційної скарги захисник висловлює свою думку щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження. Проте вказані обставини, в силу статті 438 КПК, не можуть слугувати підставою для здійснення провадження судом касаційної інстанції.

Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3