У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

04.12.2019 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

поручителів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні в м. Борисполі з повною фіксацією технічними засобами клопотання заступника прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, по матеріалам досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 07.11.2019, підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Новоград-Волинський Житомирської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.346 України,
в с т а н о в и в :

Бориспільською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000109 від 07.11.2019, в рамках якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 346 КК України.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про статус народного депутата України» (надалі Закон) - народний депутат України є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України. Народний депутат здійснює свої повноваження на постійній основі. При виконанні своїх повноважень народний депутат керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі. Держава гарантує народному депутату забезпечення необхідними умовами для здійснення ним депутатських повноважень.
Також, відповідно до ст. 26 Закону - ніхто не має права обмежувати повноваження народного депутата, крім випадків, передбачених Конституцією України, цим та іншими законами України.
Статтею 27 Закону визначено - народному депутату гарантується депутатська недоторканність на весь строк здійснення депутатських повноважень.
Зазначені права та гарантії народного депутата закріплені у Розділі IV
«ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ» Основного Закону України - Конституції України.
Відповідно до протоколу Центральної виборчої комісії від 03.08.2019 ОСОБА_10 обраний народним депутатом України 9 скликання та згідно Постанови Верховної Ради України № 20-IX від 29.08.2019 обраний головою комітету з питань енергетики та житлово-комунальних послуг у Верховній Раді України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2019 близько 19 години ОСОБА_10 перебував у приміщенні ДП «Зал офіційних делегацій», що знаходиться на території ДП «МА «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7 в с. Гора.

В цей же час до вказаного приміщення зайшов ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_5 , які прибули до ДП «МА «Бориспіль» о 18 год. 40 хв. рейсом PS 780. Останній за допомогою мобільного телефону здійснював відеозйомку.
Так, ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та пошкодження його майна, у зв`язку із виконанням ОСОБА_10 державної діяльності, діючи за пособництва ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_10 є народним депутатом України та головою комітету з питань енергетики та житлово-комунальних послуг у Верховній Раді України, підійшов до ОСОБА_10 та почав висловлювати незадоволення з приводу знаходження ОСОБА_10 у приміщенні ДП «Зал офіційних делегацій», що знаходиться на території ДП «МА «Бориспіль» по вул. Бориспіль-7, а також з приводу державної діяльності останнього як народного депутата та голови комітету з питань енергетики та житлово-комунальних послуг у Верховній Раді України. У цей час ОСОБА_11 , керуючись метою впливу на державну діяльність ОСОБА_10 як народного депутата України та голови комітету з питань енергетики та житлово-комунальних послуг у Верховній Раді України, почав нецензурно висловлюватись та словесно ображати ОСОБА_10 .
Після цього ОСОБА_11 схопив ОСОБА_10 за сорочку та застосував фізичну силу, притиснувши його до стіни, в той час як ОСОБА_5 , з метою усунення перешкод щодо опору ОСОБА_10 протиправним діям ОСОБА_11 , схопив лівою рукою ОСОБА_10 за передпліччя його лівої руки, внаслідок чого завдав ОСОБА_10 фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні грудної клітки праворуч та по середнє-ключичній лінії в проекції 2 ребра, ліворуч по середнє-ключичній лінії в проекції 2 ребра, переднє-паховій лінії зліва в проекції 3 ребра, на передній поверхні лівого плеча в верхній та середній третинах, кожне із яких за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігаються у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
В подальшому, ОСОБА_11 діючи з тією ж метою впливу на ОСОБА_10 , у зв`язку із його державною діяльністю як народного депутата та голови комітету з питань енергетики та житлово-комунальних послуг у Верховній Раді України, діючи за пособництва ОСОБА_5 , який далі проводив відео зйомку на мобільний телефон та продовжуючи застосовувати фізичну силу, вчиняв дії з метою усунення перешкод щодо опору ОСОБА_10 протиправним діям ОСОБА_11 , продовжуючи нецензурно висловлюватись у сторону ОСОБА_10 , схопив його правою рукою за сорочку та застосувавши фізичну силу пошкодив її.

03.12.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 346 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.11.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду від 07.11.2019, яким зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення разом із додатком; висновок судово-медичної експертизи №042-2202-2019 від 14.11.2019.
Санкція ч. 2 ст. 346 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 та постійно змінює місце свого проживання, а також враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнанні винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, при цьому використовуючи наявний у нього паспорт для виїзду за кордон, матиме можливість уникати викликів слідчого, прокурора чи суду та можливість переховуватися від слідчого, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_5 , вільно проводячи дозвілля, буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 та свідків у даному кримінальному провадженні, примушуючи їх давати неправдиві показання.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину спільно із ОСОБА_11 , який є достатньо відомою у суспільстві особою, а тому користуючись цим та використовуючи різні засоби та методи, в тому числі медійні, матиме можливість чинити тиск на слідчого, прокурора та суд при прийнятті процесуальних рішень у кримінальному провадженні та проведення слідчих дій.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до 178 КПК України у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:
- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 346 КК України;
- кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 346 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання до 7 років позбавлення волі;
- наявний ризик продовження чи повторення протиправної поведінки ОСОБА_5 .
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, на даному етапі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурори підтримали дане клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив свою причетність до вчинення вказаного злочину. Винним себе не визнає та просить відмовити у задоволенні клопотання прокурорів.
Захисник ОСОБА_6 підтвердила позицію свого підзахисного. Вказала на відсутність вагомих наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та відсутність обґрунтованої підозри. Тобто вчинення таких дій, як заподіяння шкоди майну потерпілого (пошкодження сорочки) чи нецензурна лексика та/або образа останнього не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 346 КК України. В матеріалах кримінального провадження відсутній жодний належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_10 заподіяно легких тілесних ушкоджень саме ОСОБА_5 , а саме не міститься відповідного дослідження слідів пошкодження одягу, пов`язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень або інших експертиз, що вказують на причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 , та тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 . Тому просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Разом із цим, захисником ОСОБА_6 були подані письмові заяви та письмові зобов`язання поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які в судовому засіданні висловили своє бажання взяти на поруку ОСОБА_5 , розуміючи всі процесуальні права та обов`язки поручителів.

Заслухавши мотиви прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, поручителів та дослідивши додані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що не вирішуючи питання щодо вини чи невинуватості ОСОБА_5 , прокурор надав достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення, з урахуванням зазначених у клопотанні і досліджених у судовому засіданні доказів та положення, викладеного в Рішенні ЄСПЛ по справі Мюррей проти Сполученого Королівства у п. 55, а саме: факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, встановив, що існують достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин.
Детально перевіривши дані, які підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 346 КК України, слідчий суддя визнав їх достатніми на даному етапі досудового розслідування, а висунуту підозру обґрунтованою і вважає такі висновки правильними та належним чином мотивованими.
Згідно із ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із положенням статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд вважає, що прокурором не було доведено ризик щодо можливого переховування від слідства, шляхом виїзду за кордон, так як ОСОБА_5 сам з`являється за викликом до прокурора та суду. Також, на думку суду є недоведеними ризики впливу ОСОБА_5 , через органи державної влади на потерпілого ОСОБА_10 , який є народним депутатом України та свідків, а також продовжувати кримінальне правопорушення. Дані ризики не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Проте, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 , є помічником достатньо відомої в суспільстві особи ОСОБА_11 , а тому, користуючись цим та використовуючи різні засоби та методи, в тому числі медійні, матиме можливість чинити тиск на слідчого, прокурора та суд при прийнятті процесуальних рішень у кримінальному провадженні та проведенні слідчих дій, а тому даний ризик є актуальним.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд не погоджується з позицією прокурора про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу, який міг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , щодо виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, а також ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло є занадто суворим для запобігання зазначеному ризику, а тому заяви поручителів підлягають задоволенню.
Відповідно до правової позиції, викладеної Європейським судом з прав людини вважає, що стаття 5 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що дана стаття гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції (рішення у справах «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium), 18 червня 1971 року, п. 65, SeriesAno. 12, та «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv. the Netherlands), 24 жовтня 1979 року, п. 37, SeriesAno. 33), а тому має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , щодо взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_5 .
У відповідності до ст. 180 КПК України - особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового poзслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, грунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.
Суд зазначає, що всі особи, котрі надали заяви про передачу ОСОБА_5 їм на поруки, користуються авторитетом та довірою суду та в повній мірі підходять під осіб, котрим можлива передача підозрюваного на поруки, однак суд вважає за необхідне визначити лише двох поручителів, а саме народних депутатів України ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , довіра до яких підтверджена голосами їх виборців, які зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_5 визначених судом обов`язків.
Враховуючи те, що вказані поручителі подали заяви з письмовими зобов`язаннями, суд не вбачає підстав відбирати їх у поручителів повторно.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 180, 184, 193-194, 196, 376, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання заступника прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Новоград-Волинський Житомирської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому, запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Визначити поручителями підозрюваного ОСОБА_5 громадян України, народних депутатів України: ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим чи свідками по даному кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.
Строк дії обов`язків покладених судом визначити до 24-00 год. 01.02.2020 року включно.
Роз`яснити поручителям ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27. ч. 2 ст. 346 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, і вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу та зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити їх право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу, а також роз`яснити, що у разі невиконання ними взятих на себе обов`язків, на них може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснювати прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області та поручителям ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:30 год. 06.12.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1