Справа № 1-9/11/0408
1/214/8/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України
про задоволення заяви про самовідвід

09 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

підсудного ОСОБА_5 ,

його представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, перебуває у провадженні судді ОСОБА_1 з травня 2016 року.

04 липня 2019 рокуухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу дану кримінальну справу було повернуто для провадження додаткового розслідування.

Однак рішенням Дніпровського апеляційного суду від 10.09.2019 року ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2019 рокубуло скасовано та направлено кримінальну справу до суду першої інстанції для нового розгляду без зазначення при цьому «тим же складом суду», у зв`язку з чим Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 02.10.2019 року справу було повернуто для розгляду судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_11 , який заявив самовідвід у зв`язку порушенням автоматизованого розгляду справи, оскільки, на його думку, розгляд справи має продовжувати саме суддя ОСОБА_1 .

Однак суддя ОСОБА_1 уважає, що не може продовжувати розгляд справи та підлягає самовідводу, виходячи з наступного.

Право судді на самовідвід відображено у тексті Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року.

Згідно підпунктів 1-3 п. 2.5. цих Принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Отже, по-перше, як уже зазначалось вище, ухвалою суду апеляційної інстанції дану кримінальну справу було повернуто до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу для її нового розглядубез зазначення при цьому «тим же складом суду».

По-друге, починаючи з травня 2016 року і до 04 липня 2019 рокупідсудний ОСОБА_5 жодного разу не з`явився в судові засідання, і постанови суду про його примусовий привід посадовими особами поліції у належний спосіб не виконувались, однак ОСОБА_5 між судовими засіданнями неодноразово зустрічав головуючого у справі суддю ОСОБА_1 у будівлі суду та поза будівлею суду, намагаючись розповідати йому про обставини справи та пропонуючи йому не псувати з ним відносин, а також у присутності судді ОСОБА_1 неодноразово образливо висловлювався в адресу як суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, так і суддів Дніпровського апеляційного суду, а після того, як кримінальну справу за його обвинуваченням було передано судді ОСОБА_1 з канцелярії суду, ОСОБА_5 з`явився у приймальню судді зі своїм представником ОСОБА_6 та іншим громадянином і в їх присутності, а також у присутності секретарів судового засідання ОСОБА_12 , ОСОБА_2 та помічника судді ОСОБА_13 , заявив судді ОСОБА_1 , що якщо той не ухвалить вирок такий, як йому, ОСОБА_5 , треба, то він знайде спосіб, як на суддю ОСОБА_1 вплинути.

Отже, у зв`язку з такими обставинами у судді ОСОБА_1 не могло не скластись реального негативного ставлення до підсудного ОСОБА_5 , а у сторонніх осіб могли виникнути сумніви в неупередженості судді ОСОБА_1 .

Прокурор та потерпіла при вирішенні питання про самовідвід судді поклались на розсуд суду, підсудний, його захисник та його представники заперечували проти задоволення заяви судді про самовідвід, при цьому підсудний заявив, що він вважає суддю ОСОБА_1 , на відміну від його колег, самою порядною людиною у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід за зазначених ним підстав, що передбачено як Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року та Кодексом суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року, так і положеннями ст. ст. 54-56 КПК України (в редакції 1960 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 54-56 КПК України (в редакції 1960 року), -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .