ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2516/19 Справа № 204/4387/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

16 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, до 04 жовтня 2019 року.
Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за кожним судовим викликом; не відлучатися із місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками.
На зазначену ухвалу прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення щодо вирішення обвинувачення по суті.
Рішенням від 13 червня 2019 року Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Отже, положеннями кримінального процесуального закону окреме оскарження ухвали суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не передбачено, а вищенаведеним Рішенням Конституційний Суд України інші положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі неможливість окремого оскарження ухвали суду про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції неконституційними не визнано.
Виключних обставин, які б свідчили про необхідність невідкладної перевірки судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості вищевказаної ухвали суду, не вбачається.
Відповідно до п. 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2019 року.
Копію даної ухвали та оригінал апеляційної скарги з додатками надіслати особі, яка її подала прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_2