ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2174/19 Справа № 193/601/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що оскільки ОСОБА_7 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя трьох людей, шкода, завдана злочинним діянням потерпілим жодним чином не відшкодована, тому, суд дійшов висновку, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою застосувати щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений ОСОБА_7 вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки не дивлячись на наявність у нього стягнень, які погашені в установленому законом порядку, має і заохочення та вважає, що виправився.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в ДУ «Софіївська ВК №45» знаходиться з 25 липня 2014 року, працездатний, залучений до праці в церкві установи, до своїх обов`язків старости церкви ставиться добросовісно, виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок в відділенні де утримується.
Згідно характеристики ОСОБА_7 характеризується позитивно, свідомо дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання, за добру поведінку та сумлінне ставлення до виконання робіт з благоустрою відділення має чотири заохочення, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримання поблажливості, залучений до праці в церкві установи, до своїх обов`язків старости церкви ставиться добросовісно, виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок в відділенні де утримується, приймає участі у реалізації програми диференційного виховного впливу «Правова просвітa» та «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження», підтримує зв`язки з рідними шляхом телефоних розмов, перебуває на профілактичному обліку установи, як особа схильна до виготовлення та зберігання вибухо-небезпечних речовин, вину в скоєнному злочині визнає, за вироком суду має позов 200000,00 грн., виконавчі листи до установи не надходили згідно довідки, яку було надано до суду від бухгалтера ДУ «Софіївська виправна колонія №45» ОСОБА_9 .. Також засуджений ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до виготовлення та зберігання вибухово-небезпечних речовин.
Судом також враховано, що засудженому ОСОБА_7 11.04.2019 року було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми закону відповідно до витягу з протоколу № 6 від 11.04.2019 року за ст. 81 КК України. Окрім того, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання має 5 стягнень, останні в 2016 та 2017 році.
Надаючи оцінку наведеним обставинам в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.
При цьому, колегія суддів виходить й з того, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти громадської безпеки, та покарання, яке він наразі відбуває, призначено йому також за вчинення цього виду злочину.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого злочину, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання має чотири заохочення, соціально корисні зв`язки, не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_7 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Доводи ОСОБА_7 про необґрунтованість постановленої ухвали є безпідставними, суд оцінив всі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання установи виконання покарань.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4