Ухвала
Іменем України
20 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 617/513/17
провадження № 51-9162 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 ,

встановив:

До початку касаційного розгляду суддя ОСОБА_1 , який входить до складу колегії суддів, заявив самовідвід з підстав передбачених частиною 1 пунктом 4 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку про наступне.
Як убачається з матеріалів провадження, до Верховного Суду звернувся ОСОБА_4 із касаційною скаргою про перегляд вироку Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року щодо нього.
Судом встановлено, що вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 23 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за частиною 2 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 23 травня 2017 року без зміни.
Постановою Верховного Суду від 25 липня 2019 року, де суддя ОСОБА_1 перебував у складі колегії суддів, скасовано ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2018 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
За наслідками нового апеляційного розгляду Харківський апеляційний суд 03 жовтня 2019 року постановив свій вирок, яким вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 23 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 скасував в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 призначив покарання за частиною 2 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за частиною 2 статті 289 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Отже, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення постановлене в межах одного і того ж кримінального провадження, в якому суддя ОСОБА_1 вже брав участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловлював по суті свою позицію у судовому рішенні.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За таких обставин, участь судді ОСОБА_1 , котрий здійснював розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у складі колегії суддів Верховного Суду та є доповідачем у даному кримінальному провадженні за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, викликає сумнів у його неупередженості.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК, Суд

постановив:
Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити та здійснити повторний автоматизований розподіл матеріалів за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3