ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1827/19 Справа № 194/120/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Копейськ, Челябінської області Російської Федерації, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.08.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 25.06.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково 03.07.2017 року з місць позбавлення волі, не відбутий строк покарання 7 місяців 2 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
ОСОБА_6 приблизно в середині жовтня 2018 року, знаходячись у лісі, розташованому поблизу с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання, для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, не маючи спеціального дозволу - ліцензії, на придбання та зберігання наркотичних засобів, умисно, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня 1999 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів; України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» із змінами, умисно, незаконно, повторно придбав (знайшов) речовину рослинного походження зеленого кольору загальною масою не менш ніж 59,944 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить не менш ніж 53,92 г, та маючи умисел на незаконне, повторне зберігання, для особистого вживання без мети збуту, незаконно придбаного ним особливо небезпечного наркотичного засобу, залишив його собі, та цього ж дня, переніс вказаний наркотичний засіб за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де став умисно, незаконно, повторно, зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для особистого вживання без мети збуту.
01 листопада 2018 року в період часу з 20:50 год. до 21:50 год. у ході проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 194/1586/18 від 10 жовтня 2018 року, за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в присутності двох понятих у ОСОБА_6 у приміщенні літньої кухні, розташованої на території домоволодіння виявлено та вилучено, на шафі та полицях шафи:
1) Поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження масою 49,460 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 44,514 г;
2) Паперовий згорток з речовиною рослинного походження масою 9,110 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 8,163 г;
3) Пластиковий флакон з речовиною рослинного походження масою 0,905 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,819 г;
4) Поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження масою 0,469 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,424 г.
Виявлені та вилучені під час проведення обшуку речовини рослинного походження, загальною масою 59,944 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 53,92 г, ОСОБА_6 умисно, незаконно, повторно, зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту.
Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що до складу його сім`ї входять пристарілі батьки, які потребують його допомоги і догляду, за місцем проживання відсутні скарги відносно нього, не врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, що шкоди даним діянням нікому не заподіяно.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України, доведеність його вини в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів, аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому не було достатньою мірою враховано наявність обставини, яку належить вважати такою, що пом`якшує його покарання - щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують.
Крім того, судом першої інстанції достатньою мірою не враховано досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_6 , складену 15 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним відділом філії Державна установа Центр пробації у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України, згідно якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпечності для суспільства.
Не було достатньою мірою враховане і те, що обвинувачений є пенсіонером, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Не було враховано судом першої інстанції і наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні батьків похилого віку, а саме: матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року (а.с. 93).
Колегією суддів також враховується ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в суді апеляційної інстанції щиро розкаявся та запевнив, що вчинене ним кримінальне правопорушення є останнім.
При цьому колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений є немолодою особою, відомості про причетність його до будь-яких інших правопорушень як до, так і після скоєння інкримнованого йому кримінального правопорушення відсутні. Він має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання.
На думку колегії суддів, вищезазначені обставини та відомості про особу ОСОБА_6 , ставлення його до вчиненого, конкретні обставини вчиненого, у сукупності дають достатні підстави для висновку про можливість виправлення цього обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Виходячи з наведеного,колегія сцддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 такою, що підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: