Справа №487/5989/17
Провадження №1-кп/487/113/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перекладачів ОСОБА_14 , ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судо вому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), особу обвинувачених, які раніше не судими ( ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України),не мають постійного місця роботі і офіційного стабільного джерела доходу, відсутністю стійких соціальних зв`язків та факторів, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 є громадянами Грузії, ОСОБА_7 громадянкою України, за місцем своєї реєстрації не проживали, відсутність соціальних зв`язків та факторів, які б стримували обвинувачених за місцем їх тимчасового проживання, а також з урахуванням суми матеріальних збитків, спричинених потерпілим, які не відшкодовані, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, а також із застосуванням практики Європейського суду з прав людини, як джерела права щодо наявності публічного інтересу, який переважає презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи, у зв`язку з чим інші з альтернативні запобіжні заходи, більш м`які ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 ОСОБА_12 просила в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Захисник ОСОБА_12 заявила клопотання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходку з тримання під вартою на особисте зобов`язання посилаючись на те, що прокурором не доведені, що заявлені ризик не зменшились, не підтверджено будь-якими доказами існування ризику переховуватися від суду та відсутні підстави вважати, що обвинувачена не буде виконувати прокладені на неї процесуальні обовязки, а також з урахуванням того, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, оскілки має родину батьків, які проживають у м. Конотоп, заміжня, мала дітей, які після народження померли, не є соціально небезпечною особою, раніше не судима.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора, підтримала клопотання захисника.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 ОСОБА_13 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків, обвинувачений раніше не судимий, має місце проживання, допитані усі потерпілі, тому вважала можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав свого захисника.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на відсутність доказів щодо підтвердження існування ризиків, ідентичність клопотання про продовження запобіжного заходу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника ОСОБА_11 , заперечував проти клопотання прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з носінням електронного засобу контролю, або інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на відсутність вини обвинуваченого у інкримінуємому йому злочині, оскільки в момент скоєння злочину він перебував за межами міста, та жодної майнової вимоги з боку будь-яких осіб до нього не заявлені. Крім того ОСОБА_9 має постійне місце проживання, родину та офіційно одружений, наміру переховуватися від слідства не має.
В судовому засіданні ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 та ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченої ОСОБА_7 і обвинуваченому ОСОБА_9 .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалами слідчого судді та суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинувачених закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачені раніше не судимі ( ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України),не мають постійного місця роботі і офіційного стабільного постійного джерела доходу, не мають стійких соціальних зв`язків та факторів, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі, але інкримінуємі їм злочини вчинені ними разом за попередньою змовою. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 є громадянами Грузії та не мають постійного місця реєстрації на території України, ОСОБА_7 є громадянкою України, зареєстрована в м. Конотоп Сумської області, але за своїм зареєстрованим місцем проживання не проживала, не має постійного зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, особи обвинувачених, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання, номери зв`язку та персональні дані яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки, кількості вчинених ними кримінальних правопорушень, відсутність офіційних джерел доходу та продовжити злочинну діяльність.

Отже, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Тому, клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів, що вказаний вид запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а також з урахуванням кількості вчинений злочинів, суми матеріальних збитків, спричинених потерпілим, які не відшкодовані. При цьому, посилання захисника на наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та батьків в м. Конотоп не є підставою для зміни запобіжного заходу, з урахуванням того, що за своїм зареєстрованим місцем проживання не проживала тривалий час, при цьому перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , але інкримінуємі їм злочини вчинені ними разом з чоловіком за попередньою змовою та вказані обставини не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу, будь-яких інших доказів суду не надано.

Крім того суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів, що вказаний вид запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. При цьому, посилання захисника на наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання та родини не є підставою для зміни запобіжного заходу, та вказані обставини не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу, будь-яких інших доказів суду не надано.

Доводи захисників та обвинувачених про можливість застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 08.09. 2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 08.09.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 08.09.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченої ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 08.09.2019 року до 17-00 годин.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 - відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу Махачашвілі Амірану відмовити.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3