Справа №591/19/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/717/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну покарання відповідно до частини 5 статті 53, частини 3 статті 57, частини 1 статті 58, частини 1 статті 62 Кримінального кодексу України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року про відмову у задоволенні подання про зміну штрафу іншим видом покарання або розстрочку суми штрафу засудженому вироком Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2019 року старший інспектор Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_10 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з поданням, в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, в якому просила розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_9 відповідно до закону.

Ухвалою Зарічного районного м. Суми від 02.07.2019 року відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про заміну штрафу іншим видом покарання або розстрочкою суми штрафу засудженому вироком Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, прокурор Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просила ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в іншому складі суду.

На переконання прокурора, подання сформульовано і спрямоване до суду у відповідності із положеннями ст. 26 КВК України, так як положення ч. 5 ст. 53 КК України викладено таким чином, що при вирішенні відповідного питання, суду надано можливість альтернативного вибору заходу, який можливо застосувати до засудженої особи у разі відсутності підстав для розстрочки, суд може замінити штраф громадськими, виправними роботами або позбавленням волі.

Зазначила, що в порушенням вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, судом першої інстанції прийнято рішення про проведення розгляду клопотання без участі засудженого ОСОБА_9 та без наявності відомостей про його належне сповіщення. Думка прокурора щодо неможливості проведення судового розгляду клопотання без участі засудженої особи та необхідності повторного виклику особи у судове засідання, судом першої інстанції до уваги не було взято.

У порядку підготовки справи до судового розгляду, апеляційним судом за місцем проживання засудженого ОСОБА_9 , за допомогою поштового зв`язку, була надіслана судова повістка про виклик, проте поштове відправлення було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 34-36). Таким чином, враховуючи те, що участь ОСОБА_9 в судовому засіданні є необов`язковою, виходячи з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в іншому складі суду, пояснення захисника ОСОБА_7 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, подання органу пробації подано без додержання вимог ч. 3 ст. 26 КВК України, оскільки не зрозуміло, яке питання ставиться у поданні на вирішення суду: чи питання про розстрочку виплати невиплаченої суми штрафу, чи питання про заміну несплаченої сум штрафу іншим покарання; а також не зазначено доказів на обґрунтування подання.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Зокрема, у відповідності до положень ч. 3 ст. 26 КВК України, в разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З вказаної норми слідує, що кримінально-виконавча інспекція, у разі сплати засудженим штрафу, може звернутись з поданням або про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або про його заміну.

Порядок вирішення питання про заміну покарання визначений Розділом VIII КПК України, проте даними нормами не передбачено можливості залишати подання без руху та надання часу для їх усунення, а тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні даного подання, з підстав не додержання вимог ч. 3 ст. 26 КВК України.

Слід зазначити також, що виходячи з положень ч. 4 ст. 53 КК України, при вирішення питання про розстрочення виплати несплаченої суми штрафу, суд має врахувати майновий стан особи. Разом з тим, у поданні старшого інспектора Зарічного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області не вмотивовані причини, за яких вона просить розстрочити штраф ОСОБА_9 . Доказів на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_9 не має фінансової можливості сплатити штраф в сумі 850 грн. 00 коп., надано не було.

З приводу вимог подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт чи позбавлення волі, то колегія суддів звернута є увагу на те, що відповідно до приписів ст. 57 КК України виправні роботи можуть бути призначені лише до осіб, які офіційно працевлаштовані. Також, частиною 3 ст. 56 КК України визначено перелік осіб, до яких не призначається такий вид покарання, як громадські роботи, у тому числі особам з інвалідність першої та другої групи, пенсіонерам.

Проте, до матеріалів подання не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 зокрема працює, та у нього відсутні обмеження для призначення покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, за відсутності доказів на обґрунтування подання, суд першої інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про заміну штрафу іншим видом покарання, або про розстрочення його сплати.

Колегія суддів не вбачає також підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, в зв`язку з розглядом подання за відсутності засудженого, який не був наладженим чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції вживались заходи щодо належного сповіщення ОСОБА_9 , шляхом надсилання на адресу його проживання повідомлення при виклик до суду (а.с. 6). Крім того, згідно до телефонограми, складеної помічником судді, захисник ОСОБА_7 зобов`язався забезпечити явку в судове засідання засудженого.

Колегія суддів вважає що розгляд справи за відсутності засудженого не призвело до порушення його права на захист, оскільки його інтереси в судовому засіданні були представлені захисником адвокатом ОСОБА_7 , який брав участь в обговоренні подання.

Крім того, захисник ОСОБА_7 повідомив, що під час розгляду кримінального провадження були непоодинокі випадки неявки в судове засідання засудженого ОСОБА_9 без поважних причин, до нього судом застосовувався привід.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що проведення судового засідання за відсутності засудженого, беручи до увагу те, що дане подання не розглядалось по суті, не призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про зміну штрафу іншим видом покарання або розстрочку суми штрафу засудженому вироком Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_9 , залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4