Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/5423/19
пр. № 1-кп/759/727/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2019 за № 0000508, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, 01.11.2018 приблизно о 16 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля входу на територію ринку ТД «Дніпро», що розташований по бул. Кольцова, 12 в м. Києві. Придбавши кілька біляшів, в розташованому неподалік кіоску, в якому фізична особа - підприємець ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність з реалізації випічки, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, залишились поряд з ним. Незабаром ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, почали безпричинно стукати по стінках кіоску ОСОБА_7 та на зауваження останньої реагували нецензурною лайкою. Усвідомлюючи, що вони знаходяться в громадському місці, при значному скупчені громадян, та нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, з хуліганських спонукань спровокували конфлікт з підприємцем ОСОБА_8 , яка була змушена припинити роботу власної торгівельної точки. Поводячись агресивно та висловлюючись нецензурно, ігноруючи при цьому зауваження сторонніх громадян, а також запрошеного ОСОБА_8 охоронця ринку, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, не бажаючи припиняти свої неправомірні дії та протиставляючи себе загальноприйнятим нормам моралі, почали штовхати зазначених громадян та наносити їм удари руками. Продовжуючи далі свої хуліганські дії, ОСОБА_3 кулаком руки наніс удар по склу вітрини кіоску ОСОБА_7 , внаслідок чого воно розбилось, після чого разом з ОСОБА_9 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження та який засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.04.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України, з місця вчинення злочину втекли, завдавши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4755 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 01.11.2018 приблизно о 17 год. 00 хв. перебував зі своїм знайомим ОСОБА_11 на ринку ТД «Дніпро», що розташований по бул. Кольцова, 12 в м. Києві, де вони у кіоску купили пиріжки та з`їли. Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Потім вони почали сперечатися з потерпілою ОСОБА_8 , яка їм ці пиріжки продала, при цьому вони висловлювалися нецензурною лайкою. Потерпіла покликала охоронця ринку і між ними та охоронцем почалася штовханина, під час якої він ( ОСОБА_3 ) розбив вітрину кіоску. На даний час шкоду він відшкодував у сумі 2400 грн. Іншу суму має відшкодувати ОСОБА_11 . Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиросердно розкаявся, просив суд суворо його не карати. Крім того, показав, що стосовно ОСОБА_11 вже ухвалено вирок суду і він відбуває покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 01.11.2018 приблизно о 16 год. 40 хв. вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо; відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 2400 грн, що підтверджується розпискою; за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 296 КК України, а саме у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, його особу, зокрема, його молодий вік, а також те, що він розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду потерпілій, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом, який прилучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1