Справа № 682/3294/19
Провадження № 1-кп/682/246/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000136 від 16.03.2019 р про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сьомаки Славутського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15 березня 2019 року близько 12.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кабінету сектору з питань реєстрації місця проживання Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області по вул. Богдана Хмельницького, 50 в с. Берездів Славутського району Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, таємно викрав зі столу гаманець, що належить ОСОБА_4 і не становить будь-якої майнової цінності для неї.

Цього ж дня близько 12.45 год поряд з приміщенням Берездівської сільської ради ОСОБА_5 оглянув викрадений гаманець та, виявивши у ньому пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , написаний на аркуші паперу пін-код до неї, керуючись корисливим мотивом, з метою подальшого зняття готівкових коштів, що перебували на банківському рахунку потерпілої, незаконно заволодів банківською карткою, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім того, 15.03.2019 р в період часу з 13:08 год до 13:11 год ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_4 , скориставшись викраденою платіжною банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку потерпілої, шляхом здійснення трьох транзакцій - зняття готівкових грошових коштів через банкомат ПАТ КБ «Ощадбанк», розташований по вул. Богдана Хмельницького, 50 в с. Берездів Славутського району Хмельницької області, таємно викрав грошові кошти в сумі 3141 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

05 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував заподіяну шкоду;

- потерпіла ОСОБА_4 здійснила акт прощення обвинуваченого;

- сторони узгодили міру покарання, яку слід призначити ОСОБА_5 за за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочинами невеликої (ч.1 ст.357 КК України) та середньої (ч.1 ст.185 КК України) тяжкості.

Обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені у ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, здійснила акт прощення обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України; підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобіганню вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, добровівльно відшкодував заподіяну шкоду.

Учасники в підготовчому засіданні просять угоду про примирення затвердити.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою та обвинуваченим угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Остаточне покаранняобвинуваченому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речові докази - два оптичних диска з відеозаписом обставин зняття обвинуваченим коштів через банкомат Ощадбанку в с. Берездів Славутського району та з відомостями про рух коштів по картковому рахунку потерпілої ОСОБА_4 у Приватбанку слід залишити в матеріалах кримінального провадження на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 315, 374-376, 475 КПК України, суд у х в а л и в:

Угоду про примирення, укладену 5 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання: - за ч. 1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - штраф у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Речові докази - два оптичні диски залишити в матеріалах кримінального провадження .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз"яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1