Справа № 206/5442/18
Провадження № 1-кп/206/83/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000948 від 07.09.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянки України, пенсіонерки, заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 р. приблизно о 10 години 55 хвилин, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на першому поверсі під`їзду будинку АДРЕСА_2 , йшла до своєї квартири. Коли вона проходила повз відчинені вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться також на першому поверсі вищевказаного під`їзду, де мешкає ОСОБА_8 , в її сторону з даної квартири вибігла собака і почала лаяти, чим налякала останню. ОСОБА_3 почала відмахуватись від собаки пластиковою мискою синього кольору, яку тримала в правій руці. За її діями з вулиці через відкриті двері під`їзду спостерігала власниця собаки - ОСОБА_8 . Остання вирішила загнати свою собаку у квартиру, для чого піднялась по сходах на перший поверх під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де перебувала ОСОБА_3 і почала заганяти собаку, а ОСОБА_3 почала робити їй зауваження з приводу поведінки її собаки, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. В цей момент у ОСОБА_3 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Цього ж дня обвинувачена ОСОБА_3 приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, стоячи в півоберта до ОСОБА_8 та знаходячись до неї в безпосередній близькості, з розвороту нанесла їй один удар пластикою мискою синього кольору, яку тримала в правій руці, в лобну область голови ОСОБА_8 зліва. Після вказаного удару ОСОБА_8 закрила голову обома руками, після чого ОСОБА_3 нанесла потерпілій не менше шести ударів пластиковою мискою синього кольору в область її голови та обох верхніх кінцівок.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобній області ліворуч від межі росту волосся з переходом на надбрівну дугу та далі на верхню повіку лівого ока та частково на спинку носа, синця в нижній повіці правого ока з частковим переходом на гайморову пазуху, садна в проекції гайморової пазухи з переходом на праве крило носу, 6-ти синців: на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на задньо - зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на передній поверхні плеча в середній третині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2872е від 18.09.2018 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково та пояснила наступне, що 27 серпня 2018 року вона зайшла до під`їзду, коли побачила собаку, що належить її сусідці ОСОБА_8 . Собака бігала по під`їзду та лаяла, вона з цього приводу зробила зауваження потерпілій, на що остання почала кричати та лізла в бійку. Потім потерпіла забігла до її квартири та стала кидатись на неї. Вона почала звати чоловіка потерпілої, який забіг до її квартири, обхопив потерпілу за руки та виштовхав її із квартири обличчям у двері. Внаслідок цієї сутички потерпіла подряпала їй все обличчя, а мискою вона вдарила її випадково, оскільки захищалася від нападу потерпілої, а всі тілесні ушкодження потерпіла отримала задовго до їхнього конфлікту, бо вона сама бачила потерпілу в синцях.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою своєї вини, винуватість останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що обвинувачена її сусідка. 27 серпня 2018 року вхідні двері її квартири, яка розташована на першому поверсі, були відчинені, оскільки її зять заносив до квартири із машини свого знайомого мішки із яблуками. В той час до під`їзду зайшла обвинувачена, а її ( потерпілої) собака вибігла з квартири та гавкнула на обвинувачену. Вона ( ОСОБА_8 ), побачивши це, почала заганяти собаку назад до квартири, а обвинувачена стала їй погрожувати та вдарила її мискою. Побачивши це, її чоловік та зять допомогли їй зайти до квартири, де вона вже отямилась.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що потерпіла його дружина. 27 серпня 2018 року він спав після роботи, коли почув у під`їзді галас, лай собаки. Вийшовши до під`їзду , побачив, як його зять вів його дружину до дверей їх квартири. Зі слів дружини йому стало відомо, що через лай собаки їх сусідка ОСОБА_3 вдарила її мискою. Самої бійки та ударів, він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що потерпіла його теща, а обвинувачена її сусідка. 27 серпня 2018 року він стояв біля машини, розвантажував яблука, коли його знайомий ОСОБА_11 сказав, що б`ють його тещу. Він зайшов до під`їзду та побачив, що його теща та обвинувачена зчепилися. Він їх розборонив, тещу завів до квартири та залишив із тестем. Після цього сів у машину та поїхав. Наступного дня побачив у тещі синець під оком, вона сказала, що це від удару, нанесеного обвинуваченою мискою.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий зятя потерпілої. В кінці літа 2018 року він із зятем потерпілої привіз до них додому із дачі яблука. ОСОБА_10 покликав тещу та вони почали розвантажувати мішки із яблуками. Через деякий час він побачив, як дві жінки зайшли до під`їзду та почали кричати одна на одну. Цими жінками була потерпіла та обвинувачена. Конфлікт між ними точився із приводу собаки. Потерпіла захищала собаку, а обвинувачена вдарила її мискою, що була в неї у руках. Після цього в під`їзд на перший поверх забіг зять потерпілої та розборонив їх. Пізніше і він бачив у потерпілої на обличчі садна, які за словами потерпілої виникли внаслідок ударів потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачена та потерпіла її сусідки. Наприкінці літа 2018 року вона разом із ОСОБА_3 зайшла до під`їзду, коли вибігла собака потерпілої та стала лаяти на ОСОБА_3 . Тоді у під`їзд зайшла потерпіла , а ОСОБА_3 зробила їй зауваження із приводу собаки. Потім вона ( свідок) почала підніматись по сходах на другий поверх до своєї квартири та почула хлопок. Обернувшись, побачила, як потерпіла стоїть навпроти обвинуваченої. В руках обвинуваченої була пластикова миска. Все це відбувалось на сходовій площадці , біля квартир обох сусідок. Потім, якимось чином, мабуть внаслідок штовханини потерпіла та обвинувачена опинились у коридорі квартири обвинуваченої. Після цього у під`їзд зайшов зять потерпілої, який їх розборонив. Тоді тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої вона не бачила, а наступного дня потерпіла їй показала синець, який за її словами утворився внаслідок удару обвинуваченої мискою.

Винність обвинуваченої, окрім показів потерпілої, свідків, даних безпосередньо в судовому засіданні, також підтверджується й іншими письмовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 28.08.2018р., відповідно до якого близько 11-00 години 27.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 сусідка ОСОБА_3 спричинила їй тілесні ушкодження (т. 1 а.п.7);
- протоколом слідчого експерименту від 11.09.2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 на місці показала та розказала механізм спричинення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень (т. 1 а.п.16-19);

- висновком судово- медичного експерта №2872е від 18.09.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження:

- синець в лобній області ліворуч від межі росту волосся з переходом на надбрівну дугу та далі на верхню повіку лівого ока та частково на спинку носа,

- синець в нижній повіці правого ока з частковим переходом на гайморову пазуху, --

- садно в проекції гайморової пазухи з переходом на праве крило носу,

- 6-ть синців: на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на задньо - зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, на передній поверхні плеча в середній третині. За своїм характером виявлені у потерпілої тілесні ушкодження ( як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень , що мають незначні скороминущі наслідки .На підставі п.2.3.5 « Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та обох верхніх кінцівок. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синці брудно-синюшного кольору, з жовто-зеленим відтінком по периферії, синюшно-зеленого та сіро-синюшного кольору з чіткими межами; садно підбуро-коричневою коринкою, на рівні оточуючої шкіри), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1,5-3 доби до моменту огляду, тобто в термін, на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні. Локалізація та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечить механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участі (т. 1 а .п. 24-27);

- протоколом огляду предмета від 27.09.2018 р. з фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута належна ОСОБА_3 пластикова миска синього кольору (а .п. 41-43).

Таким чином, суд діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення , керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку , дійшов однозначного висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 в скоєнні злочину в об`ємі пред`явленого обвинувачення.

Судом у ході судового розгляду при дослідженні даних письмових доказів порушень вимог ст. ст. 104, 223, 240 КПК України не встановлено.

У ході судового розгляду потерпіла достатньо послідовно повідомила про обставини її побиття обвинуваченою. Хронологія та послідовність розвитку подій, встановлених судом на підставі проаналізованих доказів, з переконливістю вказують на те, що тілесні ушкодження потерпілій були нанесені саме обвинуваченою і саме при обставинах, встановлених у судовому засіданні, і на які вказує орган досудового слідства в обвинувальному акті.

Що стосується стверджень обвинуваченої, що її дії були спрямовані на захист від протиправних дій потерпілої, то вони не відповідають встановленим по справі обставинам.
Так, жоден допитаний у судовому засіданні свідок не підтвердив обставин того, що потерпіла посягала на охоронювані законом права та інтереси обвинуваченої. Сварка між обвинуваченою та потерпілою носила обопільний характер.
Отже, дії обвинуваченої не підпадають під диспозицію ст. 36 КК України (необхідна оборона), тому підстави для виникнення стану необхідної оборони відсутні.
Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винної і потерпілої, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинуваченою умисно нанесені потерпілій удари в область голови та обох верхніх кінцівок.

Також суд вважає безпідставними твердження обвинуваченої , що вона нанесла лише один удар потерпілій в лобну частину голови, а інші виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження ( в області ока, на верхніх кінцівках) утворились за декілька днів до вказаних подій , а тому вона не причетна до їх утворення , оскільки вони спростовуються як показами свідків, так і висновком судово- медичного експерта про те, що виявлені тілесні ушкодження утворились в проміжок часу, на який вказує обстежена ОСОБА_8 та слідчий у постанові., тобто в момент конфлікту, виниклого між обвинуваченою та потерпілою, та не мають часового розриву.

Таким чином, досліджені в сукупності всі здобуті у провадженні докази, дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України , як умисні легкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»(з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима ( т.1 а. п. 47), за місцем мешкання характеризується задовільно ( т. 1 а. п. 52), на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (т. 1 а. п.48,50), є пенсіонеркою, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,судом не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є скоєння злочину відносно особи похилого віку.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Отже враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілої, обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не застосовувалась.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не застосовувалась.

Речовий доказ: пластикову миску синього кольору об`ємом 12 літрів, залишити власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1