Дата документу 29.10.2019 Справа № 334/22/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/1791/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/22/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року, якою запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, а саме до 30.11.2019 року включно. В задоволенні клопотання захисників та обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу - відмовлено.

Згідно зі змістом ухвали, 03 січня 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області від Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003536 від 05 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню за ч.1 ст.185, п.4 ч.2 ст.115 КК України та у відповідності до ст.35 КПК України переданий головуючому у справі судді з визначенням суддів членів колегії.
12.08.2019 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області обвинуваченому ОСОБА_7 був продовжений строк обраного запобіжного заходу в Запорізькому слідчому ізоляторі до 10.10.2019 року включно.
Прокурор у судовому засіданні 02.10.2019 просив суд про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується за ч.1 ст.185, п.4 ч.2 ст.115 КК України, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, на даний час не відпали, обставини, якими обґрунтовувались вказані ризики не змінились. Прокурор обґрунтовував заявлене клопотання тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити або сховати речові докази, що мають істотне значення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проти клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, в судовому засіданні, просили суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний позбавленням волі, посилались на приписи ст. 178 КПК України: що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, у нього є мати, дружина та донька яка потребує батьківського піклування. Стан здоров`я його погіршився. Документів, що підтверджують або обґрунтовують пом`якшення запобіжного заходу суду не надано.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 посилається на незаконність та несправедливість ухвали суду, оскільки прийнята без з`ясування всіх належних обставин, а тому така ухвала підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначає, що розгляд клопотання відбувся з порушенням вимог КПК України, оскільки клопотання прокурора вручено лише стороні захисту, обвинувачений не отримував копію клопотання. Апелянт вважає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, відсутні та жодними доказами не доведені, а ґрунтуються лише на припущеннях. Крім того, в рішенні суду відсутні мотиви щодо неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів та не надано правову оцінку обставинам, передбаченим ч.1 ст.178 КПК України.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду від 02.10.2019 та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 на альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за місцем проживання.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу суду скасувати і змінити запобіжний захід; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Посилання обвинуваченого на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.185, п.4 ч.2 ст.115 КК України, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків можливість переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.
Доводи апеляційної скарги, що розгляд клопотання відбувся з порушенням вимог КПК України, необґрунтовані, оскільки, як зазначає сам апелянт, клопотання прокурора було вручено стороні захисту, що забезпечило право обвинуваченого на захист під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року, якою запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, а саме до 30.11.2019 року включно. В задоволенні клопотання захисників та обвинуваченого, щодо зміни запобіжного заходу відмовлено, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4