НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7109/19
Провадження № 1-кп/0182/1008/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2019 року за №0002358 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Єреван республіки Вірменія, вірменка, гр. України, з вищою освітою, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., працюючої на посаді продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не пенсіонерка, не інвалід, не депутат, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України
з участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 18.12.2017 року з метою отримання щомісячної допомоги як одинокій матері, всупереч вимогам п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», відповідно до вимог якої для призначення допомоги на дітей одиноким матерям надається декларація про доходи та майно, яка заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї, перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради ( далі по тексту Управління), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Отаманська (Кріпака), будинок №2, власноруч заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (далі по тексту - Заява) та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі по тексту - Декларація).

Так, у вказаній Заяві, форма якої затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України №96 від 22.02.2012 року, ОСОБА_3 просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям та засвідчила своїм підписом той факт, що їй повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов`язується повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. У вказаній заяві ОСОБА_3 ознайомилась зі своїми правами та обов`язками, а саме, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення, щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України.

При цьому, ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, у Декларації не зазначила отриманий нею дохід в якості заробітної платні від ТОВ «Брейн-Воркерс» ( ЄДРПОУ №41059658) за період з липня по вересень 2017 року в сумі 4990 гривень 79 копійок (згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_3 , 26.07.2017 вона була прийнята на роботу на вказане підприємство, а 06.09.2017 звільнена за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України).

Таким чином, ОСОБА_3 умисно приховала від Управління відомості, що впливають на право отримувати соціальну допомогу на дітей одиноким матерям.

Рішенням Управління від 21.12.2017 року ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.12.2017 по 31.05.2018 в розмірі 905 гривень 67 копійок щомісячно, за півроку - 5 434 гривні 02 копійки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не зазначила в Декларації дохід від ТОВ «Брейн-Воркерс», їй призначено завищену державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям на суму 415 гривень 90 копійок щомісячно, що склало за півроку загальну суму 2 495 гривень 40 копійок. Тобто, із врахуванням заробітку ОСОБА_3 на вказаному вище підприємстві, їй повинна була бути нарахована допомога в розмірі 489 гривень 77 копійок щомісячно, і вона повинна була отримати за період з 01.12.2017 по 31.05.2018 допомогу на загальну суму 2 938 гривень 62 копійки.

В результаті зазначених вище умисних дій, ОСОБА_3 незаконно умисно з корисливих мотивів шляхом обману за період часу з 01.12.2017 по 31.05.2018 отримала соціальну допомогу на дітей одиноким матерям, необгрунтовано завищену на суму 2 495 гривень 40 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму. Цими умисними діями ОСОБА_3 завдала державі збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 31.01.2018 ОСОБА_3 з метою отримання щомісячної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, в супереч абз.2 ст. 10 постанови Кабінету міністрів України № 250 від 24.04.2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради ( далі по тексту Управління), яке розташоване за адресою: вул. Отаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, власноруч заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (далі по тексту - Заява), де ознайомилась, засвідчивши вказаний факт своїм підписом, із своїми правами та обов`язками, а саме, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення, щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України.

Так, у вказаній Заяві, форма якої затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України №96 від 22.02.2012 року, ОСОБА_3 просила призначити їй допомогу як малозабезпеченій сім`ї та засвідчила своїм підписом той факт, що їй повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов`язується повідомити про це органи праці та соціального захисту населення.

Також, в цей же день, вона заповнила свою декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі по тексту - Декларація), яка входять до списку обов`язкових для подачі документів, в яку внесла неправдиві дані, про отримані нею доходи за 2017 рік. При цьому ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи повторно, в Декларації не зазначила отриманий нею дохід в якості заробітної платні від ТОВ «Брейн-Воркерс» ( ЄДРПОУ №41059658) за період з липня по вересень 2017 року в сумі 4990 гривень 79 копійок (згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_3 , 26.07.17 вона була прийнята на роботу на вказане підприємство, а 06.09.2017 звільнена за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України).

Таким чином, ОСОБА_3 умисно приховала від Управління відомості, що впливають на право отримувати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

Згідно абз.2 ст. 10 постанови Кабінету міністрів України № 250 від 24.04.2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям»: «Соціальна допомога не призначається у разі, коли: під час вибіркового обстеження матеріально- побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи».

Рішенням Управління від 07.02.2018 року ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 929 гривень 41 копійка щомісячно.

В результаті зазначених вище умисних дій ОСОБА_3 незаконно умисно повторно з корисливих мотивів шляхом обману за період часу з 01.01.2018 по 30.06.2018 отримала соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я у сумі 5 576 гривень 46 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму. Цими умисними діями ОСОБА_3 завдала державі збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

25 листопада 2019 року між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Згідно угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачена беззаперечно визнає свою вину і повідомила обставини вчинених злочинів. Обвинувачена розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують і не оспорює допустимість і законність зібраних доказів, вона правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію. До того ж, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачений може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації передбаченої ст.ст. 96-1, 96-2 КК України під час розгляду кримінального провадження відсутні, оскільки під час досудового розслідування у ОСОБА_3 , гроші, цінності та інше майно не вилучалось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 листопада 2019 року по кримінальному провадженню №0002358 між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень

за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта відступні.

Речові докази: відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1