Справа № 464/7168/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/154/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене ОСОБА_7 ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2016 року за наявності кількох вироків, та направлено останнього для відбування призначеного покарання.

На ухвалу суду захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання фахівця Сихівського районного відділу філії ДУ Центру Пробації у Львівській області ОСОБА_9 .

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що ОСОБА_7 виконував усі покладені на нього судом обов`язки, однак в силу непередбачених обставин, а саме: його перестаріла бабця, ОСОБА_10 , 1939 року народження, яка проживає у с. Іванівка Перемишлянського району, потребує догляду. Засуджений ОСОБА_7 , оскільки його мама працює у Львові та не має змоги доглянути його бабцю, змушений це робити, а тому інколи не міг вчасно прибути до місця реєстрації. Він міг з`являтися на реєстрацію у ті дні, коли його мати вихідна, однак йому це не зараховували та ставили відмітку про неявку. Стверджує, що порушення не були систематичними, а тому не можуть свідчити про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення. Також, звертає увагу, що органом пробації не застосовувалося до ОСОБА_7 письмове попередження перед внесенням подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім того, з ним не проводилися індивідуальні профілактичні бесіди як це передбачено законом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При розгляді подання фахівця Сихівського районного відділу філії Центру пробації у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбуття покарання за ухвалою суду, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.2, п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
Задовольняючи подання фахівця Сихівського районного відділу філії Центру пробації у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування основного покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбуття покарання за ухвалою суду (з покликанням на ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України) суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , ігноруючи покладені на нього судом обов`язки, грубо порушив їх, а саме: 04.12.2017 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим 11.12.2017 засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання; 16.07.2018 повторно не з`явився на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим 17.07.2018 засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання; 05.11.2018 не з`явився на реєстрацію, неявку мотивував тим що хворів, зобов`язувався надати відповідну довідку медичної установи, однак так і не надав підтверджуючі матеріли і повідомив, що не може їх надати. 19.11.2018 засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання, від підпису якого ОСОБА_7 відмовився, що свідчить про неналежне виконання нею обов`язків покладених вироком суду, та легковажне ставлення до відбування покарання, що дає підстави вважати, що така не бажає стати на шлях виправлення.
Однак при цьому судом першої інстанції залишились недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
З особової справи № 09/17 засудженого ОСОБА_7 вбачається, що постановою старшого інспектора КВІ Сихівського району м. Львова ОСОБА_11 від 16 січня 2017 року зобов`язано засудженого ОСОБА_7 з`являтися до КВІ Сихівського району м. Львова та призначено йому днями явки перший та третій понеділок кожного місяця (а.с. 16 особової справи № 09/17).
Згідно з листком реєстрації засуджений ОСОБА_7 за період з 06.02.2017 по 03.12.2018 не з`явився для реєстрації 04.12.2017, 16.07.2018, 05.11.2018 (а.с. 17 особової справи № 09/17). Після чого до засудженого ОСОБА_7 тричі застосовувалось письмове попередження (а.с. 45, 55, 63 особової справи № 09/17).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно з п.5.3, п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом ДДУзПВП МВСУ № 270/1560 від 19.12.2003 (чинної на момент постановлення ухвали), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
З аналізу положень ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п.5.3, п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом ДДУзПВП МВСУ № 270/1560 від 19.12.2003 (чинної на момент постановлення ухвали), вбачається, що про небажання засудженого стати на шлях виправлення може свідчити невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин), систематичне вчинення засудженим правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення.
Однак такого, щоб ОСОБА_7 не з`являвся до інспекції на реєстрацію два і більше разів підряд без поважних причин чи систематично вчиняв адміністративні правопорушення, не було.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2016 року ОСОБА_7 застосовано покарання за наявності кількох вироків, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Термін відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати за вироком Шевченківського районного суду м. Львова, ухваленого 24 травня 2016 року. Тобто, 24 травня 2019 року закінчився іспитовий строк, встановлений ухвалою місцевого суду.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й застосував положення закону, які не підлягали застосуванню, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, судове рішення слід скасувати й у задоволенні подання клопотання фахівця Сихівського районного відділу філії Центру пробації у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбуття покарання за ухвалою суду відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України за ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2016 року та направлення його в місця позбавлення волі скасувати.

В задоволенні клопотання фахівця Сихівського районного відділу філії Центру пробації у Львівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4