Справа № 206/6367/19
Провадження № 1-кп/206/410/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0001090 від 02.11.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із базовою середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.04.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.213 КК України, до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;

- 30.09.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 17.06.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 02.08.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.213 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 08.12.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 11.09.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання з Ігренського виправного центру №133 умовно достроково, не відбутий строк: 1 рік 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 11.10.2019 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , проходячи поблизу будинку №26 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро помітив, що на бетонних сходах під`їзду у житловий будинок лежить раніше йому незнайомий ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та біля якого на сходах знаходиться мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 +» imei: НОМЕР_1 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме: мобільного телефону «Samsung Galaxy J6 +» imei: НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, того ж дня, тобто, 11.10.2019 року, приблизно о 18 год. 05 хв., ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних дій, діючи умисно, таємно, повторно, з метою власного збагачення, підійшов до лежачого на сходах потерпілого та викрав мобільний телефон марки «SamsungGalaxy J6 +» imei: НОМЕР_1 , який знаходився поруч з плтерпілим.

Далі ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3741/19 від 12.11.2019 ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3402,30 гривень.

09.12.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за наданням потерпілим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , письмової згоди на укладання угоди, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 також просили затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за яким слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь експерта підлягають стягненню документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 09.12.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- мобільний телефон «Samsung Galaxy j6» imeil: НОМЕР_1 , темно синього кольору залишити власникові ОСОБА_7 ;
Договір про надання фінансового кредиту №37.394040 від 11.10.2019 року та CD-R диск із записами з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду «Онікс» - зберігати при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ОСОБА_9 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи №3741/19 від 12.11.2019 року у розмірі 300 грн.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому,прокурору,захиснику.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1