Провадження № 11-кп/824/2728/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Луганськ, громадянку України, не працюючу, незаміжню, маючу на утриманні неповнолітню дитину, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму: 17.12.2010 вироком Жовтневого районного суду м. Луганськ за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців, 07.02.2017 вироком Подільського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, -

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2017 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 05.11.2016, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 05.11.2016 по 02.12.2016 за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та зарахувати попереднє ув`язнення з 18.01.2019 дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Цим же вироком вирішено цивільний позов, питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.
ОСОБА_8 01.09.2015 приблизно о 15 год. 30 хв. перебувала за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, 1, біля «Кафе Бас». У цей час вона звернула свою увагу на потерпілу ОСОБА_9 , яка стояла перед нею в черзі до «Кафе Бас», у якої через плече висіла жіноча сумка з гаманцем. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна та звернення його в подальшому на свою користь, із метою особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , наблизившись до ОСОБА_9 та впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх не спостерігає та її дії носять таємний характер, повторно таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: гаманець чорного кольору вартістю 380 грн. 00 коп., в якому на момент крадіжки, знаходились грошові кошти в сумі 215 грн. 00 коп., банківська картка «Приват Банк», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 1500 грн. 00 коп., перепустка до гуртожитку на ім`я ОСОБА_9 , яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє.
Таємно викравши майно, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_8 впевнилась, що її дії залишились непоміченими для сторонніх осіб та власника майна, зникла з місця вчиненого кримінального правопорушення, однак була затримана з викраденим майном працівниками правоохоронних органів. Всього ОСОБА_8 таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 595 грн. 00 коп., чим спричинила їй матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того ОСОБА_8 09.12.2015 о 14 год. 00 коп. разом із невстановленою слідством особою зайшла до приміщення магазину «Київстар», розташованого по вул. Мельникова, 1-Б, в м. Києві, де побачила на вітрині магазину два мобільні телефони марки «LG Н324 Wight» та «LG Н324 Gold», які належать ТОВ «Сота Альянс», які ОСОБА_8 з невстановленою слідством особою вирішила повторно таємно викрасти.
Із метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою, продовжуючи знаходитись в приміщенні магазину «Київстар», розташованого по вул. Мельникова, 1-Б, у м. Києві, 09.12.2015 о 14 год. 43 хв., будучи впевненою, що за її діями ніхто з працівників магазину та відвідувачів не спостерігає, із метою обернення на свою користь та особистого збагачення, розподіливши між собою та невстановленою слідством особою ролі, суть яких зводилась до того, що невстановлена слідством особа буде відволікати продавця, а ОСОБА_8 таємно викраде мобільні телефони, вступили між собою в попередню злочинну змову. Продовжуючи далі свої злочинні дії, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, таємно викрала чуже майно, яке належить ТОВ «Сота Альянс», а саме: два мобільні телефони марки «LG Н324 White», вартістю 2 332 грн. 50 коп. та «LG Н324 Gold» вартістю 2 332 грн.50 коп. Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину зникла, таким чином повторно таємно викравши чуже майно, яке належить ТОВ «Сота Альянс», завдавши останньому матеріального збитку на загальну суму 4 665 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_8 27.12.2015 о 21 год. 21 хв. зайшла до приміщення магазину «БонТон», розташованого по вул. Овруцька, 18, в м. Києві, де побачила біля касового апарату мобільний телефон марки «Ірhоnе 4», який належить ОСОБА_10 , який ОСОБА_8 вирішила викрасти. З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою, продовжуючи знаходитись в приміщенні магазину «БонТон», розташованого по вул. Овруцька, 18, в м. Києві, 27.12.2015 о 21 год. 25 хв., будучи впевненою, що за її діями ніхто з працівників магазину та відвідувачів не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, розподіливши між собою та невстановленою слідством особою ролі, суть яких зводилась до того, що невстановлена слідством особа буде відволікати продавця, а ОСОБА_8 таємно викраде мобільний телефон, чим вступили між собою в попередню злочинну змову. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: «Ірhоnе 4» вартістю 2 000 грн. 00 коп. Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою зникла, таким чином повторно таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , завдавши останній матеріального збитку на загальну суму 2 000 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_8 01.04.2016 о 19 год. 50 хв. зайшла до приміщення магазину «Сільпо», розташованого по вул. Щербакова, 52, в м. Києві, де побачила в торговельній залі магазину ОСОБА_11 з мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy А5», який ОСОБА_8 вирішила викрасти.
З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою, продовжуючи знаходитись в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого по вул. Щербакова, 52 в м. Києві, 01.04.2016 о 19 год. 50 хв., будучи впевненою, що за її діями ніхто з працівників магазину та відвідувачів не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, розподіливши між собою та невстановленою слідством особою ролі, суть яких зводилась до того, що невстановлена слідством особа буде відволікати ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 таємно викраде мобільний телефон, вступили між собою в попередню злочинну змову. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою повторно таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: «Samsung Galaxy А5» вартістю 7 262 грн. 90 коп. З викраденим чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину зникла, таким чином повторно таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , завдавши останній матеріального збитку на загальну суму 7 262 грн. 90 коп.
ОСОБА_8 31.03.2016 приблизно о 18 год. 16 хв., перебуваючи в приміщенні ресторану швидкого харчування «Макдональдз», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 22, звернула свою увагу на потерпілу ОСОБА_12 , яка стояла біля каси та у якої у правій кишені куртки був мобільний телефон марки «IPHONE 5S». В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшла до потерпілої ОСОБА_12 , та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно умисно, з корисливих мотивів викрала з правої кишені куртки ОСОБА_12 майно, а саме: мобільний телефон марки «IPHONE 5S, Silver, 16GB», IMEI НОМЕР_1 вартістю 9 974 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «lifecell», яка матеріальної цінності не представляє. Всього ОСОБА_8 таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , вартістю 9 974 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 18.01.2019 близько 16 год. 30 хв., знаходячись в центральній частині м. Києва, за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності в приміщенні ТЦ «Глобус», 1 лінія, в зоні громадського харчування звернула свою увагу на раніше незнайому ОСОБА_13 , яка мала при собі мобільний телефон марки «Xiaomi Red Mi Note 5» в рожевому чохлі з сім-карткою, який знаходився у правій кишені куртки ОСОБА_13 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, 18.01.2019 приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись в центральній частині м. Києва за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності, 2, в приміщенні ТЦ «Глобус» 1 лінія, в зоні громадського харчування, ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_13 після чого, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілої та оточуючих, з правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_13 таємно повторно викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Red Mi Note 5» вартістю 5700 грн. 00 коп., ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в рожевому чохлі, що матеріальної цінності для потерпілої не становить, з сім-карткою, яка матеріальної цінності не становить, що на праві власності належить ОСОБА_13 , після чого помістивши викрадений телефон до власної кишені куртки, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Всього ОСОБА_8 таємно повторно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , завдавши останній матеріального збитку на суму 5 700 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням обвинуваченою ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2019, призначити їй більш м`яке покарання та зарахувати увесь строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції призначив їй занадто суворе покарання та не врахував, що вона повністю визнала вину у скоєному, розкаялася, частково відшкодувала завдані збитки, має на утриманні неповнолітню дитину, яка на цей час проживає в м. Луганськ з її матір`ю та потребує допомоги.

На думку апелянта, місцевий суд припустився помилки, адже увесь строк її попереднього ув`язнення необхідно було зараховувати на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи прокурора, який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду першої інстанції законним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаєіз наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні суспільно небезпечних діянь за вказаних у вироку обставин, правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються. Тому, згідно з ч.1 ст.404 КПК України у зазначеній частині оскаржуване судове рішення у апеляційному порядку не переглядається.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому районний суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_14 за ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 передбачено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини та щире каяття, відсутність бставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка на спеціальних обліках не перебуває, раніше судима, не працює, незаміжня, має неповнолітню дитину на утриманні, спосіб життя її, за місцем проживання характеризується задовільно, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, є корисливим, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір викраденого майна, прийшов до обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства у межах, установлених у санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи кваліфікацію злочинів за ознаками повторності за однією тією самою частиною статті - ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням правил ст.33 КК України, відповідно до яких сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за жоден з яких її не було засуджено, місцевий суд дійшов до правильного переконання, що злочини, вчинені ОСОБА_8 , кваліфіковані за ознаками ч.2 ст.185 КК України, не утворюють сукупність злочинів. За таких обставин не застосовуються правила призначенням покарання за сукупністю злочинів, передбачені ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2017, яким ОСОБА_8 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Остаточне покарання районний суд призначив за сукупністю вироків із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.02.2017, яке не відбуте ОСОБА_8 , оскільки останній злочин вчинений обвинуваченою 19.01.2019 у період невідбутого покарання за попереднім вироком.

У зв`язку з даними про особу ОСОБА_8 , тяжкістю кримінальних правопорушень, вчинених останньою, кількістю епізодів злочинної діяльності, їх обставинами, характером, наслідками у виді завдання матеріальної шкоди потерпілим, колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченій більш м`якого покарання та вважає доводи її апеляційної скарги у цій частині не обґрунтованими.

Також із урахуванням дати подій злочинів, суд першої інстанції зарахував у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 за правилам ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 за період з 05.11.2016 по 02.12.2016, яке застосовувалося у кримінальному провадженні №0014886, що здійснювалося стосовно злочинів, вчинених 27.12.2015 та 01.04.2016.

Із огляду на те, що з 18.01.2019 до часу розгляду справи попереднє ув`язнення до ОСОБА_8 застосовувалося у кримінальному провадженні №0000491, яке здійснювалося стосовно події кримінального правопорушення 19.01.2019, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17), вказаний період попереднього ув`язнення судом правильно зараховано у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017.

За таких обставин посилання апелянта на неправильне застосування положень ч.5 ст.72 КК України є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Доказів на спростування висновків місцевого суду ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий :

Судді :