Справа № 214/782/19
1-кп/214/448/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002331 від 08.11.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

?14.03.1989 Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за

ст.ст. 101 ч. 3, 117 ч.3, 118 ч.2, 206 ч.2, 42 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років та 6 місяців посиленого режиму; 10.08.2001 звільнений з ВК Миколаївської області №83, на підставі Закону України про амністію 05.07.2001 року ст.5, згідно постанови Арбузинського р/с Миколаївської області від 07.08.2001;

?20.06.2006 Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за

ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4, 121 ч.2, 304, 263 ч.1, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду від 13.09.2006 року вирок Саксаганського районного суду від 20.06.2006 року змінено, виправдано ОСОБА_4 за ст. 121 ч.2 КК України, виключено з вступної частини вироку вказівку про судимість за 1985 рік;

?15.01.2015 звільнений з Сокальської ВК Львівської області №47, по відбуттю строку покарання.

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
07.11.2018 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебував біля будинку №17-А по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, повторно, скориставшись відсутністю належної уваги з боку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із належної йому сумочки здійснив крадіжку ключів від квартири АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, того ж дня, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає, шляхом використання раніше викрадених ключів відчинив вхідні двері та проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання родини ОСОБА_7 . З зазначеної квартири ОСОБА_4 таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 майно, а саме: телевізор марки «TOSHIBA» моделі «32E2533DG», вартість якого згідно висновку експерта №17/12.1/837 від 16.11.2018 року станом на 07.11.2018 року складає 5166 гривень 67 копійок, телевізор марки «SHARP» моделі «LC-32LE144E», вартість якого згідно висновку експерта №17/12.1/837 від 16.11.2018 року станом на 07.11.2018 року складає 4300 гривень, мікрохвильову піч марки «DELFA» моделі «D20MW», вартість якої згідно висновку експерта №17/12.1/837 від 16.11.2018 року станом на 07.11.2018 року складає 883 гривень 33 копійки. Після чого,ОСОБА_4 , із викраденим майном зник з місця скоєного злочину, розпорядившись ним на свій розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму 10350 гривень(без ПДВ).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 07.11.2018 року, в денний час доби, він вживав спиртні напої на лавці по АДРЕСА_3 зі знайомим ОСОБА_8 . Коли останній поклав на стіл свою сумочку з неї випали ключі від квартири. Він потайки взяв ключі від квартири ОСОБА_9 та пішов за адресою проживання останнього до квартири АДРЕСА_2 . З зазначеної квартири він викрав два телевізора та мікрохвильову піч. Викрадені речі він заніс додому, а ключі викинув біля гаражів. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом визнається рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 , по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 118).
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с. 119), раніше судимий (Т.2 а.с. 120-121), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікарів психіатра і нарколога не перебував та не перебуває ( Т.2, а.с. 116, 118).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного сектору Центрального міськрайонного відділу з питань пробації м. Кривого Рогу про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
У справі потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, згідно з яким вона просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 2432,96 грн. матеріальної шкоди та 2000,00 грн. моральної шкоди.
Прокурор не заперечував проти задоволення цивільного позову.
Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна, потерпілій спричинено матеріальну шкоду, відповідальність за яку суд покладає на обвинуваченого в зв`язку з доведенням його вини.
Вирішуючи питання про належність, допустимість доказів та з огляду на наявність підстав звільнення від доказування, суд керується нормами ЦПК України, а саме: ч.1 ст. 82 ЦПК України якої передбачено що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
При цьому, суд приходить до висновку про наявність у потерпілої ОСОБА_5 моральних страждань, внаслідок вчинення відносно неї злочину.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_5 , ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена нею сума в розмірі 2000, 00 гривень в якості компенсації моральної шкоди підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп. (т.2 а.с. 35, 46, 96).
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 2432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) грн. 96 коп., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Речові докази:
-мікрохвильову піч марки «DELFA» моделі «D20MW» білого кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити у розпорядженні останньої (т.2 а.с. 29, 30);
-телевізор марки «SHARP» моделі «LC-32LE144E» чорного кольору та телевізор марки «TOSHIBA» моделі «32E2533D» чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити у розпорядженні останньої (т.2 а.с. 59, 60).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2860 ( дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп (т.2 а.с. 35, 46, 96).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1