Постанова
іменем України

29 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 146/815/17
провадження № 51-8264км18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
прокурораОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міас Челябінської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 309, частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України (далі КК).
Обставини справи

1. За обставин, детально викладених у вироку, Тульчинський районний суд Вінницької області вироком від 12 квітня 2018 року засудив ОСОБА_7 за частиною 2 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за частиною 2 статті 310 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
2. Відповідно до вимог статті 71 КК суд приєднав невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року і призначив засудженому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. Строк відбування покарання суд постановив обчислювати з 1 червня 2017 року.
3. Апеляційний суд Вінницької області 5 липня 2018 року, задовольнивши апеляційну вимогу прокурора, скасував вирок суду першої інстанції і виніс свій вирок, яким постановив початок строку відбування покарання обчислювати з 12 квітня 2018 року, тобто з моменту постановлення вироку судом першої інстанції. Суд відхилив апеляційну скаргу засудженого, в якій той просив зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до частини 5 статті 72 КК у редакції, яка діяла на 1 червня 2017 року.
Вимоги і доводи касаційної скарги
4. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункти 1 і 2 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
5. Він стверджує, що суд першої інстанції, керуючись повноваженнями, наданими йому статтею 70 КК, приєднав до призначеного ним покарання 6 місяців з невідбутих засудженим за попереднім вироком 2 років і 6 місяців позбавлення волі. На цій підставі, на думку захисника, початком строку відбування покарання суд правильно визначив 1 червня 2017 року.
6. Окрім того, захисник зазначає, що апеляційний суд незаконно відмовив у зарахуванні в строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Він посилається на те, що після затримання 1 червня 2017 року ОСОБА_7 був залишений в слідчому ізоляторі ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для участі у слідчих діях та судових засіданнях.
Позиції інших учасників судового провадження
7. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
8. Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення касаційних вимог сторони захисту і просила залишити вирок апеляційного суду без зміни, вважаючи його законним та обґрунтованим.
9. Захисник просив скасувати вирок апеляційного суду на підставах наведених у касаційній скарзі, і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Оцінка Суду
10. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити частково на таких підставах.
Щодо початку строку відбування покарання
11. Суд не погоджується з доводами захисника щодо початку строку відбування покарання і вважає висновок суду апеляційної інстанції правильним.
12. Відповідно до частини 1 статті 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
13. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_7 був затриманий 1 червня 2017 року на виконання вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року. Таким чином, період з 1 червня 2017 року по 12 квітня 2018 року становить частину покарання, яку засуджений відбув до постановлення нового вироку і яка, таким чином, не враховується при застосуванні правила частини 4 статті 70 КК.
14. Період позбавлення волі, що становить невідбуту частину покарання і яку суд приєднав відповідно до призначеного за новим вироком покарання, починається з 12 квітня 2018 року. Отже, строк відбування остаточного покарання, призначеного за новим вироком, яке включає в себе й невідбуту частину покарання за попереднім вироком, починається з 12 квітня 2018 року.
15. Суд погоджується з висновком апеляційного суду в цій частині та відхиляє доводи сторони захисту як необґрунтовані.
Щодо застосування частини 5 статті 72 КК
16. Згідно з частиною 5 статті 72 КК (у редакції Закону №838-VIII), що діяла станом на 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
17. Відповідно до пункту «ґ» частини 5 статті 72 КК (у редакції Закону №838-VIII) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
18. Хоча 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК, внесені Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, однак відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року[1], якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК у попередній редакції.
19. Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 вчинив злочин, за який його засуджено, до 20 червня 2017 року, а тому до нього застосовуються правила попередньої редакції цього положення.
20. Засуджений був затриманий 1 червня 2017 року на виконання вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року і направлений для відбування покарання до Стрижавської виправної колонії №81.
21. Однак 1 серпня 2017 року ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 було переведено до слідчого ізолятора Вінницької установи виконання покарань у зв`язку з розглядом справи в суді. Отже, з цього моменту на нього поширювалась дія пункту «ґ» частини 5 статті 72 КК (в редакції Закону №838?VIII).
22. Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року вступив у законну силу 5 липня 2018 року, а тому строк попереднього ув`язнення засудженого тривав з 1 серпня 2017 року до 5 липня 2018 року.
23. Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково не застосував правило частини 5 статті 72 КК до цього періоду попереднього ув`язнення, і вирок апеляційного суду в цій частині необхідно змінити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі частини 5 статті 72 КК (у редакції Закону № 838-VIII) зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 1 серпня 2017 року по 5 липня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті вирок залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8

[1] Справа № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18)