Справа № 496/2484/19
Провадження № 1-кс/496/1752/19
У Х В А Л А

26 липня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Маяки Біляївського району Одеської області, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000290 від 14.05.2019, за ознаками ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, в невстановлений час, в невстановленому місці, у невстановленої особи, при невстановлених обставинах, придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, який став незаконно зберігати з метою подальшого збуту. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»№60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними №62/95-ВР від 15.02.1995, 11.07.2019 приблизно об 14 год. 30 хв., перебував на вулиці біля будинку АДРЕСА_3 , зберігаючи при собі у невстановленій кількості особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Далі, в цей же час, зустрівся з особою, яка здійснювала оперативну закупівлю та обрала собі вигадані анкетні дані - ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю та незаконно збув останньому за гроші в сумі 600 гривень три полімерні пакунки з речовиною рослинного походження зеленого кольору, маса речовини у яких у висушеному стані становить 0,827г, 0,887 г, та 0,925 г відповідно та яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якої в висушеному стані склала 2,639 г. За даним фактом СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000290, за ч. 2 ст. 307 КК України. 26.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні вказаного злочину, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

26.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: домашній арешт.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, разом з тим, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання на строк до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абз.2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, вважаю за необхідне визначити розмір застави поза межами розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 140 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 280980 грн. (140х2007). При цьому вважаю, що розмір застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня взяття під варту, тобто з 26 липня 2019 року по 23 вересня 2019 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 280980 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1