Дата документу 17.10.2019 Справа № 337/707/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/1735/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/707/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.119 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну раніше обраного запобіжного заходу за матеріалами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0002330 від 30.07.2016 р., відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Згідно зі змістом ухвали, В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України.
29.08.2019 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
В судовому засіданні обвинувачений , його захисник клопотання підтримали.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що при проведенні підготовчого судового засідання 29.08.2019 року, обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не зникли та не перестали існувати.
Захисники потерпілих заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, оцінивши обставини, визначені в ст.178 КПК України враховуючи, що ОСОБА_7 хоча й є особою раніше не судимою, однак постійного місця реєстрації не має, офіційного місця роботи та джерела доходу також не має, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання. Крім того, враховуючи поведінку обвинуваченого, який під час перебування кримінального провадження у суді першої інстанції , ухилявся від явки до суду, змінив місце проживання та не повідомив про це суд, у зв`язку з чим ОСОБА_7 було оголошено у розшук та після встановлення його місцезнаходження йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тим самим дії ОСОБА_7 було розцінено як дії обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним кримінального правопорушення, за яким його обвинувачують. Також посилається на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просить врахувати його позитивну характеристику з місця проживання, його соціальні зв`язки, відсутність судимостей. Вказує, що він не вчиняв вплив на потерпілих, від слідства та суду не переховувався.
На підставі викладеного просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу суду скасувати і змінити запобіжний захід; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги; представника потерпілих, яка надала свої заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про недоцільність зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на домашній арешт, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, навіть з урахуванням тривалості розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення даного клопотання питання.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Посилання обвинуваченого на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання обвинуваченого, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та відповідно наявність, передбаченого ст.177 КПК України ризику можливого переховування від суду, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Всі викладені обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при ухваленні рішення та їм надана належна оцінка, жодних інших обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані в апеляційній скарзі доводи не тягнуть за собою підстав для скасування ухвали суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 196, 201, 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2019 року, якою відмовлено в задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну раніше обраного запобіжного заходу за матеріалами кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0002330 від 30.07.2016 р., відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4