ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6818/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007100 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешт на земельну ділянку за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Садова, 53, (кадастровий номер :90:883:0310); об`єкт незавершеного будівництва, будівництво тепличного центру загальною площею 4050 м2 (готовність незавершеного будівництва) реєстраційний номер № 00) та заборони приватним нотаріусам та/або державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав власності щодо вказаного майна.
В судовому засіданні слідчий вимоги заяви підтримав.

З огляду на те, що існує загроза подальшого незаконного відчуження майна, власники майна до суду не викликались.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007100 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що до слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшла заява про те, що 25.09.2019 перебуваючи на території садового товариства «Бджілка» невстановлені досудовим слідством особи, погрожуючи фізичною розправою та пошкодженням майна, намагались потрапити на огороджену та охоронювану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:883:0310) частина якої на підставі Договору про об`єднання земельних ділянок, посвідченого 19.01.2017 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 19.01.2017 належить ОСОБА_6 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру 1/2 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :90:883:0310) на праві приватної власності належності належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інша частина 1/2 земельної ділянки на даний час перебуває у власності гр. ОСОБА_7 .

Крім того, на вказаній земельній ділянці перебуває об`єкт незавершеного будівництва загальною площею 4050 м2 (стан готовності об`єкта 87 %) 1/2 якого також належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а інша частина 1/2 вказаного об`єкта належить знайомій та колишній подрузі ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення права на судовий порядок вирішення спору, а також з метою запобігання подальшого незаконного відчуження майна третім особам, знищення можливих наявних слідів вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до положення ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, забезпечення права на судовий порядок вирішення спору, а також з метою запобігання подальшого незаконного відчуження майна третім особам, знищення можливих наявних слідів вчинення кримінального правопорушення

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
В іншій частині клопотання слід відмовити, так як є похідною вимогою, оскільки накладений арешт виключає можливість відчуження, реєстрацію та реалізацію вищезазначеної квартири.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007100 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на:
- земельну ділянку за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Садова, 53, земельна ділянка 124, 126, 128 (кадастровий номер :90:883:0310);

- об`єкт незавершеного будівництва, будівництво тепличного центру загальною площею 4050 м2 (готовність незавершеного будівництва) реєстраційний номер № 00)., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка 124, 126, АДРЕСА_2 .

В решті клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: