ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/914/19 Справа № 212/3964/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що наявність у ОСОБА_6 судимостей та підозра у вчиненні злочину в період іспитового строку не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд із цим, слідчий суддя посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, який не є корисливим. Окрім того, суд врахував, що будучи зупиненим працівниками поліції на місці вчинення злочину ОСОБА_6 затриманий не був, та після цього самостійно з`являвся на виклики слідчого, не переховуючись від органу досудового розслідування. З огляду на ці обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено недостатність застосування альтернативного запобіжного заходу, а тому вважав за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд не врахував під час розгляду провадження. Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який відноситься до середнього ступеня тяжкості та передбачає покарання у виді позбавлення на строк до 5 років. Поряд із цим, прокурор вказує, що ОСОБА_6 офіційно не працює, вчинив злочин в період іспитового строку, законних джерел доходу не має, що свідчить про можливість вчинення іншого злочину. Окрім того, у відношення ОСОБА_6 16 листопада 2018 року Криворізькою місцевою прокуратурою № 3 до суду направлено обвинувальний акт, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Також прокурор посилається на те, що слідчий суддя застосував до ОСОБА_6 домашній арешт у нічний час доби та при цьому не з`ясував, чи зможе він виконати покладені на нього обов`язки, залишивши поза увагою те, що він вчинив злочин в період з 08.00 до 12.00 години. Разом із цим, на думку прокурора, слідчий суддя помилково посилався на наявність у підозрюваного дитини, оскільки дитина проживає з бабусей та дідусем. Щодо тверджень слідчого судді про наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання та реєстрації, то ці обставини не оцінені судом, оскільки підозрюваний постійно не перебуває за місцем реєстрації. Хибним з позиції прокурора є також посилання на неофіційне працевлаштування ОСОБА_6 , адже це не підтверджено відповідними документами. Окрім того, прокурор не погоджується й з твердженням суду про відсутність відомостей про ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, оскільки ці обставини взагалі не перевірялись. До того ж, слідчий суддя допустився суперечностей, посилаючись на відсутність у ОСОБА_6 прямого умислу, оскільки суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, безпосередньо ним характеризується. Прокурор вважає, що наведені обставини не були об`єктивно враховані та оцінені судом, та це свідчить про невідповідність висновків суду вимогам закону.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони обвинувачення, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що Покровським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001093 від 10 травня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. 12 червня 2019 року про підозру у вчиненні цього злочину повідомлено ОСОБА_6 .
Апеляційним судом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. При цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні цього злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та прокурором в апеляційній скарзі не заперечуються.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів також вважає їх обґрунтованими, а ризики, визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, такими, що об`єктивно існують.
З урахуванням наявних у матеріалах провадження даних про особу ОСОБА_6 , який хоча і є особою, яка раніше судима, однак має міцні соціальні зв`язки, зокрема, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, та запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло з 20.00 до 06.00 години зможе запобігти цим ризикам.
Щодо доводів прокурора про наявність у підозрюваного судимостей, а також й про те, що наразі прокуратурою скеровано до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , складений в межах іншого провадження, то ці обставини хоча і мають місце, однак не доводять необхідність застосування виключного запобіжного заходу.
Не заслуговують на увагу також й твердження прокурора про проживання дитини ОСОБА_6 разом з бабусею та дідусем, оскільки місце проживання дитини не впливає на обов`язок підозрюваного її утримувати.
Посилання прокурора на можливість переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів також розцінює критично, оскільки жодними доказами ці обставини не підтверджуються.
Отже, слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, які були йому відомі на час ухвалення рішення, у зв`язку з чим дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш суворого запобіжного заходу немає.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4