Справа № 753/8926/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1372/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 187 КК України

У Х В А Л А
іменем України
05 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, неофіційно працюючого будівельником, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2010 та 2013 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.06.2016 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.06.2016 року і остаточно призначенопокарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку суду, 28.01.2017 року, приблизно о 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_7 , разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Київ вул. Тростянецька, 6-Ж, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи свою чисельну перевагу, та відсутність сторонніх осіб, які б могли перешкодити їм, вчинили напад на ОСОБА_12 .
Так, діючи узгоджено та обопільно, відповідно до розподілених ролей, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , непомітно підійшов зі спини до потерпілого та штовхнув його. В той час невстановлені досудовим розслідуванням особи, на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), підійшли до потерпілого, після чого особа ОСОБА_10 наніс удар потерпілому, який втратив рівновагу та впав. В той час невстановлена особа ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) почав наносити удари ОСОБА_12 у різні частини тіла, при цьому спричинивши останньому наступні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, забійні рани на шкірі нижньої губи в проекції 1-2 зубів справа, на слизовій нижньої губи в проекції 1-го зуба справа на одному рівні з вищевказаним, в проекції 1-го зуба зліва, садна обличчя, струс головного мозку, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В подальшому, подавивши волю ОСОБА_12 до опору, ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), безперешкодно заволоділи особистими речами потерпілого, а саме: телефоном «Lenovo А6010», чорного кольору, IМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2 384 грн. 79 коп., який знаходився в прозорому чохлі, вартістю 94 грн. 63 коп., з флеш-картою Micro SD на 8 GB, вартістю 80 грн., дві сім-карти «Київстар» (матеріальної цінності для потерпілого не становить) мобільний номер НОМЕР_3 на рахунку знаходилось 3 гривні, «МТС -Україна» (матеріальної цінності для потерпілого не становить) НОМЕР_4 на рахунку грошових коштів не було, гаманець шкіряний чорного кольору вартістю 200 грн., в якому знаходилось 200 грн., дві банківські-картки «Приват Банк», пластикова картка «Євразія» (картки для потерпілого матеріальної цінності не становлять) і один долар США, що станом на 28.01.2017 року, згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 26 грн. 98 коп. за 1 долар США, а всього майна на загальну суму 2 989 грн. 40 коп.
Після цього, ОСОБА_7 , разом з двома невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), з місця вчинення злочину зникли.
Крім того, 28.01.2017 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік від супермаркету «Сільпо», який знаходиться, адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 168, керуючись раптово виниклим умислом, вступили в злочинну змову, направлену на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, усвідомлюючи свою чисельну перевагу, та відсутність сторонніх осіб, які б могли перешкодити їм. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, дві невстановлені розслідуванням особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), непомітно підійшли зі спини до ОСОБА_13 . Після цього, перебуваючи на зручній для нанесення ударів відстані, скориставшись тим, що ОСОБА_13 їх не бачить, та не очікує такої поведінки, один з них наніс удар по голові потерпілому, а в подальшому, внаслідок застосування фізичної сили та чисельної переваги збили його з ніг. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти за попередньою змовою разом з двома невстановленими розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), руками стиснутими в кулаки та ногами наносили удари потерпілому ОСОБА_13 у різні частини тіла, при цьому спричинили синець в правій потиличній ділянці, з переходом в завушну, синець на спинці носу з переходом на скати його на повіки обох очей та підочні ділянки, крововилив на сльозовій верхньої губи в проекції перших зубів, садну на фоні вищезазначеного крововиливу на слизовій верхньої губи в проекції перших зубів, садну біля вушній ділянці зліва, садну завушній ділянці зліва, садну в потиличній ділянці справа, садну на спинці носу зліва у верхній третині, садну в лівій виличній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, подавивши волю ОСОБА_13 до опору, ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), безперешкодно заволоділи особистими речами потерпілого, а саме: мобільним телефоном «Motorola» Defi НОМЕР_5 , вартістю 800 грн. , з сім карткою «МТС-Україна» (матеріальної цінності не становить), мобільний номер НОМЕР_6 на рахунку якого знаходилось 30 грн. 00 коп., (без флеш-картки), срібний перстень (з гравіюванням, чоловіка який тримає чашу вина), 15 г 875 проби, вартістю 150 грн., срібний перстень (з гравіюванням хрестика), 4 грама, вартістю 40 грн., гаманець чорного кольору шкіряний, вартістю 200 грн., з документами в середині, а саме: права на ім`я потерпілого, технічний паспорт на автомобіль «Опель корса Б», д.н.з. НОМЕР_7 (який належить потерпілому), та страховий поліс на даний автомобіль (дані документи матеріальної цінності для потерпілого не становлять), та грошима в сумі 250 грн., які знаходились у вказаному гаманці. Крім того, з карману штанів ОСОБА_13 дістали 300 грн., а всього майна на загальну суму 1 770 грн.
Після цього, ОСОБА_7 разом з двома невстановленими розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), з місця вчинення злочину зникли.
Крім того, 28.01.2017 року, приблизно о 03 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 11, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи свою чисельну перевагу, та відсутність сторонніх осіб, які б могли перешкодити їм, вчинили напад на ОСОБА_13 , який проходив неподалік.
Так, діючи узгоджено та обопільно, відповідно до розподілених ролей, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 , дві невстановлені розслідуванням особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), непомітно підійшли зі спини до ОСОБА_13 , а ОСОБА_7 в цей час залишався позаду. Після цього, перебуваючи на зручній для нанесення ударів дистанції, скориставшись тим, що ОСОБА_13 їх не бачить, та не очікує такої поведінки, невстановлені особи, діючи узгоджено, кожен почали наносити удари руками стиснутими в кулаки по голові потерпілому, а ОСОБА_7 підійшов та ногою збив потерпілого ОСОБА_13 з ніг. При цьому, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, разом з двома невстановленими розслідуванням особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), руками стиснутими в кулаки та ногами нанесли удари потерпілому ОСОБА_13 у різні частини тіла, при цьому спричинили забійну рану в лобній частині справа, три садна в лобній ділянці справа, синець в лобній ділянці з права та синець в лобній ділянці зліва, ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Подавивши волю ОСОБА_13 до опору, ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), безперешкодно заволоділи особистими речами потерпілого, а саме: туфлями шкіряними 43 розміру чорного кольору на шнурках «ЕССО», вартістю 600 грн., також зняли золоту обручку 525 проби, вагою 3 грама, вартістю 2 100 грн. та 200 грн., а всього майна на загальну суму 2 900 грн.
Після цього, ОСОБА_7 разом з двома невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), помітивши працівників ДСО почали тікати з місця вчинення злочину, проте в подальшому ОСОБА_7 був затриманий працівниками державної служби охорони з частиною викраденого майна.
В апеляційних скаргах:
-захисник ОСОБА_14 просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2019 року щодо ОСОБА_7 змінити та пом`якшити йому призначене покарання, застосувавши до нього положення ст. 69 КК України. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок є необґрунтованим внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок чого підлягає зміні. Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочинів та надав відповідні показання. Захисник вказує, що обвинувачений повністю розкаявся у вчиненому, запевнив, що більше злочинів вчиняти не буде. Так, на його переконання, судом першої інстанції не повністю було враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання. Зокрема, ту обставину, що до ОСОБА_7 цивільний позов не заявлявся, він всіляко допомагав органу досудового розслідування та суду, надавав правдиві показання, не заперечував та не оспорював доцільність дослідження доказів стосовно обставин вчинення злочину.
- захисник ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, не зазначене в ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, та, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України, остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок є необґрунтованим та таким, що ухвалений з порушенням норм матеріального кримінального права, а саме не враховано можливості застосування ст. 69 КК України, зокрема, не в повній мірі було враховані дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та те, що в нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, а також батьки-пенсіонери. На переконання захисника, сама по собі тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень не може слугувати єдиною підставою для обрання обвинуваченому більш тяжкого покарання.
- захисник ОСОБА_15 просить вирок Дарницького районного суду м. Києва щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції. Вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, які виразилися у здійсненні судового провадження за відсутності потерпілих, які належним чином не були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
До початку розгляду кримінального провадження адвокатом ОСОБА_16 подано заяву про залишення його апеляційної скарги без розгляду. Дана позиція погоджена ним із підзахисним, а тому колегія суддів переглядає вирок в межах поданих та підтриманих апеляційних скарг.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані адвокатами ОСОБА_14 та ОСОБА_8 апеляційні скарги та просили їх задовольнити, не заперечували проти залишення без розгляду скарги адвоката ОСОБА_16 ; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 та ч.2 ст.187 КК України.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується аргументів захисників та обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання та необхідності призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, то колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Абзацами 1, 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Так, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання враховано характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, відношення обвинуваченого до скоєного, який визнав вину у повному обсязі, на спеціальних обліках не перебуває, неофіційно працює, має постійне місце проживання, відсутність претензій з боку потерпілих, роль обвинуваченого у вчинених злочинах. Також суд взяв до уваги, що обвинувачений вчинив нові злочини під час іспитового терміну, що свідчить про його антисоціальну поведінку.
Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання згідно ст.67 КК України суд визнав вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Так, дослідивши матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень вказаної статті, оскільки призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає визначеній законом меті.
Наведені в апеляційних скаргах захисників пом`якшуючі обставини та перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей вже були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 найнижчого покарання, передбаченого санкцією ст.187 КК України.
Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке, на думку колегії суддів є домірним вчиненому та достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення; обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
С У Д Д І :
___________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4