Провадження №1-кс/193/316/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
30 липня 2019 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка клопотання ОСОБА_5 про арешт майна,-
встановив:
24 липня 2019 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначає, що 05 травня 2019 року до ЄДРДР було внесено дані про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України за №000211 та відповідно розпочато досудове розслідування.
Звертає увагу суду, що його, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні та вручено пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого.
Крім того, в рамках даного кримінального провадження, 31.05.2019 року було повідомлено про підозру громадянину ОСОБА_6 , що вказує на набуття такою особою статусу підозрюваного в рамках даного кримінального провадження від дня відповідного повідомлення.
Так, ч. 1 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до підозрюваного по даному кримінальному провадженню- ОСОБА_6 на загальну суму - 100000,00 грн. (моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням скоєним по відношенню до нього).
Таким чином, ним було реалізовано право на відновлення раніше порушених прав, що виражається у стягненні моральної шкоди за завдані йому страждання внаслідок здійснення підозрюваних протиправних дій, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України.
Стосовно наявності достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірно одержаної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. В зв`язку з цим, ОСОБА_5 просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження за №000211 від 05.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого - ОСОБА_5 про стягнення з підозрюваного ОСОБА_6 100 000,00 грн. моральної шкоди, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти розміщені в банківських установах на території України, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності, в тому числі: спільної, сумісної, часткової, на суму заявлених позовних вимог, в рамках даного кримінального провадження на суму позовних вимог за цивільним позовом.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що кримінальне провадження в межах якого ОСОБА_5 просить накласти арешт на майно направлено до суду.
Захисник заявника ОСОБА_4 не заперечує проти залишення клопотання без розгляду.
За змістом ст. ст. 131, 170 КПК, арешт майна є різновидом заходів забезпечення кримінального провадження, завданням якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 94 КПК, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання залишити без розгляду, так як кримінальне провадження ЄУН 193/1014/19 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, в межах якого ОСОБА_5 просить накласти арешт на майно, направлено до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, тому є неможливим дане кримінальне провадження оглянути в судовому засідання та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 94, 131, 132, 170, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_5 про арешт майна залишити без розгляду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1