САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1510/19
Провадження № 1-кп/726/137/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000056 від 29 липня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українеця, уродженця смт. Кельменці, Чернівецької області, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованого в АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 22.05.2014 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) (по стройовій частині) від 22.05.2014 №3 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на всі види забезпечення, та призначений на посаду начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «старший лейтенант».

Досудовим розслідування встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, близько 08 год. 00 хв. 04.02.2015 не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки, тобто самовільно, діючи умисно, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вибув до свого постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власний розсуд, до 14.09.2018 тобто до моменту з`явлення до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на посаді начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 11, 16, 129-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, близько 08 год. 00 хв. 04.02.2015 не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки, тобто самовільно, діючи умисно, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вибув до свого постійного місця проживання АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власний розсуд, до 14.09.2018 тобто до моменту з`явлення до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся, надав суду показання згідно обвинувачення та зазначив що на той момент в нього захворіла мати, та він хотів відпроситися, але його не відпустили то він вимушений був вчинити дані дії..

Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем служби характеризується добре, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому.

Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових аналогічних злочинів.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального Закону , із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1