КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0004272 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 7 травня 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
потерпілого
ОСОБА_9 С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 7 травня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0004272 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 пред`явлено неконкретне обвинувачення, що по суті є порушенням права на захист, і встановлено обставини невідповідності формулювання обвинувачення правовій кваліфікації, оскільки ОСОБА_6 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а у фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та у формулюванні обвинувачення зазначено про те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто, наслідки, передбачені ст. 122 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Прокурор в апеляційній скарзі зазначає про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Апелянт наголошує на тому, що висновок суду про невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації свідчить про те, що суд вдався до оцінки обставин, викладених у формулюванні обвинувачення, та вийшов за межі своїх повноважень.
Також прокурор вказує на те, що обвинувачений під час підготовчого судового засідання не був присутнім, що позбавляє суд можливості проведення підготовчого судового засідання та прийняття рішення.
На переконання апелянта, суд вдався до формального підходу, з надуманих та неналежних підстав повернув обвинувальний акт, тим самим створив умови для порушення розумного строку розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, зазначила про те, що обвинувальний акт відповідає положенням кримінального процесуального Закону, а суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вийшов за межі своїх повноважень, потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив про те, що необхідно провести розгляд кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 7 серпня 2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004272 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (ас. 1-8).

Підготовче судове засідання відкладалось у зв`язку з неявкою обвинуваченого та потерпілого до суду (ас. 17-18).

7 травня 2019 року за результатами підготовчого засідання за відсутності обвинуваченого та потерпілого, щодо яких відсутні відомості про належне їх повідомлення про день, час та місце проведення підготовчого засідання, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка наразі оскаржується, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0004272 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, прокурору (ас. 29-30).

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче засідання відбувається за участю, серед інших, прокурора, обвинуваченого та потерпілого згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Однак, судом першої інстанції проведене підготовче засідання за відсутності обвинуваченого та потерпілого, які не були повідомлені про день, час та місце підготовчого засідання належним чином, про що свідчать наявні у справі рекомендовані листи, які повернуті до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (ас. 14, 21, 22, 26, 27), на що обґрунтовано послався прокурор в апеляційній скарзі.

Вказані обставини, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Окрім того, згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним кодексом встановлені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити.

Перелік вимог до обвинувального акту встановлений ч. 2 ст. 291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Таких невідповідностей колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання в ухвалі суду, яка оскаржується, на те, що під час підготовчого засідання встановлено обставини невідповідності формулювання обвинувачення правовій кваліфікації, що є свідченням невідповідності обвинувального акту вимогам процесуального законодавства, на думку колегії, не є підставами для повернення обвинувального акту, оскільки зазначені обставини підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження і не є підставою, передбаченою ст.. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту.

При цьому, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити і з положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не було враховано належним чином.

Таким чином, під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначенню кримінального провадження до судового розгляду. З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала місцевого суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 7 травня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0004272 по обвинуваченню ОСОБА_6 , повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3