Справа № 760/8572/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3059/2019 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 205КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

заінтересованої особи ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 21.03.2019 року, що укладена у кримінальному провадженні № 0000038 між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_10 з іншого боку. Визнано ОСОБА_10 винним за ч. 5, ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди, без наміру здійснення статутної діяльності підприємств, ставши формальним директором, засновником суб`єктів господарювання, умисно сприяв вчиненню 11.10.2017 року, за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 41 , фіктивного підприємництва - придбання суб`єкту підприємницької діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Ком-Інвест» (далі ТОВ «Транс-Ком-Інвест»), з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом перереєстрації в органі державної влади - Солом`янській районній в м. Києві державної адміністрації на свої анкетні дані суб`єкту господарювання, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_10 в жовтні 2017 року (точну дату, місце та час слідством не встановлено), не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди, усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання ним обов`язків директора, засновника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, погодився на пропозицію ОСОБА_9 стати формальним директором, засновником суб`єкта господарювання. При цьому, ОСОБА_9 зазначив, що для отримання грошової винагороди ОСОБА_10 необхідно буде надати його особисті анкетні дані, а саме: копію облікової картки платника податків та копію паспорту громадянина України та в дальшому необхідно буде підписати ряд статутних та інших установчих документів по придбанню товариства із назвою ТОВ «Транс-Ком-Інвест», та зазначив, що він не буде здійснювати ніякої фінансово-господарської діяльності та виконувати обов`язки директора, засновника, а лише формально рахуватиметься на даній посаді.
Також, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що безпосередньою перереєстрацією товариства в органах державної влади будуть займатись інші особи, на що ОСОБА_10 погодився.
Так, в жовтні 2017 року (точну дату, місце та час слідством не встановлено) ОСОБА_10 реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на сприяння ОСОБА_9 у придбанні суб`єктів господарювання, надав останньому копію паспорту громадянина України та копію облікової картки платника податків.
Після чого, ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому злочинну роль у спільному плані, підписав: довіреність від 11.10.2017 року на ім`я ОСОБА_13 на представництво підприємства ТОВ «Транс-Ком-Інвест» з питань пов`язаних з державною реєстрацією; акт передачі-прийняття частки у статутному капіталі товариства від 10.10.2017; договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства; статут товариства ТОВ «Транс-Ком-Інвест», який затверджений загальними зборами учасників товариства протоколом №10/10/17 від 10.10.2017 року; протокол №10/10/17 від 10.10.2017 року загальних зборів учасників товариства.
Після підписання вищевказаних документів ТОВ «Транс-Ком-Інвест» ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому роль у раніше розробленому злочинному плані, передав їх ОСОБА_9 для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» у Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації.
В свою чергу, ОСОБА_13 , яка діяла на підставі довіреності від 11.10.2017, не будучи обізнаною про злочинний намір ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подала до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Так, 11.10.2017, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 41, шляхом здійснення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» державним реєстратором Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації було зареєстровано зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «Транс-Ком-Інвест», директором та учасником якого став ОСОБА_10 (100% частка статутного капіталу товариства у розмірі 1000 грн.), який не мав намір займатися реальною підприємницькою діяльністю згідно обраного ним КВЕД.
Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями, сприяв вчиненню злочину - фіктивного підприємництва, який закінчений з моменту придбання суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ «Транс-Ком-Інвест», право на яке виникло з дня реєстрації відповідних прав на нього, а саме з дня вчиненням реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», яке фактично відбулося 11.10.2017, за адресою розташування органу реєстрації - Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації: м. Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 41.
Перереєстрація підприємства ТОВ «Транс-Ком-Інвест» в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів підприємств, надало можливість ОСОБА_9 для використання реквізитів цього підприємства з метою прикриття незаконної діяльності.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та направити обвинувальний акт № 0000038щодо ОСОБА_10 з угодою про визнання винуватості до Генеральної прокуратури України для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що під час затвердження угоди про визнання винуватості суд не перевірив чи її затвердження не буде порушувати прав свобод інших громадян та констатував співучасть у вчиненні злочину ОСОБА_9 , який не є стороною угоди.

Заслухавши суддю доповідача, заінтересовану особу ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, однак покладається на розсуд суду, провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухваленекомпетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимогщодокримінальногопровадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідатизагальнимвимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбаченихчастиноютретьоюцієїстатті.
Згідно частини третьої ст. 475 КПК України мотивувальна частинавироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якогообвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, їїреквізити, зміст та визначенамірапокарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими вінкерувався.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються: зокремаформулюванняобвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенняммісця, часу, способу вчинення та наслідківкримінальногоправопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно ст. 337 КПК України судовийрозгляд проводиться лишестосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинуваченнявідповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цієюстаттею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і їїосновоположних свобод,суд має право вийти за межі висунутогообвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частинізміни правовоїкваліфікаціїкримінальногоправопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якоїздійснюєтьсякримінальнепровадження.
Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанціїзмінюєвирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
На думку колегії суддів, суд першоїінстанції, затверджуючи угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000038, допустив істотнепорушення норм процесуального закону, яке перешкодило йомуухвалитизаконне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається з вироку суду першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 5, ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, вчиненого у співучасті з ОСОБА_9 .
Разом з цим, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозра у вчиненні злочину передбаченого ч. 5, ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України не вручаласята обвинувальний акт стосовно нього не складався і до суду не направлявся.
Таким чином, у данному кримінальномупровадженністосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 статусу обвинуваченого чи підозрюваного не мав.
Отже, мотивувальначастина вирокустосовно ОСОБА_10 містить посилання на вчинення ним злочину у співучастіз ОСОБА_9 , що є неприпустимим, оскільки відповідно до обвинувального акту останньому обвинувачення у вчиненні злочину, органом досудового розслідування не висувалося.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, статті 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальномупокаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановленообвинувальнимвироком суду.

У частинахпершій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінальногоправопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченомуцим Кодексом, і встановленообвинувальнимвироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненнікримінальногоправопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, маєвідповідатиповодженню з невинуватою особою.
Таким чином, колегіясуддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції допустив помилку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, стосовно ОСОБА_10 , оскільки зазначив у мотивувальній частині вироку, у встановлених судом обставинах справи прізвище особи, у співучасті з яким обвинувачений вчинив злочин, якійне було висунуто обвинувачення, або стосовно якої є вирок суду, що набрав законної сили, чим допустив істотне порушеннявимогкримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Колегія суддів, виходячи з принципу презумпції невинуватості, вважає, що в обвинувальному вироку не слід вказувати конкретні прізвища осіб, вину яких не доведено, або відсутнійобвинувальнийвирокщодо них, який набрав законної сили, у зв`язку з чим необхідновиключитипосилання на прізвище ОСОБА_9 , зазначивши, що злочин ОСОБА_10 вчиненено за співучасті з невстановленою особою.
Оскільки захисник в апеляційній скарзі ставила виключно питання про скасування вироку суду першоїінстанції та направлення обвинувального акту органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, тому апеляційнаскаргапідлягаєчастковомузадоволеню, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року щодо ОСОБА_10 зміні.
На підставі наведеного, керуючись 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 21.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000038 між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_10 змінити.
З мотивувальної частинив вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року, щодо ОСОБА_10 з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, виключити посилання на вчинення злочину ОСОБА_10 за співучасті з ОСОБА_9 , зазначивши, що злочин вчинено за попередньою змовою з невстановленими особами.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.
С У Д Д І :