Провадження №1-кп/127/1622/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 , потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 345 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 від 02.11.2018 року та №0001775 від 29.05.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_6 подано на розгляд суду угоду про примирення, укладену 23.04.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 від 02.11.2018 року, яку захисник обвинуваченого просив затвердити та призначити його підзахисному узгоджене сторонами угоди покарання, виділивши матеріали кримінального провадження за ч.1 ст. 185 КК України в окреме провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить розгляду угоди.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив угоду про примирення, укладену з потерпілими в кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України затвердити, призначивши йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 80 годин громадських робіт. Пояснив, що умови затвердження угоди та наслідки її невиконання йому зрозумілі.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а також її законний представник ОСОБА_8 підтвердили, що вони надали добровільно згоду на укладення угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 , порядок відшкодування завданої їм як потерпілим шкоди ОСОБА_5 визначено умовами угоди, вони усвідомлюють, що надання ними згоди на укладення вказаної угоди позбавляє їх можливості пред`являти будь-які претензії майнового та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 в подальшому з приводу неправомірних дій останнього в даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти затвердження даної угоди судом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальні акти об`єднаного кримінального провадження, зміст угоди про примирення з потерпілими від 23.04.2019 року, суд дійшов висновку про неможливість затвердження даної угоди з наступних підстав.

Відповідно до обвинувальних актів в об`єднаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 28.05.2017 року злочинів, передбачених ч.2 ст. 345 КК України в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та у вчиненні даного злочину повторно. При цьому під час перебування даного кримінального провадження на розгляді суду ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ним в ніч з 31.10.2018 на 01.11.2018 злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Разом з тим, до суду подано угоду про примирення обвинуваченого ОСОБА_5 з потерпілими по епізоду вчинення крадіжки. Відповідно до умов угоди ОСОБА_5 визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за обставин викладених в угоді, а також готовий протягом чотирьох місяців з дня затвердження угоди відшкодувати завдану потерпілим шкоду: ОСОБА_9 в сумі 2000 грн., ОСОБА_10 в сумі 3000 грн. ОСОБА_7 в сумі 2000 грн., обвинувачений та потерпілі узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді громадських робіт строком 80 годин. Законний представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 не заперечує проти затвердження даної угоди.

Також в угоді про примирення зазначено істотні для відповідного кримінального провадження обставини, а саме: зазначено про відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в даному провадженні та зазначено як обставини, які пом`якшують його покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом досліджено зміст та умови угоди про примирення обвинуваченого з потерпілими, а також враховано висновки, викладені в Постанові Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» , відповідно до п.12 якої зазначено, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди). Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 12 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу Х Загальної частини КК; ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.

Так, з обвинувального акту по епізоду обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України вбачається, що в обвинувальному акті зазначено обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття, при цьому в угоді про примирення зазначено також як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину, що не відповідає дослідженим на даному етапі судового розгляду обставинам справи.

Крім того, в угоді про примирення не враховано усі дані про особу ОСОБА_5 , що мають значення для визначення покарання, зокрема те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України під час того як відносно нього розглядалося кримінальне провадження судом за ч.2 ст. 345 КК України, тобто не в повній мірі враховано особу обвинуваченого та узгоджено міру покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 185 КК України, яке на переконання суду явно не відповідає інтересам суспільства через м`якість визначеного угодою покарання, оскільки на думку суду така міра покарання не може досягти мети його застосування, визначеної в положеннях ч.2 ст. 50 КК України щодо ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про примирення, укладеної 23.04.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 від 02.11.2018 року, а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні вказаної угоди, а судовий розгляд кримінального провадження слід продовжити відповідно до вимог положень ч.7 ст. 474 КК України у загальному порядку.

При цьому, у зв`язку з прийнятим вищезазначеним рішенням, суд не вбачає підстав для виділення в окремі провадження не пов`язаних між собою (самостійних) кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 345 КК України, які попередньо за клопотанням сторін були об`єднанні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 472-474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 23.04.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 від 02.11.2018 року - відмовити.
Продовжити судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: