Справа № 333/3155/19
Провадження №1-кс/333/1267/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001806 від 31 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року ст. слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 31.05.2019 року о 12:25 годин до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що у кв. АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі слідами насильницької смерті. Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що у нього є сестра ОСОБА_4 , 1993 року народження, яка мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , 1985 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того у останніх була спільна дитина двох років. Дану квартиру вони винаймали. У зв`язку з тим, що з 29.05.2019 року ОСОБА_4 на телефонні дзвінки не відповідала, то 31.05.2019 року близько о 12.15 годині, він разом з господаркою квартири прийшли до останніх, де відчинили вхідні двері та виявили ОСОБА_6 повішеним, а ОСОБА_4 лежала на ліжку зі слідами насильницької смерті. Вхідні двері квартири були зачинені з середини. По квартирі бігав кричала спільна дитина останніх. 31.05.2019 року в ході проведення огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_1 , серед якого було виявлено та вилучено: фрагмент мотузки з шиї трупу; фрагменти розбитої скляної чашки; мобільний телефон «HUAWEI»; два скляних бокала; дитяча підвісна гойдалка; сокира з нашаруванням РБК; рушник з РБК; ключ; врізний замок.
Таким чином, вилучені речі, можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди,для здійснення досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, слідчий вважає, що необхідно на вказане майно накласти арешт, із забороною його відчуження та використання.
В судове засідання ст. слідчий ОСОБА_3 не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 03.06.2019 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 31.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження № 0001806).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно п.2 ст.237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку чи іншого володіння особи.

Згідно п.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст.171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на фрагменти мотузки з шиї трупу; фрагменти розбитої скляної чашки; мобільний телефон «HUAWEI»; два скляних бокали; дитячу підвісну гойдалку; сокиру з нашаруванням РБК; рушник з РБК; ключ; врізний замок.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001806 від 31 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке 31.05.2019 року вилучено в ході огляду місця події, квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

- фрагменти мотузки з шиї трупу;
- фрагменти розбитої скляної чашки;
- мобільний телефон «HUAWEI»;
- два скляних бокали;
- дитячу підвісну гойдалку;
- сокиру з нашаруванням РБК;
- рушник з РБК;
- ключ;
- врізний замок.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1