Номер провадження: 11-кп/813/909/19
Номер справи місцевого суду: 501/2788/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2019 року відносно ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000840 від 03.09.2018 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заболотне, Крижопольського району Вінницької області, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючий оператором ТОВ «Рисоіл Термінал СП», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьох ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто гривень), з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12230 гривень та моральної шкоди у сумі 30000 гривень залишений без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 05.12.2017, приблизно о 08 год. 10 хв. керуючи технічно справним автомобілем «Опель Астра», д.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пр. Миру м. Чорноморська Одеської області з боку вул.1-го Травня в напрямку перехрестя з вул. Лазурною, рух через який регулюється світлофорним об`єктом. Наблизившись до вказаного перехрестя, водій ОСОБА_8 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності та в порушення Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч на проїзну частину вул. Лазурної зі швидкістю приблизно 10-15 км/год, проявляючи злочинну самовпевненість, будучи неуважним, не приділив належної уваги зміні дорожньої обстановки у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину по регульованому пішохідному переходу зліва-направо відносно його напрямку руху в темпі спокійного кроку при включеному зеленому сигналі світлофора для пішоходів та закінчувала перехід проїзної частини, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до його повної зупинки, не дав дорогу пішоходу, продовжував рух з зазначеною швидкістю, внаслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузову автомобіля «Опель Астра» на праву сторону пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрите внутрішньосуглобове пошкодження правого колінного суглобу у вигляді субхондрального пошкодження латерального виростку правої стегнової кістки з частковим пошкодженням медіальної колатеральної зв`язки, пошкодженням власної зв`язки надколінка з запаленням синовіальної оболонки та суглобової сумки колінного суглобу (синовіту та супрапателлярного бурситу), яка в своєму посттравматичному перебігу ускладнилася посттравматичним гонартрозом ІІ ст.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №131 від 19.09.2018, проведеної експертом Чорноморського відділення СМЕ, дана травма за своїм характером і перебігом призвела до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Не погодившись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію злочину та призначену міру покарання, просить вирок суду скасувати в частині залишення цивільного позову без розгляду, та в цій частині ухвалити новий вирок, яким задовольнити цивільний позов в повному обсязі стягнувши з ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12230 гривень та моральної шкоди у сумі 30000 гривень. Вказує, що суд безпідставно залишив цивільний позов без розгляду, оскільки саме цим кримінальним правопорушенням їй були заподіяні тілесні ушкодження, а суд першої інстанції своїм незаконним рішенням позбавив потерпілу права на цивільний позов в кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка просила апеляційну скаргу потерпілої задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції скасувати в частині цивільного позову та призначити новий судовий розгляд цивільного позову потерпілої в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами і, ці обставини ніким не оспорюються.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Стосовно доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 про безпідставне залишення без розгляду її цивільного позову апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до приписів ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно із ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпіла зазначила про понесені нею витрати, пов`язані проходженням лікування та придбанням ліків (на суму 12230 грн).
В обґрунтування відшкодування моральної шкоди потерпіла зазначає, що внаслідок вчинення злочину вона потрапила до лікарні, порушився її звичний уклад та спосіб життя, порушились трудові відносини на роботі. Крім того, перебуваючи на лікарняному ліжку в загальній палаті, дивилась на страждання інших хворих, які теж перебували у цьому відділенні, що теж негативно позначилось на її психіці та завдало моральних страждань. Виходячи з цього, потерпіла оцінила моральну шкоду, яка заподіяна діями ОСОБА_8 в розмірі 30000 грн.
Суд першої інстанції залишивши цивільний позов ОСОБА_7 без розгляду послався на те, що даний позов повинен розглядатися у цивільному судочинстві.
Таким чином, суд першої інстанції залишив цивільний позов без розгляду з підстав взагалі не передбачених чиним КПК України, чим фактично ухилився від його розгляду без обґрунтованих для цього підстав, а апеляційний суд позбавлений переглянути вирок суду в частині цивільного позову, оскільки суд першої інстанції взагалі не прийняв за ним будь-якого рішення.
З цих підстав апеляційний суд дійшов висновку, що, залишаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 без розгляду, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, яка перешкодила йому ухвали законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.
Пунктом 1 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Враховуючи те, що діючим КПК України не врегульовано питання щодо дій суду апеляційної інстанції у разі, якщо суд першої інстанції без передбачених законом підстав залишив цивільний позов потерпілого без розгляду, апеляційний суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати дію статей 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині залишення без розгляду цивільного позову, з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд в частині цивільного позову в іншому складі суду.
При цьому апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції фактично ухилився від розгляду цивільного позову та не ухвалив в цій частині остаточного рішення, що позбавляє можливості апеляційний суд переглянути таке рішення, та ухвалити своє рішення.
Керуючись ст.ст.7, 9, 128, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2019 року частково задовольнити.
Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України скасувати в частині залишення без розгляду цивільного позову.
Призначити новий судовий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4