МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
"18" жовтня 2019 р. Справа № 370/879/18

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участую прокурора ОСОБА_3 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінального провадження №0000169 від 14.03.2018 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іляшівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, неодружений, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працює, судимий 04.04.2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу 6000 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом строком 2 роки; 31.07.2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та призначенням штрафу у розмірі 6000 грн.; 31.07.2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області покарання за вироком суду від 04.04.2014 року у виді штрафу замінено на 240 годин громадських робіт; зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

До Макарівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

У підготовчому судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його вимогам процесуального закону, зокрема, у частині встановленого місця проживання обвинуваченого, неконкретності пред`явленого обвинувачення, невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечила щодо повернення обвинувального акту, висловила думку про те, що обвинувальний акт в повній мірі відповідає вимогам КПК України, а зміна місця проживання обвинуваченого не є підставою для повернення обвинувального акту.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Разом із тим, у жодне судове засідання обвинувачений не прибув, судові виклики за адресою реєстрації та місця проживання йому вручені не були, та повернулися до суду з відмітками відділення зв`язку «адресат не проживає», що у матеріалах кримінального провадження.

Привід за ухвалою суду від 13.04.2018 року виконання якого було доручено Макарівському відділенню поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, залишився без виконання через відсутність обвинуваченого за місцем проживання.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року ОСОБА_4 , було оголошено у розшук. За повідомленням

За повідомленням Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_4 , було розшукано, адреса його фактичного місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Разом із тим, у жодне судове засідання обвинувачений не прибув, судові виклики за встановленою адресою місця проживання йому вручені не були, та повернулися до суду з відмітками відділення зв`язку «адресат не проживає», що у матеріалах кримінального провадження.

Судом з відповіді органу пробації було встановлено адресу проживання ОСОБА_4 , на яку також неодноразово надсилалися судові виклики, однак вони також повернулися до суду з відмітками відділення зв`язку «адресат не проживає».

Клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , надання судом дозволу на його затримання, суду заявлено не було.

Таким чином, судом вичерпано всі можливості для забезпечення явки обвинуваченого у судове засідання за всіма відомими суду адресами, однак обвинуваченому в жодному випадку не було вручено судові виклики, обвинувачений у судові засідання не доставлений та не з`являвся, що свідчить про невідповідність його місця знаходження, що зазначене у обвинувальному акті, фактичному його місцезнаходженню та є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатися із обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, діяння (дія чи бездіяльність) особи, наслідки від таких дій, причинний зв`язок між діями та відповідними наслідками, що настали а також обставини, що впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Крім того, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК). У Кримінальному процесуальному кодексі України також зазначається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8 КПК). А в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. практика Суду визнається джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Так ОСОБА_4 , обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Разом з тим, викладаючи в обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає встановленими, зокрема, об`єктивну сторону злочину, прокурор вказує, що ОСОБА_4 , умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи особою засудженою судом до цього виду покарання. При цьому не вказано, які активні чи пасивні дії здійснював ОСОБА_4 , що свідчать про ухилення від виконання призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні формулювання обвинувачення не є конкретним, оскільки не містить опису діяння особи, яка характеризує об`єктивну сторону складу даного злочину, що обов`язково підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, у порушення п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті вказано про відсутність обтяжуючих покарання ОСОБА_4 , обставин, тоді як в анкетних даних вказано, що він є неодноразово судимий, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України є обтяжуючою покарання обставиною.

Також згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити прийнятих процесуальних рішень; вид заходу забезпечення, дату і строк його застосування.

Всупереч вимогам ст. 109, 110 КПК України у реєстрі неналежно та неповно вказані процесуальні дії та рішення, проведені під час досудового розслідування. Так пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного не є процесальною дією, хоча вказана у реєстрі процесальних дій. Також у реєстрі процесуальних рішень відсутнє письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , що є процесуальним рішенням. Також реєстр не містить відомостей про час проведення деяких процесуальних дій, а лише про дату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить встановленого місця проживання або знаходження обвинуваченого, конкретного формулювання обвинувачення, яке би узгоджувалось із викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а реєстр матеріалів складений з порушенням КПК України.

Судом звертається увага на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду.

Також чинний КПК України не ставить в залежність відповідність обвинувального акту вимогам закону від можливості їх виправлення процесуальних порушень в подальшому, в ході судового розгляду, наприклад шляхом зміни прокурором обвинувачення на підставі ст. 338 КПК України, оскільки така зміна обвинувачення можлива лише при встановленні в ході судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Вказані вище недоліки свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ст. 291 КПК України та не можуть бути усунуті у іншому порядку, а ніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 315, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000169 від 14.03.2018 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України повернути прокурору, який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів відповідно до ст. 393-395 КПК України.

Ухвала набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.10.2019 року о 17-00.

Суддя ОСОБА_1