Провадження №1-кп/523/1054/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

16.07.2019 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ________ ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ________ ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0000027 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жукове, Миколаївського району, Одеської області, громадянин України, без постійного місця мешкання, раніше судимого:
- 24.01.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 125 ч. 1 КК України, на підставі ст.72 ч.5 КК України, враховуючи час попереднього ув`язнення, ОСОБА_6 повністю відбув покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що 31.12.2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , прибув до будинку № 35 по вул. Академіка Заболотного в м.Одесі, де у нього виник противоправний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВYD» модель F-3 в кузові чорного кольору з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номер рами (шасі) НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 75 000 гривень, який належить раніше незнайомій йому ОСОБА_7 , щоб в подальшому ним розпорядитись на власний розсуд.
Так, ОСОБА_6 , переслідуючи умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно проник до салону вищезазначеного автомобіля, через передні ліві двері, замок яких був відчинений, встановивши тим самим контроль над ним, не маючи ані дійсного, ані уявного права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом, умисно протиправно заволодів вказаним автомобілем шляхом запуску двигуна автомобілю за допомогою ключа, який також був в автомобілі, та шляхом переміщення даного транспортного засобу у просторі з місця вчинення кримінального правопорушення на викраденому автомобілі зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 75 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України свою визнав повністю, пояснив суду, що побачив відчинену машину, відчинивши двері та побачив в замку запалення ключ. Завівши автомобіль, він поїхав покатався по вулицям селища Котовського, поки не закінчилось паливо. Потім залишив автомобіль, забравши з нього акумулятор, пішов по своїх справах. Пізніше був затриманий співробітниками поліції. В скоєному щиро кається.

Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує, за ст. 289 ч. 1 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_6 раніше не судимий, завдана ним шкода відшкодована, шляхом повернення майна, також суд враховує заяву потерпілої ОСОБА_7 , яка не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

На підставі вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі виправлення обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 виконувати покладені на неї обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2002 (дві тисячі дві) гривні на користь державі в особі ОНДЕКЦ.

Речові докази, а саме автомобіль марки «ВYD», - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 під зберігальну розписку.
Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до апеляційного суду Одеської області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1