МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1088/19
Провадження № 1-кп/945/296/19
Вирок
Іменем України

02 грудня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 (який бере участь у судовому засіданні дистанційно з приміщення Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор»);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305від 04 липня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, військовослужбовця, стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, має військове звання сержант, розлученого, який має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25 вересня 2018 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі;
-08 листопада 2018 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що 06.05.2015 ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 157 від 13.06.2015 сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2015 № 365 сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу Про часткову мобілізацію № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який тривав на момент вчинення правопорушення.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу не з`явлення вчасно на службу без поважних причин він дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

25 листопада 2015 року о 08 годині, сержант ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце служби - НОМЕР_2 загальновійськовий полігон « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (с. Михайлівка Миколаївський район Миколаївська область) та незаконно перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.
22 квітня 2018 сержанті ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , надав суду показання, що з обставинами вчиненого злочину, викладеними в обвинувальному акті він повністю погоджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно; за місцем служби характеризується посередньо; проживає разом з сім`єю; відповідно до медичної характеристики є практично здоровим; вказаний злочин вчинив вперше; визнав свою вину.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, визначених санкцією статті, із одночасним застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Речові докази, у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Однак суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід обрати тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2018 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 квітня 2018 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 обрати тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

02.12.2019