КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2444/2019 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скаргиобвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року в кримінальному провадженні № 0000830 стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Подільським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000830, в якому ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу, продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 19 вересня 2019 року включно.

Суд першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_8 раніше судимий, а також конкретні обставини справи, обґрунтував прийняте рішення тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, чинити тиск на потерпілого.

Не погодившись з таким рішенням суду, обвинувачений та захисник подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить змінити йому запобіжний захід на інший, більш м`який, стверджуючи про те, що не доведено існування тих ризиків, які врахував суд першої інстанції, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 звертає увагу на те, що він має постійне місце проживання, за вчинені раніше злочини відбув покарання. Стверджує, що не має намірів переховуватися від суду та будь-яким чином перешкоджати судовому провадженню.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року та винести нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням на нього обов`язків: не відлучатися із міста без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 перебуває на розгляді в суді з 13 березня 2019 року і за цей час не вивчено жодного доказу. Внаслідок неодноразових відкладень судового розгляду як через неякісну підготовку прокурорів до судового процесу, так і через неявку потерпілого у справі, ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, докази незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення відсутні, посилання на переховування від суду та перешкоджання судовому провадженню є лише припущенням, а тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник звертає увагу на те, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Бровари Київської області, де проживав разом з мамою пенсійного віку, він не має намірів переховуватися від суду. Апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, заперечення прокурора щодо зміни стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України під час вирішення питання про продовження строку тримання особи під вартою прокурор повинен довести існування обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому ч. 1 ст. 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі врахував вище вказані вимоги закону.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали убачається, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи доцільність продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, чинити тиск на потерпілого.

З матеріалів судового провадження слідує, що за обвинувальним актом ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у повторному відкритому викраденні 10 березня 2019 року майна ОСОБА_9 , вартістю 3 191 грн., тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким, але в даному випадку не пов`язаний із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В той же час у провадженні відсутні жодні переконливі відомості про те, що обвинувачений під час досудового розслідування вчиняв незаконний вплив на потерпілого або свідків чи іншим чином перешкоджав здійсненню кримінального провадження. Навпаки орган досудового розслідування встановив обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті.

Між тим ОСОБА_8 з 11 березня 2019 року перебуває під вартою, з квітня 2019 року обвинувальний акт щодо нього знаходиться на розгляді в суді і до цього часу кримінальне провадження судом не розглянуто.

За поясненнями обвинуваченого та захисника, що не було спростовано прокурором, тривале перебування провадження на розгляді в суді пов`язане виключно з неявкою в судове засідання потерпілого; обвинувачений визнає свою вину, але не погоджується з правовою кваліфікацією діяння.

Дійсно ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення крадіжок, а також злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, але він відбув покарання за ці злочини. У матеріалах справи відсутні дані про те, що він взагалі не займався суспільно-корисною працею. Обвинувачений має постійне місце проживання, за місцем реєстрації проживав разом з матір`ю однією сім`єю.

На переконання колегії суддів, прокурором як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не надано достатніх даних, які могли би свідчити про можливість переховування обвинуваченого від суду або про існування інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_8 понад шести місяців перебуває під вартою і в нескладному провадженні судовий розгляд ще триває, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційних доводів обвинуваченого та захисника про відсутність достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А тому, враховуючи тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_8 в даному випадку може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації у м. Бровари Київської області з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційні скарги частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід залишено без змін та продовжено строк його тримання під вартою на 60 діб, тобто до 19 вересня 2019 року змінити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Бровари Київської області без дозволу суду, за винятком участі в судовому розгляді кримінального провадження № 0000830;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 листопада 2019 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з під варти в залі суду.

Виконання ухвали доручити Броварському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Про виконання ухвали повідомити Київський апеляційний суд та Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4