У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 27 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України погоджене прокурором, про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Ст.слідчий Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 27 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням: близько 03 години 20 хвилин 27 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленими наразі органом досудового розслідування особами, попередньо домовившись між собою про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном громадянина Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на невстановленому наразі органом досудового розслідування транспортному засобі прибули на околицю села Баранинці Ужгородського району, де його залишили, одягли на обличчя маски з метою приховати своє обличчя, після чого підійшли до транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2103», червоного кольору, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », в якому в той час перебували водій цього автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та пасажири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також двоє громадян Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після чого ОСОБА_4 , підійшов зі сторони вказаного вище автомобіля, де на правому передньому пасажирському сидінні перебував потерпілий ОСОБА_6 , розпочав висловлювати вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 110 гривень, на що останній надав йому грошові кошти в сумі 20 євро.

У цей час ОСОБА_4 та невстановлені наразі органом досудового розслідування особи із погрозою застосування фізичної сили витягнули потерпілого ОСОБА_6 із салону згаданого вище автомобіля на дорогу, де завдали йому серію ударів, внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження, небезпечні для життя чи здоров`я, предметом, схожим на бейсбольну биту, яку за попередньою домовленістю між собою заздалегідь підготували для вчинення розбійного нападу, після чого незаконно заволоділи належними ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Самсунг» моделі «Галаксі А9», гаманцем, в якому містилися грошові кошти в сумі 105 євро, та особисті документи останнього.

Згодом, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 з невстановленими наразі органом досудового розслідування особами, поїхав на невстановленому наразі органом досудового розслідування транспортному засобі у напрямку об`їзної дороги міста Ужгорода, що неподалік від відділення № 1 «Нова Пошта» (місто Ужгород, вулиця Верещагіна, 16), куди на транспортному засобі, а саме легковому автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2103», червоного кольору, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », також під`їхали ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , де під час зустрічі ОСОБА_4 передав грошові кошти у сумі 35 євро ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою № 41 від 29 жовтня 2019 року, виданої Обласним центром нейрохірургії та неврології, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на лікуванні з діагнозом: внутрішня черепно-мозкова травма; забій головного мозку важкого ступеня.

Слідчий зазначає, що в ході проведення огляду місця події 29 жовтня 2019 року виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «НOKIA» моделі 112, чорно-сірого кольору, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, а також враховуючи, що вищевказані речі, мають значення для встановлення вагомих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: мобільний телефон марки «НOKIA» моделі 112, чорно-сірого кольору, який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Так, згідно протоколу огляду місця події від 29 жовтня 2019 року, в ході, проведення огляду було проведено поверхневу перевірку підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який під час перевірки поставив на робочий стіл мобільний телефон марки «NOKIA», чорно-сірогго кольору моделі 112 з наявною картою мобільного оператора «Водафон» в справному стані також паспорт гр. України, для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 . Вказані речі та документи було вилучено.

Окрім того згідно постанови слідчого від 29.10.2019 року, копія якої міститься в матеріалах клопотання, вказаний телефон та паспорт гр. України для виїзду за кордон визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучений автомобіль, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя переконаний, що слідчий довів необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст. слідчого Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 від 27 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України погоджене прокурором, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «НOKIA» моделі 112, чорно-сірого кольору, який було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 29 жовтня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1