Справа №720/990/18
Провадження:1-кп/720/7/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Новоселиця
Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі колегії головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10 ,
представник служби у справах дітей ОСОБА_11 ,
представник у справах дітей Новоселицького ВП ОСОБА_12 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Магала Новоселицького району Чернівецької області,
зареєстрований в
АДРЕСА_1 , навчається в 11 класі Боянської ЗОШ І-ІІІ
ступенів, раніше не судимий, громадянина України,
фактично проживає в
АДРЕСА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15. п.7 ч.2 ст.115КК України та ч.4 ст.296 КК України зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000056 від 22 лютого 2018 року, колегія суддів,
встановила:

22 лютого 2018 року, близько 04 години 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , прогулюючись містом Новоселиця із заздалегідь виготовленим гострим колюче-ріжучим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, зайшов до приміщення пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Новоселиця, вул. Центральна, 53/3A (який здійснює роботу цілодобово), в приміщенні якого на той час, на добовій зміні (тобто, на робочому місці) знаходилась оператор ОСОБА_6 .
Перебуваючи протягом 6 хвилин у приміщенні вказаного закладу неповнолітній ОСОБА_7 , оглянув ігрові зали та переконавшись, що у приміщенні закладу відсутні відвідувачі у нього виник злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_13 з мотиву помсти. З метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя потерпілої ОСОБА_13 , до кінця, близько 05 години 00 хвилин, вийшов з приміщення закладу на вулицю, де заготував другий предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме уламок (фрагмент) цеглини, який заховав у кишеню своєї куртки.
Далі, 22 лютого 2018 року через декілька хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , повернувшись до приміщення цілодобового пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час знаходилась оператор закладу ОСОБА_13 , замовив каву та підібравши момент коли потерпіла ОСОБА_6 була повернута спиною до нього наблизився до останньої з мотиву помсти наніс удар уламком (фрагментом) цеглини в задню праву частину голови ОСОБА_13 .. Після цього, ОСОБА_7 наніс один удар рукою в обличчя потерпілій ОСОБА_13 , від якого вона впала на підлогу. Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_13 з мотиву помсти, неповнолітній ОСОБА_7 , із гострим колюче-ріжучим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, схожим на ніж, накинувся на потерпілу зверху та наніс не менше восьми ударів в область розташування життєво-важливих органів потерпілої, а саме у верхню ділянку її тулуба, в області груді, живота внаслідок чого спричинив ОСОБА_13 , тілесні ушкодження у виді забійної рани тім`яної ділянки голови, синці та садна тулуба і кінцівок, струс головного мозку які виникли внаслідок не менш як трьохразової дії твердих тупих предметів або ударів об такі і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Також на тілі потерпілої виявлені тілесні ушкодження у виді різаної рани лівої кисті, колото-різана рана передньої черевної стінки зліва які виникли в наслідок не менш як від дворазової дії гострого колюче-ріжучого предмета та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Діючи з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 не зміг подолати її активний опір в результаті чого не вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть її смерть, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця через обставини, які не залежали від його волі, після чого злякавшись бути викритим іншими особами з місця вчинення злочину втік.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах на вбивство ОСОБА_6 ..
Обвинувачений визнав себе винним частково та суду показав, що на час вчинення злочину 22 лютого 2018 року проживав на зйомний квартирі разом з матерю по АДРЕСА_4 , він підробляв миючи автомобілі на мийці в с. Бояни Новоселицького району. Того дня його попросили приїхати раніше оскільки необхідно було помити вантажний автомобіль. Вийшовши з квартири о 04.50 годині направився в напрямку автобусної зупинки, було рано автобусів ще не було та вирішив зайти в приміщення грального закладу, куди часто заходив та грав в гральні автомати. Зайшовши в приміщення закладу побачив оператора закладу, яка часто його обслуговувала та він її підозрював, що вона щось підсипає в каву, оскільки після випитої кави його постійно тягнуло грати та програвав гроші. Цього разу він вирішив її провчити, вийшов на вулицю взяв уламок цеглини, яка валялась біля вхідних дверей яку сховав в кишені від куртки, та повернувся до приміщення де замовив каву. Потерпіла щоб зробити каву повернулась до нього спиною та з скляної пляшки щось йому підсипала у філіжанку з кавою. Обурюючись від цього з метою її провчити з заду вдарив її по голові цеглою, штовхнувши її вона впала на підлогу обличчям до нього, витягнув з кишені ложку від взуття та з метою залякування намагався їй нанести удар. Раніше з потерпілою конфліктів не було. Просить у потерпілої пробачення та просить суд суворо його не карати.
Вина обвинуваченого крім його часткового визнання доказується показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінальної справи.
Потерпіла в судовому засіданні суду показала, що вніч з 21 на 22 лютого 2018 року вона знаходилась на зміні пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою «Золотий Тріумф», що розташований за адресою: м. Новоселиця, 53/3A. Приблизно о 04.00 годині до примищення зайшов обвинувачений, присів за перший стіл та щось дивився у телефон, оглядаючи залу вийшов на вулицю та повернувшись через декілька хвилин попросив зробити йому каву. У мить коли вона знаходилась спиною до обвинуваченого він наніс удар в задню праву частину голови, від чого вона впала на підлогу та втратила свідомість на декілька секунд, учиняючи опір руками. Обвинувачений продовжував наносити удари по обличчю та тілу тримаючи у правій руці ніж, наніс декілька ударів по верхній частині тіла, порізавши їй руку, наніс поранення в області живота та груді. У цей час вона активно захищалась та кликала на допомогу. Їй здалось, що боротьба тривала біля п`яти хвилин, обвинувачений наніс їй десь біля десяти ударів по різним частинам тіла. В даному закладі вона в цей день працювала першу зміну, до цього дня приходила по декілька годин стажувалась. З обвинуваченим раніше не зустрічалась та ніяких конфліктів з ним не мала. Вважає, що обвинувачений припинив свої активні дії направлені на її вбивство по причині того, що не зміг подолати її опір. На даний час вона простила обвинуваченого, його батьками їй відшкодована в повному обсязі матеріальна та моральна шкода, вона не має ніяких претензій до нього та просить суд суворо його не карати, від цивільного позову відмовилась у зв`язку з відшкодуванням завданих їй матеріальної та моральної шкоди.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що в кінці лютого 2018 року прийшовши рано на роботу ОСОБА_7 розказав йому, що він вдарив жінку яка працює в закладі гральних автоматів оскільки намагалась йому підсипати щось у каву. Характеризує ОСОБА_7 як людину яка не є агресивною, якій у вільний від навчання час відпрацьовував на мийки автомобілів в с. Бояни та в м. Новоселиця Новоселицького району Чернівецькій області. У нього завжди були гроші та потреби в таких у нього не було.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона приходиться рідною сестрою обвинуваченого, після того що сталось брат їй розповів що в ночі був викликаний помити вантажний автомобіль. Він по дорозі зайшов в гральний заклад де попросив оператора зробити йому каву та йому здалось, що вона щось йому підсипала у каву, обурившись цім він вдарив її по голові. Він носив з собою ложку від взуття якою і намагався вдарити потерпілу. Брат інколи грав в автомати та програвав по 500 700 грн.. В сім`ї їх семеро дітей, мати виховує їх сама, батько живе окремо в с. Магала, Новоселицького району тому він був вимушений постійно підробляти. Працював у вільний від навчання час на мийки автомобілів, гроші приносив у сім`ю.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він є представником пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Новоселиця, вул. Центральна, 53/3A (який здійснює роботу цілодобово), в приміщенні якого на той час, на добовій зміні знаходилась оператор ОСОБА_6 , яка проходила стажування декілька днів до події злочину. Заклад знаходиться під постійним добовим відеонаглядом. В той день оператор ОСОБА_6 знаходилась сама. Переглядаючи відео впізнали обвинуваченого та за його допомогою він був затриманий. Із-за події яка сталась робота закладу була припинення більш як на пів дня.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 суду показав, що в результаті проведеної комісійної експертизи по медичним документам та огляду потерпілої було встановлено тілесні ушкодження на поверхні лівої долоні в ділянці підвищення 2-го пальця - рубець дуговідної форми, розміром 2.2х0,3 см та на передній черевній стінці зліва. На рівні перетину середньо-ключичної лінії та умовної горизонтальної лінії, розташованої на 6 см вище пупка рубець лінійної форми, розмірами 1,5х0,3 см. Вважає, що наданої йому для огляду взуттєвої ложкою малоймовірно нанесення тих тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілої, оскільки краї взуттєвої ложки полуокруглені, не мають загострення та по своїй довжині вона не схожа на предмет який тримає в руці обвинувачений при нанесенні ударів потерпілої як вбачається з відеозапису камери спостереження. Предмет схожій на ніж виступає з його руки, одна сторона загострена а друга також виступає з руки та схожа на рукоятку, яким можливо вчинити вбивство у разі заподіяння ушкоджень в життєво важливі органи.
Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що повідомлення про злочин внесено до ЄРДР 22.02.2018 року о 08.30 години за заявою потерпілої ОСОБА_6 (т.с.1 а.с. 1, 44).
З протоколу огляду місця події від 22 лютого 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Новоселиця, вул. Центральна, 53/3A. Під час огляду виявлено та вилучено з місця огляду уламок цегли, який знаходився біля холодильника під стільцем. На робочому місці оператора на підлозі були виявлені плями бурого кольору.
З висновку експерта №348 т.с.1 а.с.79 вбачається, що в плямах бурового кольору на жіночій куртці та на жіночому светрі знайдено кров людини та встановлено групу крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключає належність крові О, в даному випадку ОСОБА_6 ..
З протоколу огляду та перегляду відеозапису т.с.1 а.с.94-135 вбачається, що 22 лютого 2018, близько 04 години 53 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Новоселиця, зайшов до приміщення де на тої час знаходилась ОСОБА_6 , перебуваючи протягом 6 хвилин у приміщенні вказаного закладу неповнолітній ОСОБА_7 , оглянув ігрові зали та переконавшись, що у приміщенні закладу відсутні відвідувачі, близько 04 години 59 хвилин 27 секунд, вийшов з приміщення закладу на вулицю. Далі, повернувшись до приміщення закладу о 05 годині 03 хвилин 44 секунди, неповнолітній ОСОБА_7 , де на той час знаходилась оператор закладу ОСОБА_13 , наблизився до останньої замовивши каву та в момент коли потерпіла знаходилась до нього спиною о 05 годині 05 хвилин 22 секунд наніс удар цеглиною по голові, наніс один дар рукою в обличчя ОСОБА_13 , від якого вона впала на підлогу, відпустив уламок цеглини з руки та продовжуючи реалізовувати злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_7 , гострим колюче-ріжучим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, наніс вісім ударів в область розташування життєво-важливих органів потерпілої, а саме у верхню ділянку її тулуба в області груді та живота, будучи не в змозі подолати активний опір потерпілої о 05 годині 05 хвилин 42 секунди, тобто по причині що не залежали від його волі припинив свої дії і вибіг на вулицю.
З висновку судово-медичної експертизи т.с.1 а.с.154-155 вбачається, що ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікування в хірургічному відділені КУ «Новоселицька центральна районна лікарня» з 22 лютого 2018 року по 05 березня 2018 року та з даних медичної карти за №1039 було встановлено, що потерпіла поступила в Новоселицьку ЦРЛ о 07.20 годині зі скаргами на біль та наявні поранення в ділянці голови і лівої кісті була оглянута лікарем, живіт був м`який, не болючий при пальпації симптомів подразнення очеревини не виявлено, в ділянці голови рана лінійної форми 8,0х1,5см, в ділянці лівої кісті по долоневій поверхні рана розміром 6,0х1,0-1,5 см. Та на підставі даних медичних даних експертом було визначено, що дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи №063 т.с.1 а.с.159-165 від 06 червня 2018 року на підставі медичних документів первинного огляду при наданні медичної допомоги та при огляді потерпілої встановлено в тім`яній ділянці волосистої частини голови посередині рубець дуговидної форми, розмірами 5,0x0,4см. На передній поверхні лівої долоні, підвищення 2-го пальця - рубець дуговидної форми, розмірами 2,2.x0,3см. На передній черевній стінці зліва, на рівні перетину середньо-ключичної лінії та горизонтальної лінії, розташованої на 6см вище пупка - рубець лінійної форми розмірами 1,5x0,Зсм, струс головного мозку, які виникли внаслідок не менш як трьохразової дії твердих тупих предметів або ударів об такі і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Комісія експертів дійшла висновку, що тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_6 цілком могли бути нею отримані під час події та обставин, які зафіксовані на відеозаписі з камери візуального спостереження з 05:05:20 до 05:05:40 від 22 лютого 2018 року.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання т.с.1 а.с.166-168 вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_7 як особу яка 22 лютого 2018 року о 05.00 годині по відношенню до неї вчинив протиправні дії.

Відповідно до висновку експерта №32-ІТ від 27 червня 2019 року розмір видимої частини предмета в руці ОСОБА_7 складає: довжина 92,14 мм, ширина 41.35мм, та має форму подібну до прямокутного трикутника з основою до руки та дещо випуклою дугоподібною однією стороною.

Відповідно до частини першої та третьої статті 15 КК та положень пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року N 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Із встановлених судом фактичних обставин справи, суд враховує сукупність усіх обставин вчиненого діяння, а саме те, що потерпіла працювала у вказаному закладі задовго до настання події кримінального правопорушення, що підтверджується як показами самого обвинуваченого, так і показами свідка ОСОБА_16 та довідкою Новоселицького ВП з додатком до неї протоколом допиту свідка на а.с.204-205 т.с.3.
Обвинувачений раніше заходив до грального закладу, а тому із врахуванням того, що потерпіла працювала оператором був знайомий з нею, у зв`язку з чим покази обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими, а тому колегія суддів вважає, що він діяв з мотиву помсти із-за припущення, що потерпіла раніше підсипала йому в каву невідому речовину внаслідок чого його знову тягнуло грати в гральні апарати та витрачати кошти.
Таким чином суд вважає, що обвинувачений скоюючи замах на вбивство діяв з мотивів помсти. а доказів наявності хуліганського мотиву в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Вирішуючи питання про розмежування замаху на вбивство від спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень, суд виходить з наступного.
ОСОБА_7 застосував заздалегідь приготовлений уламок цеглини, який сховав в кишеню від куртки, відволікаючи потерпілу замовив каву, обирав підходящу мить щоб несподівано вдарити та навмисно наніс удар уламком цеглини в область голови якій прийшовся потерпілій в шию що пом`ягшило силу удару, далі діючи динамічно та послідовно відпустив уламок цеглини, та всією силою розмахнувся і вдарив потерпілу правою рукою в обличчя, від чого вона впала на підлогу. Обвинувачений одразу накинувся зверху на неї та використовуючи заздалегідь заготовлений предмет довжиною 92,14 мм, шириною 41.35мм якій має форму подібну до прямокутного трикутника з основою до руки та дещо випуклою дугоподібною однією стороною, що об`єктивно може спричинити смерть потерпілої наніс потерпілій не менш як вісім ударів в області груді та живота, та лише активний опір потерпілої яка динамічно руками та ногами відбивала удари, кричала із-за всієї сили, та грубий одяг потерпілої не дало можливості обвинуваченому довести свій умисел до кінця спричинивши потерпілій в ділянці голови рану лінійної форми 8,0х1,5см, в ділянці лівої кісті по долоневий поверхні рану розміром 6,0х1,0-1,5 см, на передній поверхні лівої долоні, підвищення 2-го пальця - рубець дуговидної форми, розмірами 2,2.x0,3см, на передній черевній стінці зліва, на рівні перетину середньо-ключичної лінії та горизонтальної лінії, розташованої на 6см вище пупка - рубець лінійної форми розмірами 1,5x0,Зсм, струс головного мозку, які у відповідності до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Отже, характер, послідовність і динамічність дій ОСОБА_7 , його поведінка до, під час і після вчинення злочину, що він скрив речові докази а саме предмет схожий на ніж, та намагався нав`язати суду хибну думку нанесення ударів взуттєвою ложкою, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, кількість та цілеспрямованість ударів у життєво важливі органи які вбачаються з відеозапису з диску відеонагляду, підпадають під ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України оскільки він у даному випадку діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої та не вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть її смерть, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця через обставини, які не залежали від його волі а тому дані обставини свідчать про те, що дії ОСОБА_7 слід перекваліфіковувати з ч. 3 ст. 15. п.7 ч.2 ст.115КК України на ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Позицію обвинуваченого, що він намагався нанести удари потерпілій металевою взуттєвою ложкою, суд вважає надуманою та вона спростовується встановленими по справі обставинами а саме, показами потерпілої, показами експерта в судовому засіданні та висновками експертів.

Крім того ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України а саме в тому, що 22 лютого 2018 року, близько 04 години 50 хвилин, він перебуваючи в м. Новоселиця, прогулюючись містом Новоселиця із заздалегідь виготовленим гострим колюче-ріжучим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, а саме лезом ножа, зайшов до приміщення пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Новоселиця, вул. Центральна, 53/3A (який здійснює роботу цілодобово), в приміщенні якого на той час, на добовій зміні (тобто, на робочому місці) знаходилась оператор ОСОБА_6 наблизився до останньої та грубо порушуючи громадській порядок, демонструючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, безпричинно, реалізуючи свій злочинний намір на умисне заподіяння смерті останній з хуліганських мотивів, наніс заздалегідь заготовленим уламком цеглини удар в задню праву частину голови потерпілої, яка на тої час знаходилась спиною до нього, після чого наніс удар рукою в обличчя від якого вона впала на підлогу. Продовжуючи порушувати громадський порядок з хуліганських мотивів, ОСОБА_7 наніс потерпілої тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази про наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

Згідно зі ст..62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, що узгоджується з практикою ЄСПЛ в справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості» вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 послідовно заперечував вчинення ним інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - а саме заперечував факт грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ножа та уламку цеглини.

Судом встановлено, що 22 лютого 2018 року, близько 04 години 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , зайшов до приміщення пункту розповсюдження державних лотерей ТОВ «Лото-Центр», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Новоселиця, вул. Центральна, 53/3A (який здійснює роботу цілодобово), в приміщенні якого на той час, на добовій зміні (тобто, на робочому місці) знаходилась лише оператор ОСОБА_6 , де вчинив замах на її вбивство з помсти.
У пункті 5 та 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2010 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», роз`яснюється, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Із встановлених судом фактичних обставин справи дії обвинуваченого були направлені з мотиву помсти лише проти потерпілої, у нього не було умислу та ним не вчинено дій які б охарактеризували об`єктивну сторону хуліганства, громадський порядок не був порушений в залі закладу нікого не було, його неправомірні дії по строку були динамічними і нетривалими та не мали хуліганського мотиву.
Згідно вимог ч. 4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Системний аналіз норм ч.7 ст.284, 368, ч.1 ст. 373 КПК України, дає підстави вважати, що виправдовуваний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину за ч.4 ст.296 КК України, як вчинення злочину за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) за кваліфікуючою ознакою, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а вчинені ним дії щодо замаху на вбивство потерпілої повністю охоплюються ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Підсумовуючи все вищевикладене колегія суддів вважає, що відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише при умові доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, то суд повинен ОСОБА_7 виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд діючи за загальними принципами, визначеними статтею 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Щодо обвинуваченого суд враховує, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання і навчання, виріс у багатодітній та неповній сім`ї, є особою молодого віку, ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляє, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними (висновок експерта а.с.156 т.с.2), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, внаслідок його протиправних дій потерпілий спричиненні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого з передбачених ст. 66 КК України суд вважає, що є вчинення злочину в неповнолітньому віці, відшкодовано в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду потерпілій та остання претензій до нього не має.
Обставин які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 з передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує, вимоги ч.3 ст.68 КК України, відповідно якої за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті цього Кодексу.

Отже, оцінюючи характер та особливість вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів звертає увагу на пом`якшуючи вину обставини а саме те, що злочин вчинений обвинуваченим у неповнолітньому віці, відшкодовано в повному обсязі матеріальна та моральна шкода потерпілій, остання претензій до нього не має, обвинувачений фактично визнав обставини події злочину, вину в скоєні якого судом встановлено, однак не визнав інкриміновану йому правову кваліфікацію вчиненого, які у свої сукупності з встановленими по справі обставинами та особи обвинуваченого істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 має бути призначено покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.1 ст.115 КК України з застосуванням вимог ч.3 ст..68 та ст..69 КК України у виді позбавлення волі.
Дана позиція колегії суддів узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 06 грудня 2018 року у справі №712/8515/15-к (провадження №51-4179 км 18).
Викладені обставини з врахуванням суспільної небезпечності скоєного злочину, обставин які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого дають колегії суддів підстави вважати відсутність підстав звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком та його виправлення і перевиховання можливо в ізоляції від суспільства.
Одночасно, суд не погоджується з висновком органу пробації, якій викладений у досудовій доповіді від 10 серпня 2018 року про те що виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення волі, так як він не становить небезпеки для суспільства, оскільки даний висновок є необґрунтований та суперечить дослідженим доказам.
Колегія суддів враховуючи тяжкість вчинення злочину вважає за необхідним обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді утримання під вартою з залу судового засідання до набрання вироком законної сили.
Внесена застава на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 21 березня 2018 року в загальній сумі 140960 грн. по квитанціям на а.с.114-115 т.с.2 підлягають поверненню після набрання вироком законної сили ОСОБА_9 .
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст..100 КПК України.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд у разі відмови позивача від позову закриває провадження по справі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370,371,373,376,395 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та із застосуванням ч.3 ст.68 КК України та ч.1 ст.69 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Визнати невинним ОСОБА_7 та виправдати по ч.4 ст.296 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із залу суду.
Строк тримання ОСОБА_7 під вартою рахувати з 17 жовтня 2019 року, зарахувавши період тримання під вартою з 14 березня 2018 року по 23 березня 2018 року у строк відбування покарання.
Внесену заставу на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 21 березня 2018 року в загальній сумі 140960 грн. (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят грн..) по квитанціям на а.с.114-115 т.с.2 повернути ОСОБА_9 , після набрання вироку законної сили.
Закрити провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 від позову.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- чоловічі черевики світло-коричневого кольору, чоловічі джинси темно-синього кольору, зимня шкіряна чоловіча куртка темно-коричневого кольору, зимня спортивна шапка темно-синього кольору з бумбоном та написом на чолі «Reebok» повернути законному представнику ОСОБА_9 .
- мобільний телефон марки «ZTE Blade L3» чорного кольору залишити в розпорядженні ОСОБА_9 .
- жіноча куртка та жіночій светр повернути ОСОБА_6 .
- уламок цегли та металева взуттєва ложка як такі, що не представляють ніякої матеріальної цінності знищити.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд а засудженим в цей же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2