ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8642/19
провадження № 1-кс/753/3194/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі представника заявника ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2017 року арешту на жиле приміщення об`єкт житлової нерухомості.

Клопотання мотивоване тим, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_5 не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою у кримінальному провадженні, не несе та не може нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями інших осіб, цивільного позову в рамках кримінального провадження не заявлено. Більш того, у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а також арештований об`єкт нерухомого майна не є предметом кримінального правопорушення.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав пославшись на викладені у ньому обставини.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти скасування арешту посилаючись на те, що арештована квартира є речовим доказом, а відтак арешт на неї накладено обґрунтовано.

Заслухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0008440, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0008440, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні є діяльність групи осіб, які з використанням підроблених документів заволоділи низкою об`єктів нерухомості у м. Києві.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2017 р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 звернувся представник ТОВ «Ратен Агро Союз» ОСОБА_7 з проханням зареєструвати за товариством право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Для вчинення реєстраційних дій нотаріусу були надані документи, відповідно до яких 25.07.2017 власник вищевказаної квартири ОСОБА_8 увійшов до складу учасників ТОВ «Ратен Агро Союз» та вніс квартиру як внесок до статутного капіталу. Під час перевірки наданих документів нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_8 помер ще 28.02.2017, а записи про нотаріальне посвідчення справжності підписів у статуті ТОВ «Ратен Агро Союз», протоколі загальних зборів від 25.07.2017 та акті оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Ратен Агро Союз», є підробленими.

Окрім того, органом досудового розслідування були виявлені фотокопії документів, зокрема договору купівлі-продажу нерухомості №6219-К/3032 від 29.11.2001 року товарної біржі «Київська універсальна біржа» щодо відчуження майна за адресою: АДРЕСА_2 від продавця ОСОБА_9 до покупця ОСОБА_10 .
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 29.09.2017 року накладено арешт на жиле приміщення об`єкт житлової нерухомостірозташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Судом встановлено, що при розгляді клопотання про арешт майна ОСОБА_5 , як власник майна, та її представник присутніми не були, а тому не мали можливості навести свої аргументи, викладені у цьому клопотанні.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даючи оцінку доводам клопотання щодо необґрунтованості арешту майна, слідчий суддя керується нормами глави 17 КПК України, які визначають підстави, умови та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч. 3 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладаючи арешт на об`єкт нерухомого майна, зокрема зазначену вище квартиру, слідчий суддя послався на те, що вона є об`єктом кримінально-протиправних дій, і її арешт необхідний для попередження її подальшого відчуження.

Водночас досудовим розслідуванням встановлено, що арештована квартира була і є власністю ОСОБА_5 , інших слідів злочину та відомостей, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, котрі встановлюються органом досудового розслідування, на вказаному об`єкті житлової нерухомості немає.

В ухвалі слідчого судді немає жодного обґрунтування, яким чином не накладення арешту на дану квартиру буде перешкоджати досудовому розслідуванню, та відсутні відомості про те, що вказане нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Даних про те, що ОСОБА_5 якимось чином причетна до вчинення кримінального правопорушення або про те, що вона знала чи повинна була знати про можливе підроблення документів щодо відчуження її власності в ухвалі слідчого судді не наведено. Окрім того, на даний час у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі.

Отже зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що арешт на жиле приміщення об`єкт житлової нерухомостінакладено необґрунтовано, що є підставою для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/17928/17 від 29.09.2017 року, на жиле приміщення об`єкт житлової нерухомості, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 19 липня 2019 року о 10 годині 00 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11