Справа № 204/4387/18
Провадження № 1-кп/204/224/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про проведення судового засідання без його участі у зв`язку із зайнятістю у іншому процесі. Також, просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у зв`язку із станом здоров`я обвинуваченого.

Крім того, до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого, підтримавши своє клопотання, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, не змінилися, а саме на теперішній час залишаються ризики що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні, а також ризик щодо знищення, схову або спотворення ОСОБА_5 знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, місце знаходження якого не встановлено.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 і просив задовольнити, змінивши обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити, зазначивши, що ризики, прокурором не обґрунтовані.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисників і просив задовольнити, змінивши йому запобіжний захід на домашній арешт цілодобово. В задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення судового засідання без їх участі, за участю їх представника.

Представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в телефонному режимі просила провести судове засідання без її участі.

Суд, заслухавши прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого, захисника обвинуваченого, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Частиною 1 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 був затриманий 29 березня 2018 року, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2018 року ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 травня 2018 року, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2018 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 червня 2018 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 рокустрок дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 23 серпня 2018 року включно. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2018 року, строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 20 жовтня 2018 року включно. Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 17 грудня 2018 року включно. Ухвалою суду від 14 грудня 2018 рокустрок дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 11 лютого 2019 року включно. Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 05 квітня 2019 року включно. Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжений до 02 червня 2019 року включно. До спливу цього строку судове провадження не може бути закінченим.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).
Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року).
Ризик переховування обвинуваченого не може бути встановлений лише на підставі можливої міри покарання. Оцінка такого ризику має проводитися із посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик переховування від слідства та суду може оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бикчевич проти Молдови, Панченко проти Росії).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, має постійне місце проживання в м.Дніпро, має родину, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки.
Суд зазначає, що прокурором не доведено факту наявності небезпеки, що обвинувачений переховуватиметься від суду, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання. Також, прокурором не доведені ризики, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, оскільки на даний час потерпілі мешкають за межами Дніпропетровської області, потерпіла ОСОБА_9 вже була допитана під час судового розгляду. При цьому, суд звертає увагу й той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 фактично перебуває під вартою з 29 березня 2018 року.
Крім того, під час судового засідання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно обвинуваченого є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, із зазначених підстав, суд вважає, що клопотання захисників підлягають задоволенню і вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду саме такий запобіжний захід є достатнім та необхідним.
На думку суду, застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того, в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним та призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд не позбавлений можливості вирішити питання про взяття під варту в порядку виконання вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- відмовити.
Змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 діб, тобто до 28 липня 2019 року включно, з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням на нього обов`язків строком до 28 липня 2019 року включно:
1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;
2) не відлучатися із місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування в будь-якій формі з потерпілими та свідками.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово та негайно забезпечити ОСОБА_5 носіння електронного засобу контролю (браслету).
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУВП № 4 у Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1