СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обгрунтування скарги заявник посилається на те , що 08.05.2019 він подав до канцелярії Національного антикорупційного бюро України заяву щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , попередньо кваліфікувавши вчинені, на її думку, кримінальні протиправні діяння за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 375, ч.1 ст. 396 КК України .

Однак, скаржник стверджує , що станом на час звернення до слідчого судді із зазначеною скаргою відомості до ЄРДР не внесені. Він переконаний, що такі дії суперечать положенням ч.1 ст.214 КПК України, тому просить слідчого суддю задовольнити скаргу.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Особа, бездіяльність якої оскаржується , в судове засідання свого представника не направила, своїм правом надати пояснення по суті скарги не скористалася, про час та місце судового розгляду також була повідомлена.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Судом встановлено , що 08.05.2019 він подав до канцелярії Національного антикорупційного бюро України заяву щодо вчинення кримінального правопорушення суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , попередньо кваліфікувавши вчинені, на її думку, кримінальні протиправні діяння за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 368, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 375, ч.1 ст. 396 КК України .

Зазначив, що на його думку, суддя ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення , яке виявилось у прийнятті рішення про часткове задоволення скарги на бездіяльність слідчих СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, не зобов`язала слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки ОСОБА_3 як потерпілого.

Тобто, фактично заявник не погоджується з процесуальними діями слідчого судді та прийнятим судовим рішенням. Оскільки, інших конкретних фактів щодо вчинення слідчим суддею ОСОБА_4 кримінального корупційного правопорушення ОСОБА_3 наведено не було.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкцій, затвердженої наказом МВС України N 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяви або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що розгляд викладених у заяві ОСОБА_3 обставин не належить до компетенції НАБУ, зважаючи на вимоги Конституції України та КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1