Дата документу 09.09.2019 Справа № 311/2396/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2396/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1075/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 березня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, українець, громадянин України, маючий неповну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, працюючий вантажником в КП «Комфорт», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 858 гривень в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

11 червня 2018 року приблизно о 10 годині ОСОБА_7 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 40 по вул. Шахтарській в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області, виявив поліетиленовий пакет рожевого кольору, в якому знаходилось 16 металевих предметів ззовні схожих на патрони. Одразу після цього, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне поводження з бойовими припасами, підібрав їх, тим самим шляхом знахідки придбав вказані бойові припаси. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 вчинив носіння та зберігання придбаних ним бойових припасів, а саме зберігаючи при собі, переніс їх для подальшого зберігання за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігав їх до моменту виявлення та вилучення за наступних обставин.
11 червня 2018 року в період часу з 19 год. 21 хв. до 19 год. 42 хв., в ході огляду житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет рожевого кольору в якому знаходились 16 металевих предметів ззовні схожих на патрони, які є боєприпасами - бойовими пістолетними патронами калібру 9x18 мм, що використовуються для стрільби з бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 9x18 мм, наприклад: пістолетів (ПМ, Форт 12, Форт 17, АПС та ін.), пістолетів-кулеметів (АЕК-919К, ПП091 «Кедр» та ін.), придатні до стрільби, які ОСОБА_7 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки поклав на ОСОБА_7 лише обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вважає, що аналіз положень ч. 1 ст. 76 КК України свідчить про їх імперативний характер, що означає необхідність обов`язкового застосування у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, а тому суд першої інстанції також повинен був покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання.

Просить вирок суду в частині застосування положень ст. 76 КК України скасувати та ухвалити новий, яким покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Крім того, в апеляційній скарзі не оспорюється вид і розмір призначеного ОСОБА_7 покарання, а також висновок суду першої інстанції про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

З приводу апеляційної скарги прокурора, доводи якої зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині того, що суд не поклав на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
За змістом закону, покладення на засудженого обов`язків, передбачених частинами 1, 2 ст. 76 КК України, здійснюється судом з метою забезпечення належного нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого за його поведінкою та процесом виправлення.
Таким чином, місце проживання засудженого поряд з місцем роботи та місцем навчання є тими об`єктами соціального перебування та здійснення життєдіяльності, поведінка за місцем перебування в яких дає уповноваженому органу з питань пробації можливість здійснювати належний контроль за перевихованням засудженого.
З аналізу положень вищевказаної ч. 1 ст. 76 КК України вбачається, що у суду є право вибору альтернативи при покладенні на засудженого обов`язків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 має неповну середню освіту та проживає в кімнаті АДРЕСА_2 .
Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке документальне підтвердження того, що ОСОБА_7 дійсно на теперішній час працевлаштований вантажником в КП «Комфорт».
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що покладення на ОСОБА_7 обов`язку повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання в даному випадку забезпечить належний контроль за перевихованням останнього.
Крім того, на переконання колегії суддів, покладення додаткових обов`язків, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, а саме повідомлення про зміну місця роботи або навчання, за умови відсутності таких, не є виправданим та необхідним.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при покладенні на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України, і вказаний висновок узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 51-9940ск18 (єдиний унікальний номер 136/970/18).
Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 березня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4