Дата документу 21.10.2019 Справа № 335/8565/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8565/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1027/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду в кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 27 вересня 2019 року по 27 листопада 2019 року включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про продовження у відношенні ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

Органом досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_11 , маючи умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, з метою реалізації своїх злочинних намірів залучив ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які, розділяючи злочинні погляди ОСОБА_11 про швидке і незаконне збагачення за рахунок спільного вчинення корисливих злочинів, погодилися з його пропозицією, тим самим вступили з ним в злочинну змову.
З цією метою, 22 липня 2019 року ОСОБА_11 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , перебуваючи на території Хортицького району м. Запоріжжя, маючи умисел на вимагання, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом та з погрозою фізичного насильства, висунули ОСОБА_14 незаконні вимоги про погашення боргового зобов`язання на суму 1500 доларів США, якого у дійсності не існувало.
23 липня 2019 року ОСОБА_7 , реалізуючи спільний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб та з відома ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи на території Хортицького району м. Запоріжжя, використовуючи вплив раніше висловлених співучасниками погроз фізичної розправи, отримав від ОСОБА_14 частину грошових коштів предмету вимагання в сумі 500 доларів США, після чого передав їх співучасникам.
31 липня 2019 року, приблизно о 15 годині ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , реалізуючи спільний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем імовірного перебування ОСОБА_14 біля крамниці «АТБ» по вул. Героїв 93-ї Бригади в м. Запоріжжі, дочекались потерпілого та змусили його проти волі сісти до салону автомобіля марки Hyundai Sonata із реєстраційним номером Чеської Республіки « НОМЕР_1 », на якому доставили його проти волі на межу Хортицького району м. Запоріжжя в бік с. Бабурка Запорізького району Запорізької області, в ході чого, застосовуючи психічне насильство у вигляді погроз нанесення тілесних ушкоджень, а саме ампутації пальців рук, а також фізичної розправи, що, крім того, супроводжувалось нанесенням побоїв та тілесних ушкоджень у вигляді різаної рани лівої долоні руки, продовжували висувати ОСОБА_14 незаконні вимоги про передачу їм залишку грошових коштів.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод (вимагання), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

23 липня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

1 серпня 2019 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В той же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 3 серпня 2019 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 29 вересня 2019 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 27 вересня 2019 року продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 до чотирьох місяців, тобто до 1 грудня 2019 року (а.с. 95).

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно отримати висновки призначених експертиз, які на теперішній час ще не завершені, необхідно призначити та провести ряд інших експертиз, вилучити та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку, розсекретити матеріали проведених НСРД, провести ряд інших процесуальних дій з метою встановлення деталей та обставин вчиненого злочину, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких вручити підозрюваному та його захиснику, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати, слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведено наявність деяких ризиків, на які він посилається в клопотанні для обґрунтування необхідності продовження найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійно проживає разом з сім`єю, має постійну реєстрацію, має родину, соціально адаптований, його мати перебуває у важкому стані та потребує стаціонарного лікування.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах провадження наявні відомості, які свідчать про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, на необхідність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує сам характер злочинної діяльності, пов`язаної із застосуванням ним та його співучасниками до потерпілого фізичного та психологічного насильства, що посилюється обізнаністю щодо обставин життя потерпілого.
Також зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, єдиним джерелом доходу є вчинення злочинів, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знову вчинити злочин проти власності.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, а тому підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень, але зазначив, що після заміни підозрюваному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, жодних порушень він не допускав, заслухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом, який не може перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З огляду на ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до семи років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються, так само, як і не оскаржується необхідність проведення зазначених в клопотанні слідчих та процесуальних дій.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя врахував відсутність доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його фактичної процесуальної поведінки, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, за наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також недоведеності неможливості застосування до даної особи альтернативного запобіжного заходу, розв`язання відповідного клопотання у відношенні ОСОБА_7 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійно проживає разом з сім`єю, має постійну реєстрацію, має родину, соціально адаптований, його мати перебуває у важкому стані та потребує стаціонарного лікування.
Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її продовження.

Відомостей про те, що підозрюваний після заміни йому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на потерпілу чи свідків; вчинив інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після заміни йому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про скасування ухвали слідчого судді та продовження у відношенні нього строку дії найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні прокурора ризики є мінімальними.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої прокурором апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду в кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 27 вересня 2019 року по 27 листопада 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4