ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/258/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/684/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч. 1 ст.121, ч.3 ст.15 - ст.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2018 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2013 за ч. 1 ст. 259 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2014за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений на підставі п."г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від відбування покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
- за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
До набрання вироком законної сили залишено у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
Початком відбування покарання ОСОБА_8 визначено вважати 24.10.2018 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до ухвали про виправлення описки від 29.10.2018 року, у строк призначеного покарання зараховано строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 10.08.2018року по 23.10.2018року із розрахунку: один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 08.09.2017, близько 20 год 45 хв, між ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп"яніння, та ОСОБА_9 на території ділянки № 66 СТ "Заовражне" Зміївського району Харківської області виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в ході реалізації якого ОСОБА_8 вихватив у ОСОБА_9 лопату та навмисно завдав нею один удар по голові останньому.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 205-3м/17 від 06.11.2017, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі відкритого оскольчатого вдавленого перелому лобно - тім`яної кістки праворуч, ушибу головного мозку, яка призвела до розвитку осередкової контузії правої лобної ділянки, з утворенням пластинчастого субдуральногокрововиливаконвекситальних відділів правої гемісфери, ушиблена рана лобо- тім`яної області праворуч, що за ступенем тяжкості, як в сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
Крім того, 02.11.2017, близько 13 год. 50 хв., у ОСОБА_8 , який знаходився біля будинку 25 по вул. Маршала Рибалко, м. Харків, а саме пункту прийому платежів № 30 ПАО «Мегабанк», побачивши раніше йому незнайому ОСОБА_10 , виник умисел, спрямований на незаконне відкрите заволодіння майном потерпілої.
З метою реалізації якого, ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_10 за передпліччя рук та став вимагати 100 грн. Почувши, що грошей нема, ОСОБА_8 вирішив заволодіти майном із застосуванням фізичного насильства та вдарив останню кулаком правої руки по лівій щоці та став здавлювати передпліччя рук та їх трясти. Жінки, які виходили з пункту прийому платежів № 30 ПАО «Мегабанк», почали кричати та відігнали ОСОБА_8 за будинок. В цей час ОСОБА_10 побігла в напрямку буд. 23 по вул. Маршала Рибалко. ОСОБА_8 з метою доведення свого умислу до кінця, погнався за ОСОБА_10 , викрикуючи погрози фізичною розправою. Настигнувши ОСОБА_10 , схопив її за передпліччя рук, намагаючись висмикнути сумку з руки, наніс удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_10 , після чого потягнув останню в напрямку будинку 23 по вул. Маршала Рибалко. В цей час на вулицю вибігла ОСОБА_11 , яка вдарила тростиною по спині ОСОБА_8 , чим його відволікла та дала змогу втекти ОСОБА_10 .
В результаті протиправних насильницьких дій ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 отримала синці на обличчі, які згідно висновку експерту № 2643-С/17 від 06.12.2017, є легкими тілесними ушкодження, котрі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб..

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подали на нього апеляційну скаргу.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 відмовився від своєї апеляційної скарги, на підставі ч.1 ст.403 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності правової кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту взяття його під варту і до набрання вироком законної сили.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що відповідно до ст. 5 КК України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, до нього підлягають застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів, на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно не були застосовані до обвинуваченого положенняч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).
Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, після 21 червня 2017 року.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.
З огляду на викладене, апеляційна вимога ОСОБА_13 про зарахування йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається. Тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді