Справа№ 640/7613/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіти середньої, не працюючого, одруженого, маючого 2-х неповнолітніх дітей, не судимий в силу ст. 89 КК України
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України, -
Угода про визнання винуватості була досягнута під час досудового провадження.
У березні 2014 року, за невстановлених обставин, перебуваючи на території Луганської області, невстановлені особи, керуючись мотивом особистого неприйняття діючої державної влади в Україні, створили злочинну організацію - псевдодержавне утворення «Донецьку народну республіку» (далі за текстом «ДНР») окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької області, що в період з березня 2014 року по теперішній час, діє на території Донецької області, чим створює небезпеку нормальній життєдіяльності суспільства, дестабілізує економічну та соціально-політичну оферу життя, порушує нормальне функціонування соціальних та економічних інститутів, породжує обстановку незахищеності населення вказаного регіону, тощо.
Кінцевою метою створення та діяльності зазначеного псевдодержавного утворення, відповідно до злочинного плану невстановлених осіб, що її створили, керують її діяльністю та/або приймають в ній участь, є насильницька зміна та повалення існуючого конституційного ладу, зміна меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом незаконного створення державного утворення в межах Донецької області, так званої «Донецької народної республіки».
17.03.2015 Верховна Рада України своєю постановою №254-VIII визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
18.01.2018 за № 2268-УІІІ прийнято Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який затверджує факт порушення державного суверенітету України, зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом тимчасової окупації частини території України за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, відзначаючи, що дії Російської Федерації на території окремих районів Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя грубо порушують принципи та норми міжнародного права, зокрема шляхом: систематичного недодержання режиму припинення вогню та продовження обстрілів цивільних об`єктів та інфраструктури, що спричиняють численні жертви серед цивільного населення, військовослужбовців Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань; продовженім практики протиправного затримання і утримання громадян України на тимчасово окупованих територіях, їх незаконного вивезення та утримання на території Російської Федерації; намагань поширити російське законодавство, у тому числі податкове, на території окремих районів Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, висування незаконних вимог щодо перереєстрації підприємств та стягнення коштів на користь окупаційної адміністрації Російської Федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі; запровадження російського рубля як єдиної валюти на території окремих районів Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; свавільного застосування російських освітніх стандартів у навчальних закладах, запровадження на підприємствах в окремих районах Донецької та Луганської областей, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі «зовнішнього управління» та визнання незаконних ідентифікаційних документів та реєстраційних знаків транспортних засобів на території окремих районів Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; організації та здійснення насильницьких зникнень, катувань, нелюдського поводження або покарання, позасудових страт стосовно цивільного населення, українських військовослужбовців та заручників та ін.
У свою чергу, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , усвідомлював факт тимчасової окупації окремих районів, міст селищ та сіл Луганської та Донецької областе та створення на них незаконних органів управління, основним завданням котрих є насильницька зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, приблизно на початку вересня 2018 року виник умисел, спрямований на фінансування (матеріальне забезпечення) дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.
Приблизно в той же час, на початку вересня 2018 року (більш точної дати в ході досудового слідства встановити не надалось за можливе) ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу радіоринку на станції метро «Героїв Праці», зустрівся зі своїм знайомим на ім`я « ОСОБА_6 », який в ході бесіди повідомив, що він працює менеджером на «ЧАО «Макеевский завод шахтной автоматики» (м. Макіївка, Донецька народна республіка), та запропонував ОСОБА_5 , організувати постачання радіодеталей (релейної та комутаційної продукції) до на «ЧАО «Макеевский завод шахтной автоматики», на що останній надав свою згоду.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи умисел, спрямований на фінансування (матеріальне забезпечення) дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, шляхом здійснення замовлення через мережу «Інтернет» підшукав підприємства, які здійснюють продаж радіодеталей на території України. Надалі, ОСОБА_5 реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, за допомогою мобільного зв`язку та електронної пошти здійснив замовлення і отримав « ОСОБА_7 » радіодеталі від ТОВ «Промелектроніка» та ТОВ «Квазар-97» для потреб ЧАО «Макеевский завод шахтной автоматики».
12.02.2019 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру, спрямованого на фінансування (матеріальне забезпечення) дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, шляхом постачання релейної та комутаційної продукції на податкоутворююче та стратегічне підприємство «ДНР» - «ЧАО «Макеевский завод шахтной автоматики», домовившись з ОСОБА_8 про його перевезення з м. Харкова до КПВВ «Майорськ», не ставлячи останньому до відома про свій загальний злочинний намір, виїхав на автомобілі, що належить ОСОБА_8 , з м. Харкова в напрямку м. Славянська Донецької області.
Разом з тим, 12.02.2019 приблизно о 12 годин 20 хвилин, в ході огляду місця події, на ділянці місцевості, розташованої на узбіччі автодороги МОЗ (сполученням Київ - Довжанський) на відстані близько 700 метрів від перехрестя автодороги М03 та вул. Сучасна с. Славянськ Донецької облсті в напрямку м. Бахмут Донецької області, в безпосередній близькості від дорожнього знаку «Бахмут 32, Довжанський 200», злочинна діяльність ОСОБА_5 спрямована на фінансування (матеріальне забезпечення) дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, шляхом постачання релейної та комутаційної продукції на податкоутворююче та стратегічне підприємство «ДНР» - «ЧАО «Макеевский завод шахтной автоматики», була припинена, а радіодеталі були вилучені.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватим себе у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України, щиро розкаявся, зазначив, що він розуміє вимоги Закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовано, в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у судовому засіданні під час провадження досягли угоди про визнання винуватості від 03 червня 2019 року, підписали її, при цьому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.110-2 КК України 3 / три / роки позбавлення волі з конфіскацією майна та права займатись підприємницькою діяльністю на 1 / один / рік, застосувати ст. 75 КК України та звільнити від призначеного покарання з випробуванням, застосувати ст.. 76 КК України.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.110 - 2 КК України.
При призначені покарання ОСОБА_5 суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про особу.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин за ч.1 ст. 110-2 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням даних які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі з застосуванням ст. 75 КК України.
Суд, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таким чином, суд вважає, що угоду про визнання винуватості укладену 03.06.2019 року належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України, тобто у замаху на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Згідно зі ст. 77 КК у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Наведений перелік є вичерпним, а тому додаткове покарання - конфіскація майна, при застосуванні ст.. 75 КК України, не призначається.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Судових витрат по справі не має.
Речові доказ вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 110-2 КК України та призначити покарання 3 / три / роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на 1 /один / рік.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання строком на 1 /один/ рік, якщо протягом зазначеного строку він не вчинит нового злочину.
В порядку ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1/. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2/. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі: пакети з радіодеталями, які знаходяться у камері зберігання доказів слідчого відділу УСБУ в Харківській області за адресою: м. Харків, вул.. Мироносицька, 2 знищити.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung Duos» IMEII НОМЕР_1 із сім - карткою повернути власнику ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченого КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Суддя -