Провадження №: 1-кс/752/7212/19
У Х В А Л А
16.09.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора під час досудового розслідування,-
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримала скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.
У судовому засідання слідчим суддею були досліджені матеріали додані до скарги.
Заслухавши пояснення заявника, прокурора, вивчивши доводи скарги та перевіривши їх поданими сторонами доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з постанови, прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 від 25.03.2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук, органом досудового розслідування 22.01.2019 було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, однак підозрюваний ОСОБА_5 разом із своїм захисником на неодноразові повістки до Голосіївського районного управління поліції не з`являється, на телефонні дзвінки не відповідає, що свідчить про намір останнього ухилитись від органів досудового слідства та суду, тому останній був оголошений у розшук, а досудове розслідування було зупинене зазначеною постановою.
Так Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, приписами ч. 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч.1 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Ч.1 ст.135 глави 11 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
При цьому, згідно ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Згідно ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Тобто, враховуючи відсилочні норми ст. 278 КПК України на глави 6 та 11 КПК України, повідомлення про підозру має бути складено слідчим чи прокурором та в той же день вручене особі, відносно якої таке повідомлення складене, після чого особа вважається такою, що набула статусу підозрюваного.
У разі, якщо таке вручення повідомлення про підозру у день складення неможливе, воно має бути вручене у спосіб, який передбачений для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 135 КПК України) - надіслано поштою.
При цьому, належним підтвердженням отримання повідомлення про підозру є саме розпис особи про отримання (ч. 1 ст. 136 КПК України).
Лише після розпису особи про отримання повідомлення про підозру слідчий, прокурор невідкладно вносять до ЄРДР відомості про дату, час повідомлення про підозру і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (ч. 4 ст. 278 КПК України).
Однак, вказаної вище послідовності процесуальних дій слідчим дотримано не було, а тому у слідчого чи прокурора були відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_5 та, відповідно, відомості про набуття ним статусу підозрюваного.
Суду не було надано належних та достатніх доказів отримання ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 22.01.2019 року. З матеріалів вбачається, що повідомлення про підозру було надіслано на адресу: АДРЕСА_1 , втім відсутні докази фактичного вручення такого повідомлення. Крім того, вказана адреса не є місцем реєстрації ОСОБА_5 , останній , як вбачається з даних про реєстрацію зазначених у паспорті громадянина України з 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 53.
Крім того з наданих захисником документів, а саме рапорту від 25.01.2019 року Ст. о/у МРВ 1 УЗЕ у м. Києві Департаменту захисту економіки НПУ ОСОБА_7 вбачається, що 21.01.2019 року ОСОБА_5 рейсом № 6641 авіакомпанії Ryanair вилетів до м. Кракова, республіка Польща з аеропорту «Бориспіль».
Дана обставина також підтверджується наданим ОСОБА_5 оригіналом закордонного паспорту в якому стоїть відмітка про перетин кордону України 21.01.2019 році.
За приписами ч.1 ст.136 КПК України належним доказом вручення повідомлення про підозру є розпис про його отримання, однак доказів про отримання повідомлення ОСОБА_5 22.01.2019 року - немає.
Втім, відмітка в самому повідомленні про підозру про отримання такого повідомлення свідчить про те, що фактично ОСОБА_5 під розпис отримав повідомлення про підозру від 22.01.2019 року лише 24 липня 2019 року об 15.02 години. Таке повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 в присутності його захисника слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_8 .
Отже, внесені до ЄРДР відомості щодо дати та часу повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а саме 22.01.2019 року (та відповідно набуття ним статусу підозрюваного) не відповідають дійсності та мають бути виключені з ЄРДР уповноваженою на те особою.
Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України у разі, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Підстави та порядок зупинення досудового розслідування передбачені главою 23 КПК України.
Зокрема, ч.1 ст.280 КПК України передбачено, що досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 21) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Аналізуючи положення статей 280-281 КПК України суд приходить до висновку про те, що оголошенню особи у розшук мають передувати такі обставини: 1) набуття особою статусу підозрюваного (вручення особі належним чином повідомлення про підозру);2) виклики слідчого чи прокурора, які особа вже в статусі підозрюваного належним чином (з дотриманням вимог ст. 135-136 КПК України);3) безпідставні (неодноразові) неявки підозрюваного на такі виклики.
Однак, на час винесення вказаної постанови про оголошення у розшук та зупинення кримінального провадження від 25.03.2019 року жодна із вказаних обставин не існувала.
Оголошення у розшук особи, яка не набула статусу підозрюваного є незаконним та таким, що протирічить вимогам КПК України.
Враховуючи вищевикладене та ту обставину щодо не набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного, такі відомості підлягають виключенню з ЄРДР.
Згідно положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що належного підтвердження отримання повідомлення про підозру від 22.01.2019 року безпосередньо ОСОБА_5 , членом його сім`ї чи іншими уповноваженими особами матеріали кримінального провадження не містять, а тому суд вважає обґрунтованими доводи захисника щодо не набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного 22.01.2019 року.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, оскільки прокурором у даному кримінальному провадженні було порушено передбачений КПК України порядок виклику осіб до органів досудового слідства, порядок повідомлення особі про підозру, порядок оголошення особи у розшук.
Беручи до уваги всі вищенаведені обставини, а також виконання слідчим суддею функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, керуючись ст. 303-307, 309, 369-372, слідчий суддя-
скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: