Провадження № 1-кп/742/261/19
Єдиний унікальний № 742/2200/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 000756 від 28.05.2019 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 23.10.2018 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.186 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпіла - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. 06.05.2019 року, близько 08 години, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, перебуваючи в м. Прилуки на території старого міського кладовища, яке розташоване між вул. Котляревського та вул. Гімназична, побачивши одиноку жінку, яка проходила територією кладовища, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито, без застосування насильства, шляхом ривка, вихопив з рук ОСОБА_6 спортивну сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 грн та її особисті документи.
Після чого, обвинувачений, заволодівши майном потерпілої, з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 300 грн.
2. Вказаними вище діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
3. Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні, категорично заперечив свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, та ствердив, що слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП перед проведенням з ним слідчого експерименту попередньо відпрацьовувались обставини інкримінованого йому грабежу, зокрема місце злочину та спосіб заволодіння майном потерпілої.

Обвинувачений підтвердив факт підписання ним протоколу слідчого експерименту без жодних зауважень чи заперечень, мотивуючи тиском працівників поліції. Пояснити причини не повідомлення захисника та не зазначення в процесуальних документах вказаних обставин в ході досудового слідства не зміг.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
4. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що 06.05.2019 року, близько 8 год., вона проходила територією міського кладовища, яке розташоване між вул. Котляревського та Гімназичною в м. Прилуки, їй назустріч йшов невідомий чоловік. Порівнявшись з нею, останній вирвав з її рук сумку, в якій було 300 грн та особисті документи, і одразу побіг в напрямку автостанції.

5. Потерпіла підтвердила, що обвинувачений має достатньо схожих рис з невідомим їй чоловіком, який заволодів її майном, зокрема, за зростом, статурою, загальними рисами обличчя. Однак достовірно стверджувати не може, так як перебіг подій був миттєвий, і в момент нападу невідомий був в окулярах та неголений.

6. Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні надав показання, що він був безпосереднім очевидцем кримінального правопорушення, оскільки перебував на незначній відстані від місця заволодіння обвинуваченим майном потерпілої. Свідок підтвердив свою участь в ході досудового слідства під час проведення впізнання ОСОБА_3 за фотознімками, деталізувавши характерні особливості його зовнішнього вигляду.

7. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 надав показання, що він був присутнім як понятий під час пред`явлення свідку ОСОБА_8 фотознімків для впізнання. Свідок детально описав перебіг вказаної слідчої дії, підтвердив вільний вибір свідком ОСОБА_8 фотокартки з зображенням обвинуваченого в справі, пояснивши його мотиви вибору.

Разом з тим, свідок ОСОБА_9 після ознайомлення з протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2019 року за участі підозрюваного повідомив, що вказаний протокол він не підписував, а наявний підпис навпроти його прізвища йому не належить. Свідок ствердно вказав, що був присутній під час проведення слідчого експерименту та частково деталізував етапи його проведення, мотивуючи віддаленістю в часі.

8. З дослідженої заяви ОСОБА_6 від 27.05.2019 року, зареєстрованої в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №5256, підтверджується факт звернення потерпілої до правоохоронних органів з приводу відкритого викрадення 06.05.2019 року незнайомим чоловіком її майна.

9. Вказані обставини стали підставою для внесення 28.05.2019 року відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.186 КК України.
10. Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.05.2019 року, свідок ОСОБА_8 за сукупністю ознак обличчя та формою голови впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , який вирвав у жінки сумку біля стадіону «Юність».

11. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.06.2019 року за участі підозрюваного та ілюстративної фото-таблиці, ОСОБА_3 в присутності понятих підтвердив час, місце та спосіб викрадення ним майна в потерпілої по справі, а також його подальші дії після вчинення злочину. Факт надання згоди обвинуваченим на проведення слідчого експерименту без участі захисника підтверджується його відповідною заявою.

12. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.06.2019 року, ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду був затриманий 19.06.2019 року.
13. Письмові докази, що містять характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема: вимога на судимість, довідка-характеристика за місцем проживання, довідка ДУ «Центр пробації» про перебування на обліку, довідки про перебування спецобілках в медичних закладах, копії вироків стосовно попередніх засуджень.
14. Процесуальні документи в підтвердження повноважень групи слідчих, прокурорів та захисника.

ІV. Оцінка Суду.
15. Аналізуючи надані в розпорядження суду докази, достовірність та належність яких не заперечуються сторонами кримінального провадження, суд вважає достовірно встановленим, що 06.05.2019 року мало місце відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме ненасильницький грабіж.

16. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на стадії досудового слідства обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнавав, проте в ході судового слідства останній категорично заперечив вчинення грабежу. Причиною зміни позиції обвинувачений мотивував упередженим ставленням до нього працівників поліції під час досудового слідства та психологічним тиском, що в сукупності обумовило надання самозвинувачувальних показань.

17. Незважаючи на заперечення ОСОБА_3 вини в пред`явленому обвинуваченні в ході судового слідства, обставини скоєння ним злочину достовірно встановлені судом та підтверджуються показаннями свідків, іншими, нижче зазначеними, перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами.

18. Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала детальні показання щодо часу, місця та способу протиправного заволодіння належного їй майном, підтвердивши, що особа, яка здійснила грабіж за рядом зовнішніх ознак досить схожа на обвинуваченого.

Твердження сторони захисту про необхідність визнання її показань неналежним доказом з підстав не можливості надання нею категоричної відповіді щодо вчинення нападу саме обвинуваченим суд вважає необґрунтованим, оскільки вони будуть оцінюватись в сукупності з іншими доказами по справі.

19. Аналогічні показання потерпілої щодо часу, місця та способу злочину були надані в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 під час проведення з ним 12.06.2019 року слідчого експерименту. Останній також детально описав місце, момент та спосіб нападу, а також свою поведінку після заволодіння майном потерпілої.

20. Беручи до уваги факт проведення слідчого експерименту з обвинуваченим в умовах максимально наближених до тих, у яких відбулося заволодіння майном, детальне та послідовне відтворення особистих злочинних дій, підтверджують його участь у інкримінованому злочині, оскільки така обізнаність не може бути притаманною сторонній особі, яка непричетна до злочину.

Вказаний висновок посилюється ілюстративною фото таблицею до протоколу, де обвинувачений без стороннього втручання демонструє обставини вчиненого злочину в різний період його перебігу, а саме: місце вчинення ним грабежу та напрямок втечі з майном потерпілої.

21. Твердження обвинуваченого про психологічний тиск зі сторони працівників поліції щодо примусового надання визнавальних показань під час слідчого експерименту спростовується наявністю в матеріалах справи згоди обвинуваченого на проведення вказаної слідчої без участі захисника.

Доводи сторони захисту щодо необізнаності обвинуваченого з даними протоколу слідчого експерименту, з огляду на відсутність його підпису за результатами його проведення, є взаємовиключними, оскільки ОСОБА_3 в своїх показаннях навпроти вказував про попереднє відпрацювання ним за участі працівниками поліції слідчого експерименту.

Окремо суд звертає увагу на те, що відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання лише 19.06.2019 року, натомість слідчий експеримент проводився 12.06.2019 року. Тобто, ОСОБА_3 не перебуваючи під контролем працівників правоохоронних органів більше 7 днів не оскаржував їх дії та як наслідок і добровільність надання ним показань під час слідчого експерименту.

В подальшому, і після призначення йому 31.05.2019 року захисника вказана слідча дія також не була предметом оскарження, що підтверджується відсутністю будь-яких клопотань з даного приводу в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 20.06.2019 року.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 під час слідчого експерименту добровільно надавав показання та самостійно відтворював обставини вчиненого злочину, а показання надані ним в ході судового засідання є малоймовірними з точки зору достовірності та не враховуються при обґрунтуванні у вироку.

22. Незважаючи на неодноразові роз`яснення головуючим по справі щодо можливості обвинуваченому надати показання з приводу його місця перебування в момент інкримінованого йому злочину, останній обмежився загальними репліками про невинуватість. Безумовно, що не надання обвинуваченим показань є його невід`ємним правом, однак власне саме право на мовчання не є абсолютним.

Виходячи з фактичних обставин справи, обвинувачений ОСОБА_3 опинився в доволі підозрілій ситуації, яка очевидно вимагає логічно-обґрунтованих пояснень з його сторони. Стороною обвинувачення в обґрунтування пред`явленого обвинувачення було надано в розпорядження суду відповідні докази, натомість обвинуваченим та його захисником жодних спростувань або ж логічно-обґрунтованих пояснень щодо них надано не було, обравши спосіб захисту у виді категоричного заперечення здобутих в ході досудового слідства доказів.
23. Оцінюючи протокол слідчого експерименту на предмет допустимості, суд виходить з наступного. Імперативні приписи ч.7 ст.223 КПК України зобов`язують слідчого запросити для проведення слідчого експерименту не менше двох незаінтересованих осіб.

В даному випадку слідчий експеримент проводився слідчим ОСОБА_10 за участі підозрюваного ОСОБА_3 з метою уточнень його показань на місці вчинення злочину, із залученням двох понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з дотриманням вимог до проведення слідчих дій, що передбачені ст.223 КПК України, тобто доказ отриманий в порядку передбаченому КПК.

Протокол слідчої дії відповідає вимогам ст.104 КПК України і в ньому зафіксовано умови та результати слідчого експерименту так, як це вважав за необхідне слідчий. При цьому підозрюваному ОСОБА_3 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, що підтверджується його особистим підписом.
Показання свідка ОСОБА_9 , що були надані в судовому засіданні, в частині не належності йому підпису в самому протоколі слідчого експерименту не обумовлюють однозначного визнання даного доказу як недопустимий. Вказана обставина компенсується показаннями свідка ОСОБА_9 , який підтвердив особисту участь в даній слідчій дії як понятий, та частково деталізував її перебіг.

Підстав для піддання сумніву показання ОСОБА_9 стороною захисту не наведено. Натомість суд звертає увагу на категоричність позиції свідка з досліджених обставин та визнає його показання як достовірні. За таких обставин підстав для визнання протоколу слідчого експерименту від 12.06.2019 року як недопустимий доказ суд не вбачає.

24. Аналіз показань потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 в їх сукупності та взаємозв`язку, незважаючи на окремий незбіг незначних деталей цих свідчень, що пояснюється тим, що кожен з них спостерігав подію в різний період розвитку ситуації та раптовістю дій обвинуваченого, вказує на те, що саме ОСОБА_3 здійснив відкрите викрадення чужого майна.
Показання вказаних свідків та потерпілої узгоджуються як між собою, так і з іншими ретельно перевіреними судом письмовими доказами, які зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, і відповідно є допустимими, а відтак вважає їх достовірними та покладає в основу обвинувального вироку з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.

V. Призначення покарання.
25. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Інкримінована органом досудового слідства обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому - рецидив злочину підлягає виключенню, оскільки вона фактично передбачена диспозицією статті і є ознакою, що безпосередньо впливає на кваліфікацію даного кримінально-карного діяння.

Належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 злочину в стані алкогольного сп`яніння матеріали кримінального провадження не містять і в ході розгляду справи стороною обвинувачення не доведено.

26. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-68 КК враховує:
26.1 - ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким;

26.2 - фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб, майнові наслідки для потерпілої);

26.3 - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, раніше неодноразово судимого за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинення злочину в період іспитового строку;

26.4 - негативну характеристику за місцем проживання;

26.5 - відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-психіатра та перебування на обліку в лікаря-нарколога;

26.7 - позицію потерпілої, яка у вирішенні питання щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду, думку прокурора, який наполягав на призначенні покарання у виді позбавлення волі ближче до максимальної межі санкції статті.

27. Враховуючи вчинення обвинуваченим умисного злочину в період іспитового строку, що свідчить про свідоме ігнорування загальноприйнятих соціальних норм і вказує на сталу тенденцію вчинення ним корисливих злочинів в якості джерела доходу, суд вважає, що остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків в порядку ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
28. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.06.2019 року до 24.07.2019 року, з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі /а.с.68-69/.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, процесуальну поведінку обвинуваченого та обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст.377 КПК України, обрати ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 000756 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.10.2018 року та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 7 /семи/ років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.06.2019 року до 24.07.2019 року, зарахувавши до відбуття весь час перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання час його тримання під вартою в період з 19.06.2019 року до 24.07.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 000756 з 09.10.2019 року запобіжний захід у вигляд тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1