Справа № 333/3483/17
Провадження № 1-кп/333/28/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу по кримінальному провадженню №001395 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дане кримінальне провадження. Обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2019 р. продовжений строк тримання під вартою до 13.10.2019 р. Суд не має можливості розглянути дану справу до вищезазначеної дати із-за об`єктивних обставин: встановлення фактичного місце проживання потерпілих, які не отримують судові повістки за зазначеними ними на досудовому розслідуванні адресами проживання, виклик свідків.
Прокурор в судовому засіданні 30.09.2019 р. звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підстави для обрання обвинуваченому даного запобіжного заходу не зникли, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти даним ризикам.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував відносно задоволення даного клопотання прокурора, зазначив, що він визнає, що перебуваючи раніше на домашньому арешті порушував умови даного запобіжного заходу, при цьому він вчиняв адміністративні правопорушення, а не кримінальні. За вчинення адміністративних правопорушень він вже був притягнений до відповідальності у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами. Він вже зрозумів свої помилки і тому, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, він зобов`язується виконувати всі необхідні умови заходу. Також просив врахувати, що в умовах слідчого ізолятора він позбавлений можливості отримати належне лікування наявної у нього хвороби.
Захисник обвинуваченого заперечувала відносно задоволення клопотання прокурора, просила змінити обраний її підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий арешт, оскільки є ризик, що внаслідок неналежного лікування в умовах слідчого ізолятору її підзахисного, стан його здоров`я може дуже погіршитись.
Вислухавши пояснення прокурора, думку обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КПК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимість за які не знята та погашена, звільнений в 2016 р. від відбування покарання за попереднім вироком умовно-достроково. В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя також перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, іншого постійного джерела доходів не має. Відповідно до досудової доповіді, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення високий. Дані обставини свідчать про наявність і на теперішній час ризику, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має сина 8-ми років, який мешкає з колишньою дружиною обвинуваченого. З медичних довідок, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_4 має протягом тривалого часу хронічне захворювання, яке лікується оперативним втручанням. Згідно інформації Філії ДУ "ЦЕНТР ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ від 20.05.2019 р., наданої на запит суду, за результатами медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено наступне:
«…РГ ОГП ( КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя») від 08.02.2019р. Висновок: легені та серце без патології.
Огляд лікаря терапевта (КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя») від 08.02.2019. Висновок: соматично здоровий. Протипоказань для утримання в СІЗО та ІТТ не виявлено.
Огляд лікаря-нарколога (КУ «ОКНД`ЗОР) від 09.02.2019. Висновок: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Знятий з обліку по закінченню терміну диспансерного нагляду.
Огляд лікаря-психіатра Запорізької міської медичної частини від 11.02.2019. Висновок: психосоматичний стан задовільний.
Огляд лікаря-уролога (КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя») від 10.04.2019. Висновок: Атерома калитки. Оперативне лікування в плановому порядку.
На теперішній час стан здоров`я задовільний. Протипоказань щодо утримання в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я не має…».
Захисник в судовому засідання зазначила про погіршення у обвинуваченого стану здоров`я на теперішній час та не можливість належного лікування в умовах слідчого ізолятору, при цьому на підтвердження даних обставин суду не надано належних доказів. Яким чином буде проходить лікування обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, у разі зміни запобіжного заходу, захисник не пояснила суду.
За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вже 16.04.2018 р. змінював йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, в першу чергу врахувавши при цьому, необхідність проходження обвинуваченим лікування, яке він за час перебування на домашньому арешті (протягом десяти місяців) так й не пройшов. За обраним обвинуваченому запобіжного заходу, на останнього були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: 1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 годин 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня; 2) з`являтися до органів досудового слідства, прокурора, суду за першим викликом та у призначений час; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; в тому числі: не залишати місця проживання в період з 21 годин 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня. З матеріалів кримінального провадження вбачаться, що обвинувачений ОСОБА_4 зневажливо поставився до покладених на нього судом обов`язків та грубо їх порушував, а саме: не лише залишав своє місце проживання у заборонений судом час, але при цьому неодноразово вчиняв не малозначні адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.
Також обвинувачений не з`являвся на виклики до суду без поважних причин 27.12.2018 р., 28.12.2018 р., внаслідок чого суд був вимушений постановити ухвалу про примусовий привід обвинуваченого, яка не була не виконана, у зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем мешкання. Лише через два місяці працівниками поліції було встановлено місце перебування обвинуваченого та доставлено його в судове засідання. Дані обставини призвели до затягування судового розгляду даної справи. Вищезазначені обставини та вже наявний факт ухилення обвинуваченим від явки до суду вказують на ризик, що ОСОБА_4 може переховатись від суду у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, який продовжує існувати і на теперішній час.
Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини інкримінованих йому правопорушень, наявність обґрунтованої підозри та встановлених судом ризиків, суд з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання цим ризикам, приходить до висновку про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам і підстави для зміни запобіжного заходу відсутні. Підстави для зміни розміру застави відсутні.
Керуючись ст.ст. 331, 372, 392 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: з 30.09.2019 року по 29.11.2019 року із можливістю внесення застави у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 153680 грн. (р/р №1205, відкритий в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, ).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати у судові засідання у час визначений судом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, який розглядає дане кримінальне провадження;
- повідомляти суд, який розглядає дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Строк дії даної ухвали до 29.11.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складений 07.10.2019 р.

Суддя: ОСОБА_1