Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000403 від 09 листопада 2018 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадківка Корецького району Рівненської області, громадянина України, зі загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: востаннє 22 жовтня 2010 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.115 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 09 листопада 2018 року, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання його перебування під вартою в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 17540 (сімнадцять тисяч п`ятсот сорок) грн. 97 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню.

За вироком суду 09 листопада 2018 року , приблизно о 16 год. 05 хв. в приміщенні магазину «Океан» по вул. Київській, 93 «б» у м. Корець Рівненської області ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, незаконно проник за торговий прилавок, де вчинив напад на ОСОБА_8 , застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я у момент заподіяння, що виразилось у здійсненні одного пострілу з револьверу марки «ES EKOL VIPER 4,5» зі спорядженими дев`ятьма набоями в область голови, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді вогнепального кульового поранення м`яких тканин шиї і післятравматичного перихондриту лівої вушної раковини, та відкрито заволодів коштами в сумі 748 грн., які знаходилися у шухляді торгового прилавку.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело, на його думку, до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.
Судом, на думку обвинуваченого, не враховано, що намірів на вчинення будь-яких злочинів в нього не було.
Вважає призначене покарання занадто суворе та, на його думку, безпідставно не застосовано ст. 69 КК України, що можливе, оскільки усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння та зобов`язується стати на шлях виправлення. Просить з розумінням поставитись до того, незрозумілого і для нього стану, в якому перебував під час вчинення злочину, зазначаючи, що в другу половину дня 09 листопада 2018 року не міг контролювати себе, свої дії, так як був під дією якогось невідомого впливу («було щось вжито, чи з продуктів харчування, чи з напоїв, чи то з чогось іншого»).
Просить вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, застосувавши положення ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і грунтується на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Такий висновок суду детально проаналізований і належним чином вмотивований у вироку, з чим погоджується і апеляційна інстанція.
Свій висновок суд першої інстанції, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, який не заперечив про наявність при собі 09 листопада 2018 року револьвера з набоями, якого взяв, як вказує, із собою на прохання знайомоїта, як зазначив, після вжиття приблизно 100 грамів вина не пам`ятаєрозвиток подій, які відбулися з ним у магазині «Океан», що розцінене судом як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності, обґрунтував даними протоколів слідчих дій, висновків експертиз.

Так, як вбачається з вироку суду, відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 14 грудня 2018 року за участі потерпілої ОСОБА_8 , остання на місці події розповіла та показала про обставини вчиненого на неї розбійного нападу ОСОБА_6 , який знаходячись у приміщенні магазину «Океан» по вул. Київській, 93 у м. Корець Рівненської області спитав хто продавець та після відповіді сказав пройти їй до свого робочого місця за прилавок, пройшов слідом за нею до прилавку, де з криком «гроші» здійснив у неї постріл з пістолета, забрав з шухляди торгового прилавку гроші та вийшов.
Зазначене повністю узгоджуються з усією сукупністю доказів, які були досліджені та оцінені судом першої інстанції, а саме:
- даними протоколів огляду місця події від 09 листопада 2018 року, під час яких в приміщенні магазину «Океан» по вул. Київській, 93 у м. Корець Рівненської області виявлені плями речовини бурого кольору, а на тротуарі по вул. Володимирська перехрестя вул. Київської у м. Корець на відстані 1,5м від громадянина ОСОБА_6 виявлено револьвер марки «ES EKOL VIPER 4,5» із дев`ятьма набоями у барабані;
- даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 09 листопада 2018 року о 16:40 годині,у якого виявлено та вилучено, зокрема, 9 патронів та 748 грн.;
- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 грудня 2018 року за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_8 , які впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 09 листопада 2018 року вчинила розбійний напад в магазині «Океан» у м.Корець ;
- даними протоколів проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на місці події розповіли та показали про обставини вчиненого у приміщенні магазину «Океан» у м.Корець нападу ОСОБА_6 ;
- даними протоколу проведеного санкціонованого судом обшуку від 22 листопада 2018 року, під час якого за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено 41 патрон.
Не залишилось без оцінки суду і те, що згідно висновку експерта №115 лікарями у медичній карті стаціонарного хворого №12621 КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» у ОСОБА_8 описані такі тілесні ушкодження як «вогнепальне кульове поранення м`яких тканин шиї, післятравматичний перихондрит лівої вушної раковини», які виникли від однієї вогнепальної дії кулі (вилученої під час операції) в результаті пострілу з вогнепальної зброї та згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Судом першої інстанції встановлено, що з висновків експерта №2.2-184/18, №2.2-185/18 вбачається, що виявлена та вилучена 09 листопада 2018 року під час огляду місця події з магазину «Океан» по вул. Київській, 93 у м. Корець Рівненської області кров може походити від потерпілої ОСОБА_8 .
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, відповідно до висновків експерта №1.2-445/18, №1.2-444/18 вилучений 09 листопада 2018 року на вул. Київської у м. Корець револьвер моделі «Ekol VIPER» серійний номер «E4VP-17110291» калібру 4 мм, виробництва Туреччина, до категорії вогнепальної зброї не відноситься, призначений для відстрілу патронів Флобера кільцевого запалювання та придатний для стрільби. Наявні у барабані револьверу патрони призначені для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень (тирів, стрільбищ) і є придатними для стрільби та чотири гільзи до них, а також 9 вилучених під час затримання ОСОБА_6 патронів та 41 патрон під час обшуку до категорії боєприпасів не відносяться.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що в другу половину дня 09 листопада 2018 року не міг контролювати себе, свої дії, так як перебував в незрозумілому для себе стані, спростовуються дослідженим в судовому засіданні суду першої інстанції висновком судово-психіатричної експертизи №21/19, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння яким-небудь психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, алкоголізмом та наркоманією не страждає. Також ОСОБА_6 у стані фізіологічного ефекту чи іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку, не перебував та з урахуванням його індивідуально-психологічних особливостей спроможний правильно сприймати обставини справи.
З огляду на викладене суд дійшов правильного висновку, що дії особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо), мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Розбій поєднаний з проникненням в інше приміщення передбачає визначення, по - перше, ознак «інше приміщення», по - друге, ознак «проникнення».
Тільки сукупність цих ознак дає можливість кваліфікувати розбій за ч.3 ст. 187 КК України.
Інше приміщення - це різного роду споруди, будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно до якого відноситься, в тому числі і крамниця.
Під проникненням в інше приміщення, а саме до крамниці, розуміється незаконне вторгнення до нього будь-яким способом ( із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання, обманним шляхом, тощо).
Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у місцях, де знаходиться майно, зокрема, в таких місцях магазину.
Це не тільки вся територія магазину, а й відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, за які покупцям заходити не можна, оскільки це є робоче місце продавця. Ця територія магазину є територією з обмеженим доступом.
В даному випадку гроші знаходилися в шухляді торгового прилавка, куди доступ сторонніх осіб заборонено, і є незаконним та кваліфікується, як незаконне проникнення до іншого приміщення.
Дії обвинуваченого, носили умисний характер, він усвідомлював, що посягає на чужу власність на яку він не має ніякого права, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, передбачав спричинення матеріальної шкоди і тілесних ушкоджень, здійснюючи постріл, та якщо і не бажав, але свідомо припускав їх настання, виходячи з встановлених судом першої інстанції фактичних обставин.
Також дії обвинуваченого мали корисливий мотив із спонуканням до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корисливу мету - збагатитися самому.
В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що при встановлених судом обставинах, що мали місце 09 листопада 2018 року, випив вина, стріляв він, пояснити чому не зміг.
Тому на думку колегії суддів, дії обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад на потерпілу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із проникненням у інше приміщення, кваліфіковано вірно.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, зокрема, що злочин за ч.3 ст. 187 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий; обставин, які б пом`якшували б чи обтяжували покарання (зокрема, і вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що наголошує і прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції) обвинуваченого судом не встановлено та прийшов до правильного висновку, що виправлення обвинуваченого та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.
На думку колегії суддів, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, визначене місцевим судом обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією статті за інкримінований злочин є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинувачено щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених колегія суддів, враховуючи, дотримання судом першої інстанції належним чином вимог ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому з відповідним мотивуванням саме такого його (покарання) призначення, вважає недостатніми для висновку про те, що призначене покарання обвинуваченому, є явно несправедливим через суворість.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к; провадження № 13-14 кс18) наголошується, що необхідно враховувати, що розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, має вищий ступінь суспільної небезпеки, оскільки відбувається посягання не лише на власність, яке полягає у протиправному вилученні чужого майна, що завдає шкоду власнику чи іншому володільцю майна, а й фундаментальне право особи на недоторканість житла, іншого приміщення чи сховища, що знаходиться у її власності (володінні, користуванні, розпорядженні).
Найбільш небезпечним корисливим злочином проти власності, пов`язаним з незаконним обертанням чужого майна на користь винного або інших осіб є розбій. Його обов`язковим додатковим об`єктом виступають життя і здоров`я потерпілих, що є найбільшою соціальною цінністю.

При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Покликання обвинуваченого на безпідставне не застосування ст. 69 КК України при призначенні йому покарання колегія суддів, за відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного і обставин вчиненого злочину, вважає необґрунтованими та підстав для його пом`якшення не вбачає.
З огляду на викладене, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2019 року стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченогоОСОБА_6 ? без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженимОСОБА_6 , який тримається під вартою ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3