Справа № 173/849/19
Провадження № 1-кп/209/372/19
В И Р О К
Іменем України

24 травня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який має професійнотехнічну освіту, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29 листопада 2018 року Балтійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 05 лютого 2019 року приблизно о 14.00 годині, знаходячись за місцем фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розмови отримав від потерпілої ОСОБА_5 , яка у зазначений час перебувала у гостях у вказаному домоволодінні, належну їй банківську кредитну картку № НОМЕР_1 , відкриту в ПАТ КБ «ПриватБанк», та записаний на аркуші паперу пін-код від вказаної картки, щоб за її проханням перевірити доступний баланс грошових коштів на картці за допомогою мобільного телефону. Дізнавшись таким чином про наявність на вказаній банківській картці доступних грошових коштів, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які перебували на банківській кредитній картці № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_5 , користуючись тим, що потерпіла відволіклася, та маючи таким чином можливість використати банківську картку потерпілої з метою зняття з неї грошових коштів, ОСОБА_4 , у вищевказаний день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, під приводом походу в магазин, направився до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого по вул. Шкільній, 2А у вказаному населеному пункті, де впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, діючи з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, шляхом роботи з банкоматом, з використанням банківської кредитної картки ОСОБА_5 , трьома почерговими транзакціями здійснив зняття грошових коштів на загальну суму 3850 гривень, після чого розпорядився ними за власним розсудом, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що 05 лютого 2019 року. ОСОБА_5 прийшла в гості до його матері, вони випивали, розмовляли. ОСОБА_5 попросила його перевірити баланс на її карті, а потім надала йому саму карту та пін-код до неї. Він подивився і сказав ОСОБА_5 суму на картці, а потім пішов до магазину і по ходу на банкоматі зняв з картки ОСОБА_5 гроші в сумі 3850 грн. Весь цей час картка та телефон ОСОБА_5 знаходились у нього, бо остання разом з його матір`ю перебували у стані алкогольного сп`яніння. Гроші, викрадені з картки ОСОБА_5 , він витратив на борги. ОСОБА_5 не просила його знімати з картки кошти. Він повністю визнає свою вину, в здійсненому розкаюється, завдану шкоду ще не відшкодував. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та пред`явлене йому обвинувачення йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Цивільний позов визнає у повному обсязі. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі, цивільний позов підтримує у повному обсязі.

За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, раніше судимий, вчинив злочив в період іспитового сторку, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільств

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов, про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 3850 грн., з урахуванням позиції обвинуваченого, суд вважає таким, що підлягає задоволенню.

Витрати на залучення експерта та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання.

До набрання вироком чинності обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1