Справа № 357/2519/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 представника служби у справах дітей ОСОБА_7 , представника ювенальної превенції ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
21 січня 2019 р. близько 23 години, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись на прибудинковій території, біля буд. 30, по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесені одного удару кулаком в щелепу ОСОБА_9 та поштовху руками, в результаті чого потерпілий впав на землю, відкрито викрав з правої кишені штанів останнього мобільний телефон марки «S-Tell М555і», вартістю 1250 грн.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 1250 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він будучи повідомленим про підозру у раніше вчинених злочинах, у т.ч. передбаченого ст. 187 ч.4 КК України 21 січня 2019 р. близько 23 години, знаходячись на прибудинковій території, біля буд. 30, по вул. Леваневського в м. Біла Церква, діючи з метою збагачення за рахунок чужого майна, нанісши один удару кулаком в щелепу ОСОБА_9 та штовхнувши його руками, від чого потерпілий впав на землю, відкрито викрав з правої кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «S-Tell М555і», вартістю 1250 грн. В подальшому він з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість викраденого мобільного телефону визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи захисника і добровільної згоди обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, представників служби у справи неповнолітніх, ювенальної превенції, прокурора, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67,103 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи, що ОСОБА_4 є неповнолітнім - умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, є неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За місцем проживання, колишнього навчання ОСОБА_4 характеризується задовільно.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Має задовільний стан фізичного та психічного розвитку. Має захворювання бронхів та потребує лікування. Не будучи під вартою байдуже відносився до стану свого здоров`я, питанням свого лікування не приділяв належної увагу. Проживає разом із матір`ю, бабусею, дідусем та дядьком, які і займаються його вихованням, сім`я має задовільні умови. Батьки неповнолітнього розлучені. Батько проживає окремо, неповнолітній обвинувачений з батьком не спілкуються 11 років, його вихованням він не займається. Мати та інші вказані члени сім`ї не є для неповнолітнього обвинуваченого беззаперечним авторитетом та такими, що можуть вплинути на його поведінку, здатні постійно, своєчасно, критично реагувати, та позитивно корегувати його поведінку, впливати на нього.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання, колишнього навчання задовільно, не судимий, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину, думку потерпілого щодо покарання, офіційно не працює, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частини за вчинений злочину, тобто відповідно до ст.ст. 75,104 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_4 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, йому може бути скасоване вказане звільнення.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов відсутній.

Речовий доказ: мобільний телефон, переданий потерпілому ОСОБА_9 , слід вважати повернутим власнику.

Суд стягує із обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 286 грн.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 22.02.2019 р. застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; попросити публічно вибачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою з 22 лютого 2019 р. до 25 липня 2019 р.

Відносно ОСОБА_4 змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 з покладенням обов`язку з`являтися до суду за першим викликом у визначені місце, день та час, до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 2 (два) місяці, тобто до 26 вересня 2019 р.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти у залі суду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 286 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон, переданий потерпілому ОСОБА_9 - вважати повернутим власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області