Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0001315 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Одеса, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого востаннє 29.11.2012 року вироком Суворовського районного суду м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України з призначення покарання - 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки; 28.02.2014 року Постановою Малиновського районного суду м.Одеси скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання строком 3 роки позбавлення волі; 17.09.2018 року ухвалою Богунського районного суду м.Житомира звільнений умовно-достроково від відбування покарання строком на 4 місяці 28 днів;

визнано винним та призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки,

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки,

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів призначено шляхом часткового складання призначених покарань, із застосуванням положень ст. 72 КК України - чотири роки позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2012 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_6 - чотири роки три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту взяття його під варту - 09 листопада 2018 року.

Крім того, судом знято арешт з майна, накладений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області 12 листопада 2018 року, а також вирішено долю речових доказів у провадженні.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що він 11.10.2018 приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою матеріального збагачення, проник через металопластикове вікно, шляхом розбиття такого, у середину гаражного приміщення, звідки таємно викрав мідний кабель в обмотці, загальною вартістю 1010 гривень 28 копійок, який належать потерпілому ОСОБА_8 , чим завдав майнової шкоди на вказану суму.

Також, ОСОБА_6 , 15.10.2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою матеріального збагачення, проник у середину приміщення нежилого будинку через металопластикове вікно, шляхом відтиску такого, звідки таємно викрав мідний кабель в обмотці загальною вартістю 1748 гривень 87 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_9 , чим завдав майнову шкоду на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_6 , 24.10.2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, через отвір, призначений для встановлення дверей, таємно викрав з підсобного приміщення товарно-матеріальні цінності побутового призначення загальною вартістю 3258 гривень 4 копійки, які належать потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав майнову шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_6 , 26.10.2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку барачного типу, що за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою матеріального збагачення, проник у середину квартири ОСОБА_11 через дерев`яне вікно, шляхом вибиття фанери, якою таке було затулене, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності побутового призначення загальною вартістю 322 гривні, які належать потерпілому ОСОБА_11 , чим завдав майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 28.10.2018, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою матеріального збагачення, проник у середину приміщення нежилого будинку через металопластикове вікно, шляхом відтиску такого, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності побутового призначення загальною вартістю 8346 гривень 68 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_12 , чим завдав майнову шкоду на вказану суму.

Також, ОСОБА_6 , 06.11.2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла та іншого володіння особи, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та іншого володіння особи та не допускає проникнення до нього всупереч волі власника, маючи умисел на незаконне проникнення до чужого житла, шляхом розбиття вікна, незаконно, таємно, всупереч волі власниці ОСОБА_13 , незаконно проник до її житла, а саме будинку, що за адресою: АДРЕСА_6 , однак був помічений мешканцями будинку, які перебували всередині, та в подальшому затриманий.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 оскаржили судове рішення в апеляційному порядку.

Обвинувачений у апеляційній скарзі просить пом`якшити йому покарання та застосувати щодо нього положення ст.69 КК України. В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що вирок суду є незаконним. Свою позицію мотивує тим, що вчиняв лише незаконне проникнення до житла 6.11.2018 року що за адресою АДРЕСА_6 , а решту злочинів не вчиняв, про що заявляв у судовому засіданні. Зазначає, що висновки суду не підтверджуються доказами. На думку апелянта, на експертизу надавалось не його взуття, оскільки таке у нього не вилучалось. Вказує, що під тиском працівників поліції неодноразово відмовлявся від правової допомоги, а також давав визнавальні показання. В зв`язку із цим, право не свідчити проти себе вважає обмеженим під час досудового слідства, оскільки протокол проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року, місцевий суд врахував, попри його вказівки, що такий слідчий експеримент проводився за вказівками працівників поліції.

Просить оскаржуваний вирок в частині визнання його винним за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України скасувати.

Захисник обвинуваченого у апеляційній скарзі вказує, що вирок суду є незаконним у зв`язку з не підтвердженням висновків суду доказами, дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що її підзахисний ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та заявив у судовому засіданні суду першої інстанції, що решту злочинів не вчиняв. На думку захисника, доказів вилучення у ОСОБА_6 пари туфель, яка неодноразово надавалась на експертизу - судом не здобуто. Також зазначає, що ОСОБА_6 неодноразово вказував на тиск працівників поліції щодо нього.

Просить оскаржуваний вирок в частині визнання її підзахисного ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які під час апеляційного розгляду підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, пояснення прокурора ОСОБА_5 який заперечив щодо вимог апелянтів, як безпідставних, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюється.

Що стосується висновків місцевого суду щодо доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, то колегією суддів суду апеляційної інстанції з`ясовано, що наведені висновки ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, яким місцевим судом дана правильна юридична оцінка.
Зокрема, хоча обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, інкримінованих йому за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, не визнав, однак його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, детально оцінених судом. Невизнання вини обвинуваченим за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України колегія суддів розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Так, згідно показань потерпілої ОСОБА_13 , яка є власником будинку, в який незаконно проник ОСОБА_6 , вбачається, що така 06 листопада 2018 року о 21 годині спала з сином, а коли почула, що хтось ходить по хаті, то вирішила, що це її син. Однак, чула звук, як ніби хтось щось кидає, а хвилин за десять почула звук з іншого боку. Тоді у прихожій засвітилося світло, обвинувачений відкрив двері й вона його побачила, злякалася.
Як розповів свідок ОСОБА_14 - у вечір 06 листопада 2018 року о 21 годині він ліг спати, однак почув шум. Встав та виявив розбите вікно. Почув, що хтось ходить хатою, пішов шукати. У кладовці виявив обвинуваченого ОСОБА_6 , після чого зателефонував у поліцію.
Крім того, з протоколу огляду місця події з фототаблицями від 11 жовтня 2018 року безпосередньо встановлено, як ОСОБА_6 вказує на місце вчинення ним злочину - господарство потерпілого ОСОБА_8 , розташованого на АДРЕСА_2 , де з гаражного приміщення викрадено мідний кабель, ринкова вартість якого згідно матеріалів про призначення та проведення товарознавчої експертизи (за висновком експерта) становить 84 гривні 19 коп. Згідно ухвали слідчого судді та клопотання про призначення трасологічної експертизи - в ході проведення огляду місця вказаної події на підлозі в гаражному приміщенні господарства ОСОБА_8 виявлено шість слідів взуття, які зафіксовано за допомогою масштабного фотографування. Після проведення трасологічної експертизи зроблено висновок про те, що слід низу взуття, найбільшими розмірами 102х319мм, виявлений в ході огляду місця події ймовірно міг бути залишений туфлею на ліву ногу, вилученою у ОСОБА_6 .
Також, згідно протоколу огляду місця події з фототаблицями від 15 жовтня 2018 року вбачається, що місце вчинення злочину - господарство потерпілої ОСОБА_9 , розташоване на АДРЕСА_3 , з приміщення нежитлового будинку якого викрадено мідні електрокабелі різних параметрів. Матеріалами про призначення та проведення товарознавчої експертизи встановлено ринкову вартість одного метра двох (з трьох представлених) видів викраденого електрокабеля, яка згідно висновку експерта становить 36 гривень 27 коп. та 56 гривень 67 коп. відповідно. У ході проведення огляду місця вказаної події на підлозі неподалік металопластикового вікна із слідами відтиску (місце проникнення) виявлено п`ять слідів взуття, які зафіксовано за допомогою масштабного фотографування. Після проведення трасологічної експертизи зроблено висновок про те, що слід низу взуття, найбільшими розмірами 100х286мм, виявлений в ході огляду місця події ймовірно міг бути залишений туфлею на ліву ногу, вилученою у ОСОБА_6 .
Як вбачається з протоколу огляду місця події з фототаблицями від 24 жовтня 2018 року - місце вчинення злочину, повторної крадіжки, - господарство потерпілого ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з підсобного приміщення якого шляхом вільного доступу викрадено болгарку та алюмінієву драбину. Згідно матеріалів товарознавчої експертизи ринкова вартість викраденого майна болгарки, яка була в експлуатації становить 1066, 67 грн., а стрем`янки алюмінієвої 2191, 37 грн. Як вбачається з матеріалів клопотання щодо призначення трасологічної експертизи та ухвали слідчого судді - в ході проведення огляду місця вказаної події неподалік підсобного приміщення, виявлено два сліди взуття, які зафіксовано за допомогою масштабного фотографування. Після проведення трасологічної експертизи зроблено висновок про те, що сліди низу взуття, найбільшими розмірами 90х274мм та 100х295мм виявлений в ході огляду місця події ймовірно міг бути залишений туфлею на ліву ногу, вилученою у ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицями від 31 жовтня 2018 року - місце вчинення злочину, повторної крадіжки з проникненням до приміщення, - нежилого будинку потерпілого ОСОБА_12 , що на АДРЕСА_5 , з якого викрадено електроінструмент. Матеріалами про призначення та проведення товарознавчої експертизи встановлено ринкову вартість викраденого електроінструменту.
Згідно протоколу огляду місця події з фототаблицями від 22 листопада 2018 року - місце вчинення злочину повторної крадіжки з проникненням до приміщення багатоквартирний будинок барачного типу потерпілого ОСОБА_11 , що на АДРЕСА_4 . З вказаного будинку викрадено господарський інструмент, ринкова вартість якого встановлена матеріалами проведеної товарознавчої експертизи.
Протоколом огляду предметів, виявлених у чагарниках с.Великий Олексин Рівненського району, на які вказав обвинувачений ОСОБА_6 під час слідчого експеременту, зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав викрадені в нього речі. Крім того, як вбачається з протоколу проведення слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_6 від 22 листопада 2018 року такий підтвердив вчинення ним інкримінованих злочинів, оскільки в ході даного експеременту ОСОБА_6 надавав чіткі та логічні пояснення з відтворенням своїх дій під час вчинення злочинів, повідомив й вказав місце схованки ним викрадених речей негабаритного електроінструменту електродрелі, болгарки, дискової пили, шуруповерту та електрокабелів у пакетах на окраїні м.Рівне у чагарниках неподалік автодороги, які він продав 28.10.2018 року на ринку м.Рівне, а також вказав місце схованки викрадених ним молотка і сокири, які заховав біля бетонного стовпа на відстані близько 300 м. від залізничного переїзду с.В.Олексин, в напрямку від переїзду до автодороги «Устилуг-Рівне-Луцьк», під листям, й які так і не забрав, оскільки зазначив що такі були старі й продати їх було б важко.
Також, з протоколу огляду місця події з фототаблицями від 06 листопада 2018 року вбачається, що місце вчинення злочину незаконного проникнення до житла житловий будинок потерпілої ОСОБА_13 що на АДРЕСА_6 . На одній з фототаблиць зафіксовано затриману господарями на місці події особу, яким є ОСОБА_6 . Матеріалами про призначення та проведення товарознавчої експертизи встановлено ринкову вартість викраденого електроінструменту. Протоколами пред`явлення особи для впізнання зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 за фотознімками в ОСОБА_6 впізнали особу, яка проникла до їхнього житла.
Колегія суддів також дає оцінку тому, що в свої первинній апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_6 не зазначає щодо вчинення на нього тиску. Водночас, в додатках до апеляційної скарги конкретно не вказує, хто з працівників поліції, в якій саме формі, та як саме, чинив тиск. Як з`ясовано колегією суддів під час апеляційного розгляду на даний час обвинувачений отримав детальні відповіді на його скарги щодо тиску з боку органів поліції, й пояснив колегії суддів, що в таких йому повідомлено про те, що підстав для відкриття кримінального провадження проти працівників поліції немає.
Також, апелянтами (як обвинуваченим так і захисником), не заявлялись під час розгляду у суді першої інстанції клопотань щодо визнання будь-яких доказів недопустимими.
Таким чином, у ході апеляційного розгляду знайшли підтвердження висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 як у незаконному проникненні до житла ОСОБА_13 , так і у повторному таємному викраденні чужого майна з проникненням у житло та інше приміщення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , й таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, з господарства ОСОБА_10 , тому на думку колегії суддів кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України є вірною.
Що стосується заявленого у апеляційних скаргах обох апелянтів твердження стосовно того, що на експертизи надавалось не взуття ОСОБА_6 , оскільки таке у нього не вилучалось, то у ході апеляційного розгляду з`ясовано, що такі висновки апелянтів є помилковими. Так, колегією суддів з`ясовано, що речові докази у кримінальному провадженні зокрема чоловічі туфлі чорного кольору марки «Premium P&R» вилучені 09.11.2018 року, в службовому кабінеті Рівненського РВП за адресою - вул.П.Могили, 41, м.Рівне, у затриманого ОСОБА_6 в ході проведення його обшуку.
Згідно із ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті й особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як зазначено у вироку суду, із урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та суспільної небезпечності вчиненого, конкретних обставин вчинення, форми й ступеня вини, наявності обвини що пом`якшує покарання сприяння розслідуванню вчинених злочинів під час досудового слідства, відсутності обставин що обтяжують покарання, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого який за місцем відбування попереднього покарання характеризується позитивно, однак будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став й під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання знову вчинив злочини, суд із врахуванням положень ч.4 ст.81 КК України (покарання за сукупністю вироків) та санкцій інкримінованих статей КК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі. Суд належним чином умотивував своє рішення. Жодних інших обставин, які не зазначив у вироку суд при обранні покарання ОСОБА_6 та які є підставами для призначення обвинуваченому іншого покарання, апелянтами не наведено.
Тому, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а зазначене у них не є підставами в порядку ст.409 КПК України, для скасування вироку, а тому не підлягають задоволенню. Вирок суду необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в цей же строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

___________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3