Справа № 396/934/17
Провадження №1-кп/472/116/19
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту прокурору
17 жовтня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
судового розпорядника - ОСОБА_8 ,
Захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. В обґрунтування клопотання, зокрема зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки при формулюванні обвинувачення слідчим не зазначено необхідних даних, які в результаті впливають на кваліфікацію дій осіб. Обвинувальний акт не містить чіткого формулювання висунутого обвинувачення, а викладені лише обставини, які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування. Так, зокрема, не вказано механізму нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, оскільки: не вказано кількість осіб, які вчиняли напад, ролі між нападниками, хто та які дії вчиняв, момент проникнення неконкретизований, неконкретизований умисел на заволодіння чиїм саме майном та якого конкретного потерпілого чи потерпілих. Щодо обвинувачення за ч.3 ст. 289 КК України, так само: не вказано кількість осіб, які вчиняли напад, не визначено ролі між нападниками, не конкретизовано, яку фізичну силу застосовано.
Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене його захисником клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, та зокрема, зазначав, що формулювання обвинувачення викладено не чітко та є незрозумілим йому.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні висловив думку про те, що підстав для повернення прокурору обвинувального акта не має, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Потерілий ОСОБА_9 та представники потерпілого ТОВ "Агрокомплекс" в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, але до суду надали заяви, в яких просили проводити підготовче судове засідання без їх участі.
Суд, заслухавши доводи на підтримання клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_5 щодо даного клопотання, дійшов наступного висновку.
Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч.2 ст. 291 КПК України.
У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.
Із вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року.
Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 , при викладені фактичних обставин щодо вчинення ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, органом досудового слідства не зазначено фактичні обставини щодо способу вчинення злочинів та обставин їх вчинення, не визначено конкретність дій обвинуваченого ОСОБА_6 та невстановлених осіб як співучасників в інкримінованих злочинах, а також не наведені мотиви їх дій, не зазначено, яким саме способом обвинувачений ОСОБА_6 та невстановлені особи заволоділи майном потерпілих, не зазначено, в чому саме проявилось застосування фізичної сили, хто конкретно її застосовував, не вказано, хто конкретно погрожував застосуванням предмету, зовні схожим на рушницю, не вказано кількість невстановлених осіб, які зазначаються в обвинувальному акті, не визначено ролі між нападниками, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною кваліфікацією (суб`єктивну та об`єктивну сторону злочинів). Крім того, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, міститься лише виклад фактичних обставин та правова кваліфікація інкримінованих злочинів.
Крім того, ОСОБА_6 органом досудового розслідування інкримінується за ч. 3 ст. 289 КК України, крім інших кваліфікуючих ознак, також кваліфікуюча ознака "незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало значної матеріальної шкоди", а саме: шкоди на суму 87 560 грн. 52 коп.
Відповідно до примітки до ст. 289 КК України матеріальна шкода визнається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Однак, органом досудового розслідування конкретно не зазначено, скільки неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить сума 87 560 грн. 52 коп., та якого розміру був неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Таким чином, обвинувальний акт не містить чітко викладеного формулювання обвинувачення, що позбавляє права обвинуваченого ОСОБА_6 бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Вказане порушення вимог КПК України є суттєвим та перешкоджає призначити у даному кримінальному провадженні судовий розгляд.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд
Клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору, - задовольнити.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2