Ухвала

Іменем України
12 червня 2019 р.

м. Київ
справа №536/1465/17

провадження № 51-2929ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 лютого 2018 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, захисник ОСОБА_5 , покликаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, зазначає також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, на її думку, призвело до призначення засудженій ОСОБА_4 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої, та ставить вимогу перед судом касаційної інстанції про скасування оскаржуваних рішень з призначенням нового розгляду в суді першої або апеляційної інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте, вказаних положень процесуального закону захисником не дотримано, оскільки у поданій скарзі не наведено обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (щодо перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України) та таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на приписи частин 2, 4 ст. 17, статей 91, 94, 412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Водночас, захисник у касаційній скарзі вказує на неправильну, на його думку, оцінку доказів, на підставі яких ухвалено судове рішення, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, зазначаючи про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_4 ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої, захисник не обґрунтовує свою позицію у чому конкретно полягає явна несправедливість призначеного засудженій покарання, з огляду на положення статті 414 КПК України.
Викладена вимога захисником ОСОБА_5 щодо скасування оскаржуваних рішень та призначення нового розгляду у суді першої або апеляційної інстанції, не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки новий апеляційний розгляд призначається тільки у випадку скасування ухвали апеляційного суду, а в разі скасування, окрім ухвали апеляційного суду, ще й вироку суду першої інстанції - призначається новий розгляд в суді першої інстанції.
Окрім того, ОСОБА_5 не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
Покликання захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не узгоджується з вимогами статей 433, 438 КПК України, так як ці підстави не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України, залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 лютого 2018 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2019 року, залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3