Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2019 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0004431, яке надійшло від прокурора з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, неповнолітніх дітей не маючої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 відповідно до наказу ПАТ «КБ «Хрещатик» № 1698-к від 22.08.2016, обіймала посаду керуючого Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», та відповідно до посадової інструкції керуючого Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», яка затверджена Головою Правління ВАТ КБ «ХРЕЩАТИК» ОСОБА_7 від 01.02.2010 (Далі Посадова інструкція) на неї були покладені функції щодо забезпечення та збереження матеріальних цінностей. 15.01.2016 до керуючого Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_4 , звернулась її знайома ОСОБА_5 , щоб укласти договір банківського вкладу в національній валюті із щомісячним приєднанням (капіталізацією) відсотків до суми вкладу на 3 місяці на суму 40000 грн.
В подальшому, ОСОБА_4 , як представник ПАТ «КБ «Хрещатик», перебуваючи в службовому кабінеті Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» по проспекту Свободи, 5 в м. Києві виготовила договір банківського вкладу «Оберіг» №21Ш-10113989, сторонами якого виступили ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_5 , як вкладник, з іншої сторони. Предметом вказаного договору виступили грошові кошти в національній валюті в розмірі 40 000 гривень, які банк приймає та зараховує на вкладний (депозитний) рахунок.
На виконання умов вказаного договору, цього ж дня, ОСОБА_5 перебуваючи в службовому кабінеті Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» по проспекту Свободи, 5 в м. Києві підписала вказаний договір разом з ОСОБА_4 та передала їй грошові кошти в сумі 40 000 гривень ОСОБА_4 , які остання зобов`язалась покласти на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .
Після отримання грошових коштів від ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, а саме на привласнення грошових коштів ОСОБА_5 в розмірі 40000 грн.
Відповідно до п.п. 2.9 Постанови про затвердження нової редакції Положення про порядок здійснення установами ВАТ КБ «Хрещатик» вкладних (депозитних) операцій з фізичними особами № 794 від 25 серпня 2005 року, договір повинен мати номер, який заноситься в спеціальний журнал реєстрації структурним підрозділом, що здійснює ці операції. Крім того, договір реєструється у загальній книзі реєстрації договорів по установі Банку особою, або структурним підрозділом, які уповноважені вести таку реєстрацію.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, будучи матеріально відповідальною особою та ознайомленою з посадовою інструкцією керуючого Виноградарського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_4 керуючись особистими корисливими мотивами, які направлені на поліпшення свого матеріального становища, діючи протиправно, всупереч вимогам посадової інструкції та положення про порядок здійснення установами ВАТ КБ «Хрещатик» вкладних (депозитних) операцій з фізичними особами, ОСОБА_4 не зареєструвала договір №21Ш-10113989 від 15.01.2016 в спеціальному журналі реєстрації та у загальній книзі реєстрації договорів по установі Банку, не зарахувала грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 , та привласнила грошові кошти в сумі 40 000 гривень. При цьому ОСОБА_4 запевнила ОСОБА_5 в тому, що договір буде зареєстровано в установленому порядку, та грошові кошти будуть зараховані на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 розпорядилася вказаними грошовими коштами на свою користь.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст.191 КК України.

30 липня 2019 р. між потерпілою та обвинуваченою укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст.191 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останньої на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла та її представник підтримали затвердження угоди.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою обвинувачена, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 30 липня 2019 р. про примирення між потерпілою та обвинуваченою.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 липня 2019 р. покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1