Справа № 289/896/18
провадження №1-кп/283/64/2019
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
02 жовтня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1
з секретарем судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000185 від 06.04.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, судимого:
24.03.2011 року вироком Радомишльського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;
26.10.2011 року вироком Радомишльського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.317, ч.2 ст.315, ч.2 ст.307, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
15.11.2017 року вироком Радомишльського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
03.05.2019 року вироком Коростишівського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі;
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Велика Рача Радомишльського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, судимого:
01.12.2016 року вироком Радомишльського районного суду Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;
27.09.2017 року ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання,
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
І. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті, змінене і підтримане прокурором під час судового розгляду, наступного змісту:
04 квітня 2018 року близько 22-ї години ОСОБА_4 попередньо домовившись з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшли до дачного господарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де шляхом зриву навісних замків на вхідних дверях двох гаражів та сараю, проникли всередину вказаних приміщень, звідки викрали: електричний двигун потужністю 1,1 кВт, вартістю 1100 грн.; електричний двигун потужністю 2 кВт вартістю 2800 грн.; газовий балон на 50 літрів вартістю 700 грн.; лещата вартістю 400 грн.; двох камфорну чавунну плиту вартістю 700 грн.; старий несправний зварювальний апарат 97 грн. 50 коп. з розрахунку 6 грн. 50 коп. за 1 кілограм брухту чорного металу.
Вказане майно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за декілька разів, винесли за територію господарства ОСОБА_8 та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, здавши на металобрухт та отримавши гроші.
В результаті крадіжки майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5797 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

ІІ. Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження:
Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину в зміненому під час судового розгляду обвинуваченні, заперечивши однак участь в крадіжці ОСОБА_6 , якого він лише вранці наступного дня попросив допомогти завезти викрадене майно на базу металобрухту в м. Радомишль для здачі, не повідомляючи при цьому справжнього походження металу. Показав, що 04 квітня 2018 року, вночі, достовірно знаючи про відсутність господарів в будинку, один проник в садибу ОСОБА_8 , звідки виносив металеві інструменти та складав на вулиці поруч з будинком. Наступного ранку, коли до нього зайшов ОСОБА_6 , попросив завезти автомобілем метал до м. Радомишля. Після того, як вони здали метал, ОСОБА_4 заплатив йому 100 грн. за роботу.

ОСОБА_6 заперечуючи свою причетність до крадіжки майна з господарства ОСОБА_8 , показав, що вночі 04 квітня 2018 року він разом з двома іншими односельчанами вживав алкогольні напої в іншому кінці села, а вранці 05 квітня 2018 року випадково зайшов до свого знайомого ОСОБА_4 , йдучи вулицею села, та останній за винагороду попросив допомогти йому відвезти металобрухт на пункт прийому в м. Радомишль. Походження металу йому не відомо. Він допомагаючи ОСОБА_4 не усвідомлював незаконність походження металу.

Потерпілий ОСОБА_8 не погоджуючись з зміненим прокурором обвинуваченням, підтримав раніше оголошений обсяг обвинувачення. Показав, що приїхавши вранці 05 квітня 2018 року до будинку належного його померлим батькам в с. Велика Рача виявив зникнення з трьох господарських приміщень електричних двигунів 1.1, 2 та 3 кВт, двох алюмінієвих котлів, двох газових балонів, лещат, ковадла, двох камфорної чавунної плити, зварювального апарату, а також брухту міді та алюмінію. Востаннє був тут близько чотирьох місяців тому. Того ж дня надвечір, їздив з працівниками поліції до пункту прийому металобрухту, де впізнав частину викраденого.

Допитаний свідок ОСОБА_9 підтвердив, що навесні 2018 року близько 09-ї години йому зателефонував Чорний з проханням допомогти перевезти металобрухт з його будинку. Погодившись, він зателефонував ОСОБА_10 , та приїхав з ним до будинку ОСОБА_4 . ОСОБА_4 пояснив, що метал не крадений, а належить йому. В ОСОБА_11 на пункті прийому металу Чорний розрахувався з ним та ОСОБА_6 за роботу, решту отриманих коштів Чорний залишив собі.

Свідок ОСОБА_10 показав, що займаючись перевезенням пасажирів, весною 2018 року, точної дати він не пам`ятає, близько 09-ї години до нього зателефонував ОСОБА_9 з проханням завезти в с. Велика Рача Радомишльського району до знайомого та перевезти вантаж, а саме: металобрухт. Під`їхавши до садиби ОСОБА_4 , свідок залишився біля автомобіля на вулиці, а ОСОБА_9 зайшов на подвір`я. Металобрухт завантажував ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . На запитання щодо походження металу, ОСОБА_4 пояснив, що він не крадений, а належить йому. ОСОБА_10 бачив один газовий балон, два двигуни, зварювальний апарат та інший метал в мішку. Приїхавши до пункту прийому біля районного суду, свідок чекав біля автомобіля розрахунку, який з ним провів ОСОБА_9 .

ОСОБА_12 , працюючи приймальником металу на базі, в квітні 2018 року з приводу здачі обвинуваченими металу нічого не пам`ятає. Пригадує лише факт вилучення працівниками поліції металобрухту, серед якого був електродвигун та зварювальний апарат.

IІІ. Докази, на які посилається сторона обвинувачення:
даними протоколу від 05.04.2019 року про огляд дачного господарства в АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано відсутність навісних замків на вхідних дверях приміщень та відсутність майна, належного ОСОБА_8 , а саме: двох електричних двигунів, потужністю 1,1 кВт, 2 кВт та 3кВт, двох алюмінієвих котлів на 80 літрів, двох газових балонів на 50 літрів, лещат, ковадла, двохкамфорної чавунної плити, зварювального апарату, 8 кілограмів міді, 10 кілограмів брухту алюмінію (а.с.23-25, т.2). До протоколу огляду додаються фототаблиці з загальним виглядом господарства, належного ОСОБА_8 , розташуванням приміщень в даному господарстві, загальним виглядом січкарні у гаражному приміщенні, загальним виглядом сараю, гаража, відсутності майна, сліду взуття, виявленого на поверхні ґрунту (а.с.26-31, т.2);

даними протоколу огляду від 05.04.2019 року, під час якого на пункті прийому металобрухту в АДРЕСА_3 слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області вилучено електричний двигун та зварювальний апарат, які в ході даного огляду виявив потерпілий ОСОБА_8 (а.с.32, т.2). До протоколу огляду додаються фототаблиці з зображенням електричного двигуна та зварювального апарата (а.с.33, т.2);

згідно висновку товарознавчої експертизи від 13.04.2018 року вартість електричного двигуна, потужністю 1,1 кВт, з урахуванням його зносу, станом на квітень 2018 року становить 1100 гривень (а.с.36,т.2);

згідно довідки, виданої економістом Радомишльської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_13 , вартість двохкамфорної чавунної плити станом на квітень 2018 року становить 700 гривень; вартість алюмінієвого котла на 80 літрів станом на квітень 2018 року становить 600 гривень; вартість газового балону на 50 літрів станом на квітень 2018 року становить 700 гривень; вартість лещат станом на квітень 2018 року становить 400 гривень; вартість ковадла станом на квітень 2018 року становить 1800 гривень; вартість електричного двигуна, потужністю 2 кВт станом на квітень 2018 року становить 2800 гривень; вартість електричного двигуна, потужністю 3 кВт станом на квітень 2018 року становить 3600 гривень (а.с.37, т.2); вартість брухту алюмінію станом на 05.04.2018 року становить 40 гривень (а.с.38, т.2); вартість брухту чорного металу станом на 05.04.2018 року становить 6,50 гривень (а.с.39, т.2); вартість брухту міді станом на 05.04.2018 року становить 80 гривень (а.с.40, т.2).

Інших доказів суду не надано, як і не посилались на них сторона обвинувачення.

IV. Мотиви суду
З аналізу вказаних доказів на які посилається прокурор, не можливо зробити переконливий висновок про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину.

Стороною обвинувачення надано до суду протоколи оглядів місця події, які лише підтверджують подію злочину. Проте жодного доказу на підтвердження вчинення даного злочину ОСОБА_6 матеріали провадження не містять. Не підтверджують ці обставини і свідки сторони обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановлені вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, визначених у ст. 374 КПК України.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Наведених вимог кримінального процесуального закону при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_6 органом досудового розслідування не дотримано, що призвело до оголошення особі підозри і відповідно складання незаконного обвинувального акту. Оцінюючи докази, отримані під час досудового розслідування, які за твердженнями прокурора, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено під час розгляду справи в суді в передбаченому чинним кримінальним процесуальним законом спосіб та порядку винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, обвинувачення щодо причетності ОСОБА_6 до крадіжки майна ОСОБА_8 ґрунтується на припущеннях та не доводиться доказами.

V. Висновок суду
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення в суді винуватості обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх належності, допустимості, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у приміщення та кваліфікує ці його дії за ст. 185 ч. 3 КК України, а саме про те, що 04 квітня 2018 року близько 22-ї години ОСОБА_4 з дачного господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 з приміщень двох гаражів та сараю викрав електричний двигун потужністю 1,1 кВт, електричний двигун, газовий балон на 50 літрів, лещата, двох камфорну чавунну плиту, старий несправний зварювальний апарат.
При цьому, суд виключає з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб», оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

VI. Призначення покарання
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, ніде не працює, з`являється в громадських місцях у нетверезому стані, схильний до крадіжок, на зауваження представників влади не реагує (а.с.57, т.2).

Пом`якшуючих покарання обставин засудженому судом не встановлено.

Обтяжує його покарання - рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, вартість викраденого.

Так, потерпілому частково повернуто викрадене майно, обвинувачений вину визнав. Однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини проти власності.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі, його виправлення, на думку суду, можливе тільки в ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину суд задовольняє частково, в межах суми вартості викраденого майна, встановленим цим вироком та вартості повернутого майна потерпілому, а також недоведеності вини ОСОБА_6 в скоєнні злочину.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 Коростишівським районним судом Житомирської області 03 травня 2019 року, більш суворим, призначеним цим вироком остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити незмінним у виді тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 червня 2019 року.

В строк відбуття покарання зарахувати час відбування покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2019 року, а саме з 10 квітня 2018 року по 12 червня 2019 року.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що вказаний злочин вчинений ним.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, зважаючи на реальне відбування ним покарання за вироком Радомишльського районного суду від 01.12.2016 року в Житомирській ВК №4.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4600 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Речові докази: електричний двигун потужністю 1,1 кВт, старий зварювальний апарат, передані потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, виправданому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя