ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1761/19 Справа № 210/1191/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року було задоволено подання адміністрації Державна установа Криворізька виправна колонія (№80) і спостережної комісії та умовно-достроково звільнено від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року, яким засуджений за ст. ст. 121 ч. 1, 71 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді 05 років 03 місяців позбавлення волі.
Вирок ніким не оскаржувався, та набрав законної сили 04 серпня 2015 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року, засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 20 січня 2015 року по 04 серпня 2015 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
На час звернення адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії до суду, засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку призначеного вироком суду покарання.
З матеріалів подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», спостережної комісії, та матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній за час відбуття покарання мав дев`ять стягнень, протягом 2015-2017 років, в тому числі один раз був поміщений до камери ДІЗО, та котрі є знятими та погашеними, має три заохочення, протягом 2016 року, 2018 року.
Згідно наявних у поданні та особовій справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 21 січня 2015 року, відбуває покарання за двома вироками, на теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. До роботи не залучався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До участі у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні при установі не залучався у зв`язку із наявністю відповідної освіти, бере участь у роботі самодіяльних організацій. Підтримує міцні соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки, передачі і бандеролі, постійно пише листи, здійснює телефонні переговори, перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до членоушкодження, згідно вироку вину визнав повністю, має позов.
Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 19 липня 2019 року: «засуджений довів своє виправлення».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року та відмовити у задоволенні подання адміністрації Державна установа Криворізька виправна колонія (№80) та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про виправлення засудженим, зокрема, останній засуджений за тяжкий злочин, має непогашені стягнення, відомостей про працевлаштування та наявність в засудженого доходу також не має.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Засуджений в режимі відеоконференції проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував та просив залишити ухвалу суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого без змін, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, головною умовою застосування ст. 81 КК України є досягнення цілей покарання, а саме виправлення особи, яке виражається зокрема в його поведінці та ставленням до праці.
При цьому висновки суду про виправлення засудженого повинні ґрунтуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням учасників судового провадження, зокрема ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, та інше.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин.
Матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення та своєю активною діяльністю спокутує провину за скоєний злочин, а саме характеристика, відповідно до якої засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце утримує в чистоті тощо, а також щоденник індивідуальної роботи із засудженим , відповідно до якого останній має оцінку ступеню виправлення станом на 19 липня 2019 року засуджений довів своє виправлення.
Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 82 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачається з вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 121 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) 3 (три) місяці.
Тобто, на час звернення із поданням щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 відбув більшу частину свого покарання і на думку колегії суддів даного терміну достатньо для висновків про виправлення засудженого.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4