Справа № 339/80/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого територіальної громади села Тисів Болехівської міської ради - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000105 щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, з середньою освітою,керівника ТОВ "ДРІМВУД", судимого Долинським районним судом Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., від 11 травня 2019 року за ч.3, 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі - 5 років 6 місяців; Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 14 травня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення при таких обставинах.
Обвинувачений 20 лютого 2019 року, перебуваючи в с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, вирішив вчинити крадіжку, поєднану з проникненням в інше приміщення, зокрема, приміщення Тисівської сільської ради по вул. Грушевського, 70 с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області та яке належить територіальній громаді с. Тисів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , близько 01 год. 20 лютого 2019 року, підійшов до вказаного приміщення Тисівської сільської ради, де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в приміщення, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом віджиму дверей - пожежного виходу, проник у приміщення кабінету секретаря Тисівської сільської ради, звідки таємно, повторно викрав ноутбук марки HP «РгоВоок 4540S» разом із зарядним пристроєм, вартістю 4953, 00 грн. та WiFi-роутер марки «TP-Link», моделі TD-W89011N, вартістю 173,33 грн.

Протиправно заволодівши вище вказаним майном, ОСОБА_4 , залишив приміщення Тисівської сільської ради та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, довів свій злочинний умисел до кінця.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , територіальній громаді с. Тисів спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 5126, 33 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та вказав, що 20лютого 2019 року він мав намір вчинити крадіжку, щоб заробити грошей, а тому пішов пішки в с. Тисів до приміщення сільської ради. Прийшовши на місце о 01 год. 20 лютого 2019 року, обійшов приміщення сільської ради з тильної сторони та побачив пожежну драбину, по якій піднявся на другий поверх, побачив металопластикові двері, які штовхнув і вони відчинилися. Зайшов всередину споруди в кабінет секретаря, де викрав ноутбук та вай-фай роутер, які знаходилися на робочому столі. Викрадені речі помістив в пакет, який приніс з собою та вийшов через пожежну драбину і пішов пішки в напрямку м. Болехів. Викрадені речі продав на Стрийському ринку, а кошти витратив на власні потреби. Коли був затриманий працівниками поліції, то розповів кому продав викрадені речі, які були вилучені у вказаної особи в м.Стрий. У вчиненому щиро розкаюється та оскільки викрадені речі повернуті, просить його суворо не карати. Також вказав, що в Рожнятівському та Тисменецькому судах перебувають ще на розгляді кримінальні справи щодо нього з приводу вчинення ним крадіжок.

Представник потерпілого ОСОБА_6 вказав, що оскільки викрадені речі вилучені та знаходяться у працівників поліції, то претензій до обвинуваченого немає та просить його суворо не карати. Цивільний позов не заявлено.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно диспозиції ч.3 ст. 185 КК України відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає у разі крадіжки, поєднаної з проникнення у житло, інше приміщення чи сховище або що завдало значної шкоди потерпілому.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Встановлено, що вироками Долинського районного суду Івано- Франківської області від 28 березня 2019 року та Калуським міськрайонним судом Івано- Франківської області від 14.05.2019 року ОСОБА_4 засуджений, як за ч.3 ст.185 КК України так і за ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про повторність його злочинних дій.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він неодноразово судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не перебуває ; немає постійного місця проживання ( а.с. 141-142).
Обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, активно сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.
Матеріальні збитки відшкодовано шляхом повернення викраденого, в зв"язку з чим цивільний позов не заявлено.
Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 в обвинувальному акті стороною обвинувачення не зазначено та не встановлено судом.
Представник Рожнятівського РС філії державної установи «Центру пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_7 надала суду досудову доповідь про обвинуваченого, згідно якої, з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторно правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Тому застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.93-95).
Санкцією частини 3 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Фактичні обставини вчинення злочину, схильність обвинуваченого до вчинення крадіжок, дають підставу прийти до переконання, що його виправлення можливе тільки в умовах тимчасової ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє для оточуючих підвищену суспільну небезпеку, як про це і зазначив орган пробації.

З урахуванням наведеного, наявності пом"якшуючих обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією даної статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім того, матеріалами справи стверджується про те, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3, 4 ст. 185 КК України та засуджено до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців за вчинення злочинів 30 серпня 2014 року, 01 жовтня 2014 року, 23 червня 2017 року, 06 вересня 2017 року, 10 листопада 2017 року, з 07 грудня 2017 року по 09 грудня 2017 року, з 14 січня 2018 року по 17 січня 2018 року, 18 січня 2018 року, 04 лютого 2018 року, 08 березня 2018 року, 30 серпня 2018 року (а.с.119-123).

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців за злочин, вчинений 15 жовтня 2018 року (а.с.124-126).

Також вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ним 11 січня 2018 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 грн.(а.с.117-118) .

Отже, вказані злочини ОСОБА_4 вчинив за період з 30 серпня 2014 року по 15 жовтня 2018 року, тобто до часу вчинення злочину по даній справі (20 лютого 2019 року) та ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає покарання за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ч. 1ст. 70 КК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, призначаючи покарання за новий злочин, вчинений 20 лютого 2019року до постановлення попередній вироків, суд призначає покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Разом з тим, слід зазначити, що на даний час штраф в розмірі 850 грн., призначений попереднім вироком Долинського районного суду від 28 березня 2019 року ОСОБА_4 не сплатив, тобто, він має невідбуте покарання за попереднім вироком.

За змістом ч.3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарання не підлягає і виконується самостійно.

Тому вирок Долинського районного суду від 28 березня 2019 року складанню не підлягає і виконується окремо.

Встановлено, що по даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому Болехівським міським судом не обирався.
Разом з тим, у вироку Долинського районного суду від 11 травня 2019 року, зазначено, що до його вступу ОСОБА_4 залишено раніше обраний запобіжний захід - взяття під варту, строк тримання якого обчислюється з 29 березня 2019 року. Вирок набрав законної сили 11.06.2019 року.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили на підставі ч.4 ст.176, 177, 183 КПК України за клопотанням прокурора, враховуючи, що суд дійшов висновку про доцільність обрання ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання вироку, запобіганню вчиненням ним нових злочинів, суд обирає обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Зокрема, майно, яке вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується, а майно, яке було об"єктом кримінального правопорушення - повертається законним володільцям.
Суд також вважає за необхідне за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.
Керуючись ст.370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5(п"ять) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначеним за попередніми вироками Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2019 року у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2019 року у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, визначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років 6 (шість) місяців.
Згідно ч.3 ст. 72 КК України вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - утримання під вартою після проголошення вироку.
Строк відбуття покарання відраховувати з 29 березня 2019року.
Речові докази:
- ноутбук марки HP РгоВоок 4540s з зарядним пристроєм та Wifi роутер Укртелеком TP-Link TD-W8901N з блоком живлення, заводські упаковки від них, матерчасту сумку чорного кольору, які знаходяться на матеріальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП - повернути територіальній громаді с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, як власнику;
- кросівки Nike, які знаходяться на матеріальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП - повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю;
- один слід пальця руки, розмірами 28x13 мм, який упакований в паперовий конверт - зберігати при матеріалах кримінального провадження;,
- один слід фактури матеріалу, розмірами 22x9 мм, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП - знищити;
- два сліди підошви взуття, розмірами 24x10 см. та 18x9 мм, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП - знищити;
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:
- 1144.00 грн. за проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/109/12-94ТР/19 від 27 лютого 2019 року;
- 1716.00 грн. за проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/109/12-95ТР/19 від 28 лютого 2019 року;
- 858.00 грн. за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/109/28-146ТВ/19 від 01 березня 2019 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1