УХВАЛА
25 червня 2019 року

м. Київ
справа № 682/1614/18
провадження № 51-3101ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2018 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2019 року ухвалу місцевого суду скасовано, а провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами закрито.
У касаційній скарзі засуджений не погоджується з судовими рішеннями з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з огляду на таке.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, вимоги особи до суду та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність судового рішення.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Верховному Cуду України, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести зрозумілі аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону засуджений, вказуючи на порушення судами вимог статті 412 КПК, своєї точки зору належним чином не обґрунтовує та не зазначає в чому саме, на його думку, такі порушення полягали.
Крім того, згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Разом з тим, ОСОБА_4 , не погоджуючись за змістом касаційної скарги з рішеннями місцевого та апеляційного судів, у прохальній її частині висловлює вимогу щодо скасування одного судового рішення, при цьому не уточнюючи якого саме, та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що не узгоджується з положеннями статті 436 КПК.
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття провадження.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3