УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області та який має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не засудженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання досудовим розслідуванням установлено, що 17 жовтня 2018 року приблизно о 22.20 год. ОСОБА_4 , який є діючим працівником поліції, перебуваючи поза службою та у цивільному одязі, керував автомобілем «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить його батьку ОСОБА_7 ,з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар,при достатній видимості, рухався в темний час доби по освітленій вуличними ліхтарями ділянці, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Овідіопольська дорога в селі Прилиманське Овідіопольського району Одеської області.

На проїзній частині організований двосторонній рух і вона має одну смугу руху в напрямку смт. Овідіополь та дві смуги в напрямку м. Одеса, напрямки поділені суцільною лінією дорожньої розмітки.

ОСОБА_7 здійснював рух з боку м. Одеси у напрямку смт. Овідіополь Одеської області, зі швидкістю близько 73,08 км/год., яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість руху 50 км/год., чим порушив вимоги 12.4. п/п «б» п. 12.9., «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п.12.9. «Водієві забороняється

п/п б)перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

Здійснюючи подальший рух та, наближаючись до перехрестя вулиць Овідіопольська дорога та Центральна сіла Прилиманське Овідіопольського району Одеської області, до якого попереду, у попутному напрямку, наближався автобус «Mercedec-Benz 312D», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , з ввімкнутим покажчиком лівого повороту, водій ОСОБА_4 вирішив здійснити маневр обгону цього транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_4 був неуважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не переконався, що цей маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, приступив до виконання маневру обгону, чим порушив вимоги п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3.,п. 10.1. зазначених Правил, якими передбачено:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру у порушення вимог п. 12.1. вказаних Правил, якими передбачено:

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

виїхав на смугу зустрічного руху, не врахувавши ту обставину, що його швидкість перевищує установлену дозволенну швидкість руху у населеному пункті та з урахуванням дорожньої обстановки, не забезпечує безпеку, і не дає можливість постійно контролювати рух автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу та допустив неконтрольований виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини на ліве узбіччя за ходом руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перебував у лівого краю проїзної частини.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть потерпілого на місті події.

Таким чином, в дорожній ситуації, що склалася на проїзній частині безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , для уникнення дорожньо-транспортної пригоди повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 12.1; 12.4 ПДР України.

В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути досліджуваної ДТП шляхом виконання вимог зазначених пунктів ПДР України, а невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам вказаних пунктів ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку з настанням досліджуваної ДТП.

Таким чином, ОСОБА_4 у сукупності допустив порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 10.1., 12.1., 12.4. п/п «б» п. 12.9., «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), та у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який спричинив загибель людини, під впливом можливої передбаченої законом відповідальності, може ухилитись від органів досудового розслідування та суду. Також, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 , який є працівником правоохоронного органу, з метою уникнути кримінального покарання може незаконно впливати на потерпілих, свідків, необхідність яких допитати може виникнути під час досудового розслідування, а також на потерпілих та свідків, вже допитаних в ході досудового розслідування, може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та зазначив, що клопотання сторони обвинувачення не законне та ризики які зазначені в клопотанні жодним чином не доведені, а підозра взагалі необґрунтована.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Щодо доводів сторони обвинувачення в частині наявності ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне. Так, ризик у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення будь-якими фактичними обставинами не підтверджується, що свідчить про необґрунтованість його наявності. Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимим не був, відомостей про наявність підозри щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення у слідчого судді не має, що на переконання слідчого судді свідчить про формальність зазначення наявності такого ризику стороною обвинувачення.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, при вирішенні питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, підозрюваний має постійне місце проживання на території м.Одеси, відомостей про те, що підозрюваний раніше переховувався від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у слідчого судді не має. Крім того, слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, його сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, беручи до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м.Одеси, враховуючи сімейний стан підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя приходить до переконання, що наявному ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.12.2019 року включно.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 09.12.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчогосудді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста проживання, тобто міста Одеси, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, незалежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1