Справа № 344/2697/19
Провадження № 11-кп/4808/305/19
Категорія ч.1 ст. 368-3, ч.4 ст.358 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, студента 3-го курсу юридичного факультету Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького, неодруженого, неофіційно працюючого оператором в «Колл Центрі» в м. Івано-Франківську, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368-3, ч. 4 ст. 358 КК України;

за участю:

прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2019 року, укладену між прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368-3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнано винним ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368-3, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання, узгоджене сторонами відповідно до угоди про визнання винуватості: за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч. 1 ст. 368-3 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення покарання менш суворого більш суворим, призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

2. Зміст апеляційних скарг.

2.1. Зміст апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 (а.п. 30-39).

Апелянт вважає, що оскаржуваним вироком міський суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, так як умови угоди порушують права, свободи й інтереси інших осіб з тих підстав, що в угоді про визнання винуватості прямо зазначено конкретні дані про службових осіб ТОВ «Фаворит Авто», зокрема про директора ОСОБА_8 , тоді, як процесуальний статус цих осіб у кримінальному провадженні відсутній, а обвинувачення конкретних осіб ТОВ «Фаворит Авто» не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_10 і факти їх можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком, який би набрав законної сили.

Як наслідок, обвинувальний вирок щодо ОСОБА_10 грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження: верховенство права й законності, презумпцію невинуватості ОСОБА_8 та забезпечення доведеності вини, а також входить в колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів, оскільки недвозначно стверджує про причетність ОСОБА_8 до одержання неправомірної вигоди та підроблення документів, створює преюдицію та усупереч презумпції невинуватості встановлює винуватість указаних службових осіб у вчиненні зазначених злочинів.

Просить скасувати оскаржуваний вирок, а матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 направити до Івано-Франківської місцевої прокуратури для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

2.2. Зміст апеляційної скарги ОСОБА_9 (а.п. 51-53).

Апелянт ОСОБА_9 вважає, що оскаржуваним вироком міський суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, так як умови угоди порушують права, свободи й інтереси інших осіб з тих підстав, що в угоді про визнання винуватості прямо зазначено конкретні дані про службових осіб ТОВ «Фаворит Авто», зокрема і про нього, як інженера-оцінювача товариства, тоді, як процесуальний статус цих осіб у кримінальному провадженні відсутній, а обвинувачення конкретних осіб ТОВ «Фаворит Авто» не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_10 і факти їх можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком, який би набрав законної сили.

Таким чином, вважає ОСОБА_9 , обвинувальний вирок щодо ОСОБА_10 стосується свобод та інтересів ОСОБА_9 , оскільки грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження: верховенство права й законності, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, а також входить в колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів, створює преюдицію та усупереч презумпції невинуватості встановлює винуватість службових осіб ТОВ «Фаворит Авто» у вчиненні зазначених у вироку злочинів.

Просить скасувати оскаржуваний вирок, а матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 направити до Івано-Франківської місцевої прокуратури для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

21.09.2018 ОСОБА_10 з метою придбання транспортного засобу марки Volvo S40, 1998 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , звернувся до директора ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_8 .

В ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 про те, що ТОВ «Фаворит Авто» надає послуги комісії, а саме за дорученням Комітента комісійну плату вчиняє за рахунок Комітента від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу і при укладенні договору купівлі - продажу транспортного засобу інженер оцінювач ТОВ «Фаворит Авто» проводить огляд реалізованого транспортного засобу в ході якого визначає вартість транспортного засобу. При цьому ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 оцінити транспортний засіб марки Volvo S40, 1998 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 за ціною нижчою 50 000 грн. для того, щоб він міг зберегти субсидію при сплаті комунальних послуг, одночасно повідомивши останнього про те, що за такого роду послугу, на його власний розсуд необхідно надати додаткову плату в розмірі 1000 грн„ в якості винагороди.

В цей час, в ОСОБА_10 виник умисел на надання неправомірної вигоди службовим особам ТОВ «Фаворит Авто» в розмірі 1000 грн. за зменшення вартості транспортного засобу марки Volvo S40, 1998 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , з метою збереження за собою права на субсидію.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 21.09.2018 року о 12 годині 26 хвилин ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Фаворит Авто», що в м. Івано-Франківську, вул. Коновальця, 431, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, надав неправомірну вигоду в розмірі 1000 грн. інженеру оцінювачу ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_9 , за заниження оцінки колісного транспортного засобу, з метою збереження за собою права на субсидію.

В подальшому, інженер оцінювач ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_9 склав Акт технічного стану №1901 транспортного засобу марки Volvo S40, 1998 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , до якого вніс завідомо неправдиві відомості про показник лічильника пробігу (наробітку), - 694 900 км., на підставі чого оцінив вищевказаний автомобіль на суму в розмірі 48 018 грн., що надало можливість ОСОБА_10 зберегти за собою право на субсидію.

Крім того, 21.09.2018 року ОСОБА_10 з метою реєстрації за собою права власності на транспортний засіб марки Volvo S40, 1998 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру МВС №2641, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 431, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, пред`явив працівникам вищевказаної державної установи, одержані попередньо в ТОВ «Фаворит Авто» завідомо підроблені документи, а саме: Акт технічного стану №1901 транспортного засобу марки Volvo S40, 1998 р.в., VIN: НОМЕР_2 , договір купівлі-продажу транспортного засобу №1901 від 21.09.2018 року, акт огляду реалізованого транспортного засобу №3478/18/001901 від 21.09.2018 року, договір комісії №1901 від 21.09.2018 року, до яких внесено завідомо неправдиві відомості про показник лічильника пробігу (наробітку), - 694 900 км., та вартість вищевказаного автомобіля в сумі 48 018 грн.

13 лютого 2019 року між прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_10 , в присутності його захисника ОСОБА_15 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_10 , повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.368-3 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, при цьому сторони угоди узгодили покарання за ст.358 ч.4 КК України виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ст.368-3 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення покарання менш суворого більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочинів, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочинів.

4. Правові позиції сторін.

4.1. Адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали до апеляційного суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

4.2. В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на ухвалу про виправлення описок.

4.3. Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисниця ОСОБА_13 просили залишити вирок суду без змін.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

5.2. В апеляційних скаргах апелянти вказують, що вирок на підставі угоди містить категоричні твердження про причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вчинення злочинів та констатує факт вчинення ними злочинів із докладним описом усіх їх юридичних ознак. Створена преюдиція щодо їх винуватості у вчиненні злочинів грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права й законність, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.

Тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , хоча і не були визнані учасниками кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , однак відповідно до положень ст. 7 , 24 КПК України, вправі захищати свої права, свободи та інтереси, яких можливо стосується вирок у даному провадженні, шляхом звернення до апеляційної інстанції з його оскарженням (ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року про відкриття провадження).

5.3. За результатами розгляду по суті апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог апеляційних скарг належить відмовити з огляду на таке.

По перше. Саме для випадків визнання вини і досягнення угоди передбачено спеціальну процедуру, яка містить імперативну вимогу виділення матеріалів ч. 8 ст. 469 КПК України. Тобто законом передбачено випадки, коли не всі обвинувачені визнають вину і в провадженні створюється ситуація, аналогічна даній. У цій справі дії обвинуваченого пов`язані із діями інших осіб і тому реалізація угоди як одиничної справи в будь-якому випадку буде вказувати на дії інших можливих співучасників, невизнання вини якими не повинно бути перешкодою для реалізації вказаного права обвинуваченого на розгляд справи відповідно до положень гл. 35 КПК України.

Реалізація обвинуваченим свого права на визнання вини й понесення покарання у даній справі не переводить апелянтів у становище винуватих, вони мають можливість захищатися від обвинувачень щодо них з дотриманням усіх ґарантій та процедур, передбачених кримінальним процесуальним законом.

По друге. В оскаржуваному рішенні суду не констатовано винуватість апелянтів, хоч і згадано їх прізвища в контексті злочинних дій ОСОБА_10 . Це рішення не створює преюдицій, передбачених ч. 2 ст. 21 КПК України для апелянтів, позаяк стосується дій і відповідальності ОСОБА_10 , який має право на визнання вини і покарання.

По третє. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2019 року на підставі ст. 379 КПК України по даному кримінальному провадженню в мотивувальній частині вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2019 року виправлено допущені описки, а саме: ухвалено замість «директора ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_8 » та замість «інженера оцінювача ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_9 » вказати «особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження» (письмову копію вказаної ухвали долучено до матеріалів провадження).

Тобто, на цей час у тексті оскаржуваного вироку, з урахуванням виправлених ухвалою суду першої інстанції описок, відсутні посилання на особи апелянтів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368-3, ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5