Ухвала
24 травня 2019 року

м. Київ
справа № 243/5440/18
провадження № 51-2493ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно зі вказаною статтею в касаційній скарзі має бути вказано судове рішення, що оскаржується, наведено вимоги особи, яка подала касаційну скаргу,

з їх обґрунтуванням і зазначено, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Касаційна скарга прокурора подана на ухвалу Донецького апеляційного суду

від 13 березня 2019 року, разом з тим зі змісту касаційної скарги вбачається,

що він не погоджується та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, чим допускається суперечності.

Крім того, підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У касаційній скарзі, прокурор посилаючись на істотне порушення вимог

кримінального процесуального закону належного обґрунтування зазначеним доводам не наводить. У скарзі не конкретизовано яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б безумовною підставою для скасування рішень районного та апеляційного судів. Разом з тим, у касаційній скарзі прокурор вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК не є підставою

для скасування судових рішень судом касаційної інстанції.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк

для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів

із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: