Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 червня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000125 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2019 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, з повною загальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 19 вересня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком 240 годин, 09 липня 2014 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до арешту строком на два місяці, 29 жовтня 2015 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.119 КК України на п'ять років позбавлення волі, 14 лютого 2017 року ухвалою Машевського районного суду Полтавської області звільнено умовно-достроково від відбування покарання строком на 1 рік 9 місяців 20 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання - з 28 січня 2019 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.
Судом знято арешт, накладений на майно ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2019 року.
Вироком вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за те, що він 27 січня 2019 року приблизно о 15.00 год., перебуваючи на законних підставах на території господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав: DVD плеєр срібного кольору, марки «LG», вартістю 610,83 грн.; торцеву пилу марки «Bosch» моделі «GCM 10 S», вартістю 10 224,67 грн.; акустичну систему марки «БРЗ» моделі 15 АС-404, вартістю 375 грн.; вініловий програвач «Вега 108 стерео», вартістю 314,17 грн., належні ОСОБА_5 , чим завдав йому майнову шкоду на загальну суму 11524,67 грн.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить змінити вказаний вирок та пом'якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що місцевим судом при призначенні ОСОБА_5 покарання не враховано, що всі викрадені ним речі повернуті власнику. При цьому, захисник вказав, що його підзахисний хворіє на цукровий діабет та потребує постійного лікування і з часу перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився, а отже призначене йому покарання є занадто суворим.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі також просить пом`якшити призначене йому покарання. Обґрунтовує свої вимоги апелянт тим, що його батько потерпілий у даному провадженні, не хотів аби йому призначали реальну міру покарання, до нього не має жодних претензій, адже ОСОБА_6 повернув йому усі викрадені речі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог сторони захисту, думку потерпілого ОСОБА_5 про необхідність задовольинти цю скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покараня у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.
Так, судом було враховано пом'якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин. При цьому, суд взяв до уваги думку потерпілого ОСОБА_5 , який є батьком обвинуваченого, та категорично заперечив можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, оскільки він зловживає алкоголем та буде продовжувати вчиняти крадіжки. Вказана обставина, встановлена місцевим судом, спростовує доводи обвинуваченого про те, що потерпілий не бажав аби йому призначали реальну міру покарання.
Сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства та обрання йому мінімальної міри покарання, передбаченої за цей злочин.
Також колегія суддів зауважує, що, покликаючись на наявність у ОСОБА_6 захворювання, сторона захисту не надала жодних доказів на підтвердження даної обставини.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд при ухваленні даного вироку дотримався вимог як матеріального, так і процесуального закону, та призначив йому вид та міру покарання, яке за своїм видом і розміром відповідає особі винного та обставинам кримінального правопорушення, а тому підстав для зміни даного вироку та задоволення апеляційних вимог колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - у той самий строк з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3