Єдиний унікальний номер справи 188/601/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року суд присяжних Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

присяжних основних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

запасних ОСОБА_6 , ОСОБА_7

секретаря ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.2,6 ч.2 ст.115 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И В :

21.05.2019 року з апеляційної інстанції після зміни підсудності до Павлоградського міськрайонного суду надійшли матеріли кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.2,6 ч.2 ст.115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу до 30.08.2019 року. Обвинувачений утримується під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 до 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою спливає 30 серпня 2019 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати: ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, обвинувачений може впливати на потерпілу, свідків, і це було підтверджено листами з погрозами обвинуваченого, що надійшли на адресу потерпілої, та обвинувачений схильний переховуватись від суду. Інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник в судовому засіданні щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому заперечує, ризики, заявлені прокурором, не доведені, обвинувачений утримується під вартою більше 2 років, тяжкість інкримінованих злочинів не виправдовує застосування такого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення довготривалого тримання обвинувачених під вартою з посиланням лише на суворість майбутнього покарання. Тому на даний час вважає за можливе змінити запобіжний захід на інший більш м`який домашній арешт.
Обвинувачений заперечує проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, він більше двох років перебуває під вартою, стан здоров`я його погіршився, в нього немає можливості пройти медичне обстеження, в нього є житло, тому заявлене клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підлягає задоволенню.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 закінчується 30.08.2019 року, однак, завершити кримінальне провадження до вказаної дати неможливо, оскільки є необхідність оголошення перерви з незалежних від суду причин на більш тривалий період.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя. Заявлені прокурором ризики ймовірного впливу обвинуваченого на потерпілу, свідків також продовжують існувати та підтвердились в суді, оскільки потерплою були надані листи від обвинуваченого з погрозами. Судове слідство ще не розпочалось. Інкриміновані обвинуваченому злочини згідно обвинувального акту були вчинені в період іспитового строку, що був встановлений обвинуваченому попереднім вироком, що частково підтверджує ризик можливого вчинення ОСОБА_9 , в разі зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, нового злочину.

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечним.

Захисником обвинуваченого в запереченнях проти клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою заявлено про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою колишнього місця проживання обвинуваченого. В якості необхідності зміни запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою на домашній арешт стороною захисту зазначено, що останній потребує відповідного медичного лікування, яке в умовах установи попереднього ув`язнення не може бути надано. Проте стороною захисту будь-яких документів, які б підтверджували хворобливий стан обвинуваченого та неможливість його перебування в умовах вказаної вище установи за станом здоров`я, суду не надано.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 має бути продовжений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Оголосити перерву за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.2,6 ч.2 ст.115 КК України, до 12.09.2019 року о 15:30 год.

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілододобовий домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 18.10.2019 року, включно.

Строк дії ухвали - до 18 жовтня 2019 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому,захиснику, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_12 ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5