У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
третя особа, щодо майна
якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 09.04.2019 р. під час затримання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , на АЗС «Сокар», а саме на: мобільний телефон Ірhоnе X, грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт.; грошові кошти у сумі 9000 гривень купюрами номіналом 500 гривень у кількості 18 шт., 2 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 2 купюри номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 1 гривня; грошові кошти в сумі 5000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 2 купюри номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 20 доларів США, 1 купюра, номіналом 10 доларів США; грошові кошти в сумі 4600 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 50 доларів США.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та грошові кошти в сумі 4 600 доларів США відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді винесена без достатніх підстав, з порушенням норм КПК України.
В судовому засіданні прокурор не надав слідчому судді доказів на підтвердження того, що вилучене майно визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання у суді сторона захисту заявляла, що вилучені грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та грошові кошти в сумі 4 600 доларів США належать йому ОСОБА_5 , брату ОСОБА_7 , на підтвердження чого надавались письмові докази, крім того, він особисто був присутній у суді, однак слідчий суддя відмовилась заслухати його пояснення.
Відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаному з одержанням неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США, які у ОСОБА_7 не вилучалися.
Разом з тим, йому ОСОБА_5 підозра не вручалась.
З моменту вилучення майна від 09.04.2019 р. по теперішній день пройшло достатньо часу для перевірки будь-якої інформації, однак органи досудового розслідування продовжують обмежувати його право володіння.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Другим слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 затриманий о 15.44 год. за адресою: Одеська область, Ширяївський район, автодорога Київ-Одеса, 371 КМ +200м, на АЗС «Сокар», за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, пов`язаного з одержанням неправомірної вигоди від засновника ПП «Кота Логістик» ОСОБА_8 у сумі 300 доларів США за безперешкодне митне оформлення трьох контейнерів HLXU6438383, HLBU2163233, HLBU2118023 та нестворення штучних перешкод у митному оформленні вказаних контейнерів шляхом внесення у електронну систему управлення ризиками «АСАУР» додаткових форм контролю з метою безпідставного огляду змісту вказаних контейнерів .
В ході проведення затримання на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_7 .
У ході особистого обшуку ОСОБА_7 виявлені та вилучені наступні речі: мобільний телефон Іphоnе X білого кольору, службове посвідчення на ім`я « ОСОБА_7 », грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт. та дві банківські картки, грошові кошти у сумі 9 000 грн. купюрами номіналом 500 грн. у кількості 18 шт., 2 купюри номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 1 купюра номіналом 1 грн., грошові кошти в сумі 5 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 2 купюри номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, грошові кошти в сумі 4 600 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 50 доларів США.
У рамках досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
15.04.2019 р. заступник начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно виявлене та вилучене 09.04.2019 р. під час затримання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , на АЗС «Сокар», а саме на: мобільний телефон Ірhоnе X, службове посвідчення на ім`я « ОСОБА_7 » та грошові кошти, 2 банківські картки. Клопотання мотивоване тим, що вилучені документи та речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на них необхідно накласти арешт.
Врахувавши вимоги ч. 1 ст. 167, ч. ч. 1-3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту мобільного телефону та грошових коштів для забезпечення збереження їх, як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження, та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
Оскільки слідчим не доведено необхідності накладення арешту на службове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та 2 банківських карток, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на зазначені речі та документи.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до ЄРДР за № 0000081 внесені відомості за фактом прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 204 КК України.
09.04.2019 р. під час затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено його обшук, в ході якого виявлені та вилучені мобільний телефон Ірhоnе X, службове посвідчення на ім`я « ОСОБА_7 », грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт. та дві банківські картки, грошові кошти у сумі 9 000 грн. купюрами номіналом 500 грн. у кількості 18 шт., 2 купюри номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 1 купюра номіналом 1 грн., грошові кошти в сумі 5 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 2 купюри номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 20 доларів США, 1 купюра, номіналом 10 доларів США, грошові кошти в сумі 4 600 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США, 3 купюри номіналом 50 доларів США.
10.04.2019 р. постановою заступника начальника Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, зазначене майно визнано речовим доказом.
Оскільки встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що частина виявленого та вилученого майна відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно.

Щодо визначення належності грошових коштів, на які накладено арешт, то слід зазначити, що власник не позбавлений права звернутися до слідчого судді чи суду з відповідним клопотанням. Вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна, надавши відповідні підтверджуючі документи, в подальшому порушувати перед органами досудового розслідування питання про передачу йому зазначеного майна для зберігання чи повернення майна, а перед слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3