Провадження №1-кп/127/970/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001398 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Тиврівського району с. Уяринці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що у обвинуваченого закінчується строк дії запобіжного заходу, судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
Прокурор в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою у зв`язку із спливом двохмісячного строку, зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно останнього обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, ухилявся від органів досудового розслідування, порушив умови попередньо обраного відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може переховувався від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, заперечив, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, може переховувався від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам. Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, що свідчить про відсутність у останнього установлених соціальних зв`язків та його репутацію. Також, суд враховує те, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, але ОСОБА_4 умови домашнього арешту порушив та переховувався від органів досудового розслідування. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого перебування під вартою до суду не надходило.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило.

Також, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 370-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 29040 (двадцять дев`ять тисяч сорок) грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кілька обов`язків, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали суду 60 діб до 16.09.2019 включно.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: