Справа №212/8467/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 від 01 квітня 2019 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, працює ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» слюсар-електрик, не судимого, інвалідності не має, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , 31 березня 2019 року, у денний час, перебував за місцем мешкання своєї колишньої дружини ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . В той же день, близько 16.00 годині, до вказаного помешкання прийшла його знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зробила зауваження ОСОБА_8 з приводу того, що він насмітив біля будинку.

Вказана поведінка ОСОБА_6 викликала обурення у ОСОБА_9 та раптово виник умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні коридору квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 діючи з метою спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, завдав один удар правим кулаком в ділянку обличчя останньої, від чого вона впала на підлогу, а ОСОБА_10 наніс ще не менше 3 ударів ногами в ділянку голови та тулубу потерпілої.

Після чого, ОСОБА_6 , рятуючись від насильницьких дій ОСОБА_11 , покинула квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вийшовши з будинку на вулицю, де ОСОБА_10 наздогнав її при вході в під`їзд №2 вказаного будинку, та продовжуючи свої злочинні наміри з метою спричинення легких тілесних ушкоджень, повалив на підлогу, та наніс ще не менш 4 ударів ногами в ділянку тулубу та голови потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_10 припинив свої злочинні дії, та покинув місце скоєння злочину.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №532 від 26.04.2019 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах наніс потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 31 березня 2019 року у денний час наніс їй 1 удар кулаком в область обличчя, не менше 7 ударів в область голови та тулубу. У призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, розлучений, має на утриманні малолітнього сина, інвалідом не являється.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першої статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1