03.10.2019 Провадження № 1-в/331/61/2019
Єдиний унікальний номер 331/3930/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2017 року до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 02.12.2016 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 22.04.2015 року по 13.05.2015 року та з 02.12.2016 року до дня винесення вироку з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, що становило 195 днів.

Крім того, вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року ОСОБА_3 засуджений до 1 року позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Строк покарання постановлено рахувати з моменту застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 26.11.2018 року.

Так, засуджений просить зарахувати йому строк тримання під вартою у період з 19.11.2018 року по 21.04.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання»).

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, зазначивши, що з моменту затримання у 2016 році він постійно перебував в умовах ізоляції, тому має право на зарахування строку попереднього ув"язнення до строку покарання із розрахунку "день за два".

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання засудженого не заперечувала, вважала його таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про можливість задоволення клопотання засудженого, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання»), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 5 статті 72 КК України передбачено виключний перелік умов, за яких строк утримання під вартою вважається строком попереднього ув`язнення:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Так, засуджений просить здійснити перерахунок строку ув`язнення з моменту застосування до нього запобіжного заходу у кримінальному провадженні, що розглядалось Вільнянським районним судом Запорізької області, тобто з 19.11.2018 року, до набрання вироком у цьому провадженні законної сили - 21.04.2019 року.

Разом з цим, 21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, згідно положень якого попередн ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі №13-31кс18 надала правовий висновок щодо правил застосування різних редакцій положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Так, згідно Постанови від 29.08.2018 року положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
З матеріалів справи вбачається, що вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року ОСОБА_3 засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, вчиненого останнім 12 листопада 2018 року, тобто після 21 червня 2017 року.

З урахуванням цього, до ОСОБА_3 не можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», оскільки він вчинив правопорушення після 21 червня 2017 року.

Крім того, суд зауважує на тому, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 був зарахований строк попереднього ув`язнення з 22.04.2015 року по 13.05.2015 року та з 02.12.2016 року до 23.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становило 195 днів, та цей строк було враховано при постановленні вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року.

Посилання засудженого на те, що він не звільнявся з-під варти після постановлення першого вироку, тому має право на зарахування терміну його перебування під вартою до строку покарання, суд відхиляє, оскільки вирішення питання про можливість застосування до обвинуваченого редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII залежить від дати скоєння злочину, а не від дати обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_3 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 395, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1