Справа № 308/88/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019 року, якою накладено на майно, що було вилучено 08.03.2019 року в ході проведення обшуку автомобіля «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, який перебував у володінні ОСОБА_3 , а саме : грошові кошти в сумі 3756 гривень, 100 доларів США, мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» із сім картою «Водофон» НОМЕР_2 , банківська картка на імя ОСОБА_3 , «Фольксваген Гольф» 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що під час розгляду вказаного клопотання про накладення арешту на майно, не надано суду допустимих, в розумінні ст.86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину.
На підставі наведеного просить скасувати арешт на майно, що було вилучено 08.03.2019 року в ході проведення обшуку автомобіля «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, а саме : грошові кошти в сумі 3756 гривень, 100 доларів США, мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» із сім картою «Водофон» НОМЕР_2 , банківська картка на ім`я ОСОБА_3 , «Фольксваген Гольф» 2009 року випуску, д.н.з.

НОМЕР_4 судове засідання заявник не з`явився, водночас від адвоката ОСОБА_4 надійшла до суду заява, в якій просить подане клопотання задовольнити та розглянути справу за їх відсутності
Слідчий в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в порядку, встановленому КПК України.
Неявка, належно повідомлених учасників, не перешкоджає розгляду даної справи відповідно до положень ст. 174 КПК України.
У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження, фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000297, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 08.03.2019 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3756 гривень, 100 доларів США, мобільний телефон «Samsung Galaxy S9+» із сім-карткою «Водафон» НОМЕР_2 , банківська картка на ім`я ОСОБА_3 , «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до штрафмайданчику.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Так, відповідно до ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно зі ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Статтею 173КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.
Разом з тим, як встановлено слідчим суддею ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000297, в частині накладення арешту на автомобіль марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином клопотання в частині скасування арешту на автомобіль марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 до задоволення не підлягає.
Щодо вимоги про скасування арешту накладеного на грошові кошти в сумі 3756 гривень, 100 доларів США, мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» із сім картою «Водофон» НОМЕР_2 , банківська картка на ім`я ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно постанови слідчого від 08.03.2019 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000297.
При накладенні арешту на нерухоме майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України
З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на вказане заявником майно на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, а тому в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні 0000297, - відмовити

Ухвала про скасування арешту оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1