Справа № 621/1726/19
Пр. № 1-кп/621/246/19
ВИРОК
Іменем України

09 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2019 за № 10 00534 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слобожанське (Комсомольське), Зміївського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.10.2010 за ч.1ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.12.2012 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст. 70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнений 01.08.2014 на підставі ухвали суду Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.07.2014;

3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.10.2016 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.03.2017 за ч. 3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений по відбуттю покарання 20.02.2019;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, повторно вчинив злочини проти охоронюваних кримінальним законом суспільних відносин власності за наступних обставин.

ОСОБА_4 18 червня 2019 року близько 13 год. 00 хв. прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , та перестрибнувши через паркан потрапив на територію подвір`я, де через незачинені двері проник до приміщення сараю-прибудови та скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, повторно, з метою наживи, викрав грошові кошти в розмірі 1000 гривень та мобільний телефон ТМ «Nокіа», моделі 6300, бувший у вжитку, вартістю, згідно з висновком товарознавчої експертизи №2048/19 від 20.06.2019 - 521,00 грн., разом з сім-карткою мобільного оператора ТМ «ВФ Україна», вартістю, згідно з висновком товарознавчої експертизи №2048/19 від 20.06.2019, - 100 грн, які знаходились в кишенях барсетки, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1621,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював, чому зробив крадіжку, пояснити не зміг, та зауважив, що коли до нього додому того ж дня прийшли працівники поліції, він одразу визнав вину та віддав викрадене майно. Щиро розкаявся у скоєнні злочину, попросив вибачення та запевняв, що більше такого не повториться, просив суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має (а.с.22), що, враховуючи положення ст.325 КПК України та думку прокурора і обвинуваченого, не перешкоджає проведенню судового розгляду без потерпілого.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, оскільки обвинувачений будь-яких клопотань щодо дослідження доказів або визнання їх недопустимими та неналежними не заявляв,

переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку,

суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, стосуються долі речових доказів по справі та підтверджують понесення процесуальних витрат, проти чого учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, встановлених у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням до приміщення, вчиненому повторно. Такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України. При цьому суд зазначає, що злочин з більш обтяжуючою кваліфікуючою ознакою, в даному випадку, крадіжка, поєднана з проникненням до приміщення, поглинає попередні частини статті Особливої частини КК України з менш обтяжуючими ознаками (в даному випадку, крадіжка, вчинена повторно), тому вказувати попередню частину відповідної статті не потрібно.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.65-68 КК України, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує, що згідно з класифікацією злочинів, передбаченою ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зав`язків у обвинуваченого, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, за даними Комсомольської селищної ради скарг на обвинуваченого до адміністративної комісії не надходило.

За змістом досудової доповіді від 30.07.2019 органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високу небезпеку для суспільства.

З огляду на викладене, беручи до уваги правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі, а також думку потерпілого, який поклався на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Суд відмічає, що підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 чи ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, а також беручи до уваги той факт, що обвинувачений є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності, проте на шлях виправлення не встав, обравши для себе поведінку, пов`язану із продовженням вчинення злочинної діяльності.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено, стороною обвинувачення відповідного клопотання не заявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не поданий.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 300 (триста) грн

Речові докази у кримінальному провадженні від 18.06.2019 за №0000534, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому ж.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21.06.2019 на:

- грошові кошти в розмірі 805 гривень, купюрами три по двісті, дві по сто, та одна - п`ять, з серійними номерами: 200 - ХБ3314783, 200 - ЕЯ5349598, 200 - УФ7964810, 100 - СЄ6097811, 100 - КД0288342, 5 - УЙ9160919;

- мобільний телефон ТМ «Nокіа», моделі 6300, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1