УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 201/11462/18 (провадження № 1-кс/201/623/2019), відомості про яке 22 серпня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002070, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування, 22 жовтня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно з умовами якої, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати висунуте обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, внаслідок чого, сторони прийшли до узгодженого покарання, яке повинно бути призначено останньому у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Прокурор, обвинувачений і його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку про те, що прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості не в повному обсязі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України, оскільки в угоді про визнання винуватості не в повній мірі враховано істотні для відповідного кримінального провадження обставини, зокрема, передбачені у наданій суду угоді про визнання винуватості обов`язки обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри суперечать умовам даної угоди та свідчить про неможливість їх виконання з огляду на те, що угода про визнання винуватості була укладена після складення обвинувального акта, а отже офіційним документом, який визначає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є обвинувальний акт, а не підозра, як зазначено у наданій суду угоді.

Крім цього, з огляду на викладені у обвинувальному акті фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особу останнього, суд приходить до висновку про те, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в мінімальному його розмірі не повною мірою відповідає вимогам ст. 65 КК України щодо загальних засад його призначення, а отже, призначення такого покарання, на думку суду, суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Також, в наданій суду угоді про визнання винуватості вказано, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 356 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу, в той час як в обвинувальному акті дії останнього кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, що також свідчить про невідповідність угоди вимога ст. 472 КПК України і є підставою для відмови у затвердженні даної угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями частин першої і другої ст. 474 КПК України передбачено, що угоду можна укладати, як під час досудового розслідування, так і судового провадження, при цьому, укладення угоди на різних стадіях кримінального провадження, мають різні наслідки.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди з підстав, визначених пунктами 1-6 цієї частини, при цьому, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 , та продовжити судове провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , продовживши судове провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1