Справа №: 398/2589/19
провадження №: 1-кп/398/381/19
ВИРОК
Іменем України

"01" жовтня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальну провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001541 від 03 липня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 листопада 2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 01 листопада 2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. 22 жовтня 2018 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду змінено зазначений вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в частині зарахування строку покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 KK України. 11 січня 2018 року на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 січня 2018 року звільненого від подальшого покарання умовно-достроково на 6 місяців 20 днів невідбутого строку покарання;

- 14 серпня 2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16 вересня 2019 року, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

1 епізод. 02 липня 2019 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилася та проживає ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці в приміщенні кухні, розташованої в квартирі, та наніс 10 ударів кулаком правої руки в голову та обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу, після чого ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів ногами по тулубу ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 вирвалася і вибігла до спальної кімнати квартири, де ОСОБА_6 наздогнав її та наніс руками і ногами по її тулубу не менше трьох ударів, спричинивши таким чином ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, шиї, правої руки, лівої руки, лівого гомілково-ступеневого суглобу, лівої стопи, грудної клітини, лівої молочної залози, лівого стегна, саден лівої руки, лівого коліна, які згідно з висновком судово-медичного експерта №54 від 05 липня 2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

2 епізод. 02 липня 2019 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилася ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці в приміщенні кухні, розташованої в квартирі, та наніс 10 ударів кулаком правої руки в голову та в обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу, після чого ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів ногами по тулубу ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 вирвалася і вибігла до спальної кімнати квартири, де ОСОБА_6 наздогнав її та наніс руками і ногами по її тулубу не менше трьох ударів. Після закінчення нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_4 повернувся до кухні вказаної квартири, де на столі побачив належний ОСОБА_5 мобільний телефон. В нього раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про свій намір забрати її мобільний телефон та скориставшись безпорадним станом потерпілої, діючи відкрито та повторно, викрав зі столу мобільний телефон марки «Nokia», блакитного кольору, з сім-картою № НОМЕР_1 .

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 240,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальну акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомості, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд вважає, що зібраними по справі доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і його дії слід кваліфікувати:

- за першим епізодом за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження,

- за другим епізодом за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинені обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий за вчинення умисних корисних злочинів, судимість за які не знята і не погашена, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно з досудовою доповіддю від 30 вересня 2019 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становитиме високої небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив новий злочин проти власності, що свідчить про ігнорування обвинуваченим принципу мирного володіння майном, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд не погоджується з висновком органу пробації, викладеному в досудовій доповіді від 30 вересня 2019 року відносно обвинуваченого, щодо можливості його виправлення без позбавлення або обмеження волі

Судом береться до уваги та обставина, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2018 року по 26 червня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зазначений вирок набрав законної сили 16 вересня 2019 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, спочатку призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, після чого на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потім, враховуючи, що інкриміновані обвинуваченому злочини вчинені ним до ухвалення попереднього вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного цим та попереднім вироками.

В межах цього кримінального провадження під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03 липня 2019 року.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Також, суд вважає, що у строк відбування покарання за цим вироком обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення відповідно до вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року з 14 серпня 2018 року по 26 червня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року з 14 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, а початок строку відбування покарання за цим вироком необхідно рахувати з 01 жовтня 2019 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року і цим вироком, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 01 жовтня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 03 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року з 14 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року включно.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення відповідно до вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 14 серпня 2018 року по 26 червня 2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0001541 від 03 липня 2019 року за проведення експертизи в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nokia», блакитного кольору, з сім-картою НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній;

- медичну карту ОСОБА_5 , передану на зберігання в реєстратуру Олександрійської міської лікарні №1 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1