Справа № 402/350/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2019м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
Головуючої судді : ОСОБА_1
секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні об"єднане кримінальне провадження за №0000036 та №0000216 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Шляхове Балтського району Одеської області, освіта середня, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого: 05.07.2005 року, Ульяновським районним судом по ч.3 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік; судимого 04.12.2007 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області по ч. 1ст.296 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік; судимого 03.06.2010 року Ульяновським районним судом по ч.1ст.296 КК України до двох місяців арешту; судимого 15.03.2011 року Ульяновським районним судом по ч. 1ст.299, ч.5 ст.71 КК України до шести місяців арешту; судимого 28.11.2013 Ульяновським районним судом по ч.1 ст. 309 КК України до сплати штрафу в сумі 1700 грн.; судимого 16.04.2019 Черкаським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі,покарання відбуте, судимість не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло. Крім цього ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку ), повторно.

Вказані правопорушення вчинив за наступних обставин:

14.01.2015 року у ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виник намір на грабіж, а саме заволодіння грішми та майном ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації своїх злочинних дій, 14.01.2015 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно із ОСОБА_11 приїхали до домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Залишивши вказаний автомобіль на вулиці, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , та, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшли до приміщення житлового будинку, де ОСОБА_12 усвідомлюючи, що він діє відкрито, різким поштовхом пошкодив запираючий пристрій вхідних дверей веранди, відчинив їх, та спільно із ОСОБА_6 незаконно проникли у середину приміщення, де, пошкодивши запираючий пристрій на інших вхідних дверях, незаконно проникли до житлового будинку.

ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 діючи з корисливих мотивів на відкрите незаконне заволодіння грішми та матеріальними цінностями, наявних у потерпілої, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечних наслідків, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, здійснили напад на ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі житлового будинку, наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область грудей ОСОБА_13 , після чого почав дізнаватися, де у останньої знаходяться гроші, у цей час ОСОБА_12 вирвав із її рук, тобто відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 101», вартістю 420 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київ-стар», вартістю 15 грн. Будучи налякана, ОСОБА_10 повідомила, що в гаманцеві, який знаходиться на столі в житловій кімнаті будинку, є невелика сума грошей. В подальшому ОСОБА_6 завів до кімнати будинку ОСОБА_13 , де на столі взяв гаманець, з якого відкрито заволодів грішми у сумі 170 грн. В подальшому ОСОБА_13 , будучи налякана здійснила спробу втечі з будинку під час якої, ОСОБА_6 наніс удар ногою в область грудей, де в подальшому не припиняючи своїх протиправних дій, погрожуючи застосувати насильство почав далі вимагати гроші. ОСОБА_14 боячись за своє здоров`я, повідомила, що грошей в неї немає, та взамін запропонувала взяти цукор-пісок, який знаходився в мішках із поліпропіленової нитки в коридорі житлового будинку, на що ОСОБА_12 відкрито заволодів одним мішком цукру-піску вагою 50 кг, вартістю 9,00 грн. за один кілограм, на загальну суму - 450 грн. В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , помітивши появу працівників міліції з місця події зникли, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму - 1055 грн.

ОСОБА_6 , під час здійснення нападу на ОСОБА_15 , заподіяв їй тілесні ушкодження у виді: підшкірної гематоми потиличної області голови справа, синця передньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №7 від 15.01.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України.

Окрім того, ОСОБА_6 ,19.03.2015 року близько 17 години 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийшов до домоволодіння, яке належить ОСОБА_16 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Впевнившись у відсутності сторонніх осіб незаконно зайшов на територію вище вказаного домоволодіння, де, діючи умисно, таємно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 1300 гривень, який знаходився на подвір`ї біля приміщення гаража, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.Викраденим ОСОБА_17 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення . Він вказав ,що дійсно викрав велосипед ОСОБА_16 .

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України не визнав та вказав , що він даний злочин не скоював. В день скоєння злочину , вони з ОСОБА_18 вживали спиртні напої . Тоді ОСОБА_18 запропонував поїхати до його родичів у Новоселицю. Вони приїхали в Новоселицю. При цьому ОСОБА_18 показував, куди їхати. Приїхавши до одного з домоволодінь, він зупинився з гори , бо машина не заводилась. Тоді ОСОБА_18 пішов , як він вказав додому до своєї тітки. Деякий час його не було . Потім він пішов за ОСОБА_18 . Побачив ,що ОСОБА_18 ніс мішок на плечах а потім крикнув, що приїхали "менти" і вони кинулись в різні боки. Стверджує , що особисто він в будинок не заходив , потерпілу не бив, нічого в неї не брав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала , що вона проживає в с. Новоселиця Ульяновського району, одиноко. До дня скоєння злочину вона бачила обвинуваченого , який перед цим приїздив з іншими особами ромської національності. Вона ще тоді звернула на них увагу. В день скоєння злочину , в час коли на вулиці було вже темно , вона через гавкіт собак виглянула на вулицю і побачила силуети двох чоловіків. Вони зайшли до неї в двір , а вона зачинилася в будинку та взявши телефон , повідомила на 102. В цей час невідомі вдерлися в будинок , і тоді чоловік ромської національності вдарив її кулаком в груди, від чого вона впала , інший -видер телефон та почав вимагати гроші. Все це відбувалось у веранді . Вона сказала , що грошей в неї немає , тоді він сказав:" дай скільки є" .Вона сказала, що гроші в кімнаті , в гаманцеві 170 грн. Коли дістала гаманця, він забрав у неї його з рук, а коли вона намагалася втекти , то він наздогнав її у коридорі та вдарив ще раз . Тоді вона упала , але почала прохати ,щоб її не трогали , а взяли цукор. Тоді ОСОБА_18 взяв цукор і поніс. Вийшовши ,крикнув "менти" і вони почали тікати. На той час вона даних осіб не знала . Однак на даний час стверджує , що особою ромської національності був саме ОСОБА_19 . Цивільний позов по справі не заявляла. У виборі покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_16 , в судове засідання не з"явилась . Про день слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вина ОСОБА_19 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) повторно ,підтверджується наступними письмовими доказами:

-витягом з ЄРДР від 20.03.2015 року , в якому зазначено що за заявою ОСОБА_16 внесено відомості про вчинення крадіжки велосипеда марки "Україна" (а.с.1т.2)

-протоколом огляду місця події від 19.03.2015 року , проведеного в домоволодінні ОСОБА_16 , де було встановлено місце якого було вчинено крадіжку.(а.с.13-18 т.2)

-протоколом огляду місця події від 20.03.2015 року, проведного у зарослях кущів північної частини вул. Калініна с. Грушка , де було виявлено викрадений велосипед ( а.с.19-26т.2)

-висновком товарознавчої експертизи від 23.03.2015 року , згідно з якою залишкова вартість викраденого майна складає 1300 грн. ( а.с.39-41 т.2)

-протоколом пред"явлення фотографії особи для впізнання потерпілій від 1.06.2015 року , згідно з яким потерпіла впізнала на знімку 3- ОСОБА_6 , та пояснила що вона саме його бачила на викраденому в неї велосипеді (а.с.43-46 т.2)

-протоколом пред"явлення речей для впізнання потерпілій від 5.06.2019 року , у відповідності до якого , потерпіла серед пред"явлених їй велосипедів впізнала свій , який було в неї викрадено (а.с.51-57 т.2)

Вина Ставратена в скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло підтверджується наступними письмовими доказами:

-витягом з ЄРДР 15.01.2015 року , де вказано що на підставі заяви ОСОБА_10 внесеного відомості про скоєння відносно неї грабежу з проникненням в її домоволодіння (а.с.1 т.1)

-протоколом огляду місця події від 14.01.2015 року , проведеного в домоволодінні ОСОБА_10 , де було глянуто пошкоджену шибку та пошкоджені вхідні двері будинку, місце вчинення кримінального правопорушення (а.с.16-23 т.1)

-протоколом огляду автомобіля від 19.01.2015 року , який був залишений недалено від домоволодіння ОСОБА_20 і на якому за її словами приїхали невідомі (а.с.25-30 т.1)

-висновком судово-медичної експертизи № 7 від 15.01.2015 року , згідно з яким на тілі ОСОБА_10 маються гаематома задньої частини голови та крововиливів на передній поверхні грудної клітки , які відносяться до легкого ступею важкості (а.с.45-46 т.1)

Аналогічних висновків дійшов експерт (висновок судово-медичної експертизи №30 від 24.02.2015 року ) де вказав ,що ці ушкодження могли утворитися за обставин , на які вказує ОСОБА_10 (а.с.54-55 т.1)

-висновком товарознавчої експертизи від 17.01.2015 року (а.с.62-63 т.1) та висновком товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року (а.с.70-71 т.1) де визначено середньоринкову вартість викраденого майна сім-карти в сумі 15 грн., кілограма цукру -9 грн.

-протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімком від 24.01.2015 року за яким потерпіла на знімку №1 впізнала ОСОБА_6 (а.с.95-97 т.1)

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності,допустимості, достовірності ,а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.89 КПК України: «Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення». Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
То ж суд приходить до висновку , що зібрані по справі докази узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Тому суд не погоджується з позицією захисту та обвинуваченого з приводу недопустимості доказів , зібраних досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000036 через нелегітимність слідчого ,оскільки як вваджає захист слідчий немав повноважень збирати докази у даному провадженні через відсутність доручення на вчинення процесуальних дій . Як вважає захист , в дорученні про проведення досудового розслідування від 15.01.2015 року вказано інший злочин (а.с.10 т.1). Кримінальні процесуальні функції слідчого виражені в законі основні напрями його процесуальної діяльності, що здійснюються з метою реалізації завдань кримінального провадження. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) слідчий здійснює функцію досудового розслідування кримінальних правопорушень, яке визначається як регламентована кримінальним процесуальним законом діяльність органів досудового розслідування із встановлення обставин кримінального правопорушення,осіб, причетних до його вчинення, а також з припинення і запобігання вчиненню кримінальних правопорушень.

Досудове розслідування кримінальних правопорушень, здійснюване слідчим, є багатовекторною функцією, зміст якої складається, щонайменше, з таких елементів: 1) початок і рух досудового розслідування; 2) забезпечення прав та законних інтересів учасників кримінального провадження; 3) повідомлення особі про підозру; 4) зупинення або закінчення досудового розслідування; 5) формування обвинувачення.

На виконання цієї функції слідчий уповноважений приймати рішення: щодо початку досудового розслідування (п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК); про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій (п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК); про доручення проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділом (п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК); про призначення ревізій та перевірок (п. 4 ч. 2 ст. 40 КПК); про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій (п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК) тощо.

Функція досудового розслідування на етапі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань дозволяє встановити правові підстави для подальшого кримінального провадження, тобто наявність ознак кримінального правопорушення, а при встановленні їх відсутності прийняти законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.У відповідності до ст.40 КПК України, слідчий ,уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. Слідчий, прокурор здійснюють свої повноваження починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення від заявника до правоохоронного органу, що є підставою для початку досудового розслідування. Ця інформація подається як в усній формі (з фіксацією відповідною службовою особою), так і письмово.

Як свідчить витяг з ЄРДР , слідчий ОСОБА_21 є реєстратором повідомлення про злочин (а.с.1). Тож незважаючи на доручення , слідчий з моменту реєстрації є уповноваженою особою на вчинення слідчих дій. Саме ж доручення начальника СВ Ульяновського РВ суд оцінює як таке, що надане з формальною помилкою у фабулі скоєного , хоча всі інші відомості сказують на вчинення злочину за заявою ОСОБА_10 та вважає таким ,що не впливає на легітимність слідчого при розслідуванні даного кримінального провадження, а відтак і на допустимість зібраних у справі доказів , які вказують на вину ОСОБА_6 в скоєнні злочину за критерієм доведення "поза розумним сумнівом"

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_6 із погляду їх належності, допустимості, достовірності та достатності , а також взаємного зв`язку , суд приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує, що останній скоїв кримінальні правопорушення, які згідно вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та середньої важкості , дані про особу обвинуваченого, який хоча і має постійне місце проживання, однак ніде не працював та не займався суспільно корисною роботою , раніше неодноразово притягувався до кримінально відповідальності,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також позицію потерпілих,зважаючи на положення статті 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи оставини скоєного злочину ,ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ,його соціальне становище ,стан здоров"я, відношення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та санкції ст.186 ч.3 КК України з застосуванням ст.70 ч.1 КК України.

Обставини, що пом"якшують покарання - не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку,рецидив злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-371,373,374,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати вииним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі.

-за ч.3 ст.186 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання в виді 5 (п"яти ) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ,тобто з 12.07.2019 року . Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити ту ж саму -тримання під вартою.

Речові докази по справі:

автомобіль ВАЗ 2102 синього кольору р.н. НОМЕР_1 , який було виявлено та вилучено 14.01.2015 року - обернути на користь держави.

велосипед марки «Україна», який було передано під схоронну розписку на зберігання ОСОБА_16 , жителькі АДРЕСА_1 - залишити у законного володільця.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ульяновський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1