справа № 208/4186/19
№ провадження 1-кс/208/3020/19
УХВАЛА
Іменем України

19 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в межах кримінального провадження № 0001224 від 14.06.2019 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, непрацюючої, заміжньої, на утриманні осіб не має, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 10.12.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин;

- 30.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 02.02.2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 05.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням по вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 10.12.2014 року, всього - 3 роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано 2 місяці за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 02.02.2015 року, остаточно до відбуття - 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 21.04.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 05.03.2015 року, до відбуття - 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнена 21.06.2017 року з Орджонікідзевської ВК № 79;

- 18.09.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 22.03.2019 року та 14.05.2019 року відносно ОСОБА_5 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним погодженим з прокурором клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно скоїла кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, слідчий зазначає, що повторно, 13.06.2019 року, приблизно о 16:15 годині, ОСОБА_5 , знаходилась в торгівельному приміщені магазину «ПРОСТОР», який розташований по пр. Свободи, 46 у м. Кам`янське, де цікавилась наявними у магазині товарами, в цей час вона побачила відкриті двері до складу магазину, через них вона побачила мобільний телефон марки Honor 8X IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення складу. 13.06.2019 року, приблизно о 16:15 годині, ОСОБА_5 знаходилась в торгівельному приміщені магазину «ПРОСТОР», який розташований по пр. Свободи, 46 у м. Кам`янське, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, повторно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, скориставшись тим, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, проникла до приміщення складу та взяла зі столу, який знаходився у даному приміщені, мобільний телефон марки Honor 8X IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_7 , далі вийшла з приміщення складу та з метою подальшого розпорядження викраденим, пішла до виходу вказаного магазину та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/860 від 04.07.2019 року, ринкова вартість мобільного телефону марки Honor 8X IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , котрий перебував у робочому стані на момент вчинення кримінального правопорушення, складала 5133, 33 грн (п`ять тисяч сто тридцять три гривні тридцять три копійки).

На думку слідчого, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий посилається на те, що підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання свідкам;

- протоколом огляду предмету;

- постановами про визнання речових доказів;

- відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих у магазині «Простор» по пр. Свободи 46;

- протоколом огляду диска з відеозаписом, котрим встановлено на відео підозрювану особу.

Слідчий, враховуючи характеризуючи дані на особу підозрюваної ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, її попередню процесуальну поведінку, вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав з підстав, зазначених у його мотивувальній частині, наголосив на обґрунтованості підозри та клопотання щодо обрання саме тримання під вартою, як запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 , яка від виклику слідчого ухилилася, отримувати підозру відмовилася, пославшись на стан здоров`я, на наступний день до слідчого не прибула, за вказаним місцем проживання фактично не проживала, за наданим нею номером мобільного зв`язку на зв`язок не виходила. Крім того, підозрюваного ОСОБА_5 має кількісні засудження за корисливі злочини, судимість за якими не знята та не погашена, та є обвинуваченою за двома обвинувальними актами, які перебувають на розгляді у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, на стадії розгляду. А тому враховуючи всі обставини щодо особи підозрюваної та заявлених ризиків, вважає що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

У судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав позицію наголошену прокурором та своє клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зазначив, що повідомлена їй підозра є підтвердженою зібраними доказами у їх сукупності. Що ОСОБА_5 є затриманою 18.10.2019 року о 14.50 годині, за ухвалою слідчого судді про її затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи підстави, зазначені у ст. 194 КПК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що наміру переховуватись вона не має, має постійне місце проживання, та її утримував її молодий чоловік з яким вона проживає за адресою де її затримали. Крім того вона має бажання оформити спадщину після померлого родича. Мети впливу на потерпілу чи свідків не має. Ухилятися від слідства та суду не буде. Дату, час та місце події, та саме подію- викрадення з службового приміщення мобільного телефону, який був вилучений слідчим, вона не оспорює, але вважає що проникнення до службового приміщення не було, бо двері були в зазначено приміщення відчинені. Все інше у підозрі викладено вірно, і вона зміст підозри не оспорює. Перебуваючи на іспитовому терміні, про зміну місця свого проживання представників центру пробації не сповіщала. Клопотань до слідчого щодо залучення захисника для здійснення її захисту не заявляла, та отримавши повістку від слідчого 05.08.2019 року на допит призначений 06.08.2019 року не прибула, бо пішла до нотаріуса у справах пов`язаних зі спадщиною. Чому в наступні дні не прийшла після 06.08.2019 року до слідчого, повідомити не може. Також на даний час дійсно вона є також обвинуваченою по кримінальному провадженню, що розглядається у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, але справа ще слухається по суті. Прохала застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні наголосив, що сама підозра не може бути підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Вважав, що ризики заявлені прокурором та слідчим не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Так як документально слідчим не підтверджено що за місцем реєстрації викликалася підозрювана. Крім того, ОСОБА_5 має право проживати за будь-якою адресою, бо це її право. А тому, враховуючи що підозрювана має постійне місце проживання, просить обрати відносно неї саме домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001224 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В межах даного провадження, 05 серпня 2019 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання та кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується: протоколом заявою потерпілої ОСОБА_7 від 13.06.2019року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 18.06.2019 року; протоколами огляду місця події від 13.06.2019 року; - протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками; протоколами огляду предметів; відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих у магазині «Простор» по пр. Свободи 46; протоколом огляду диска з відеозаписом, котрим встановлено на відео підозрювану особу; постановами про визнання речовими доказами; висновком експерта від 04.07.2019 року № 19/12.1/860.

Фактичні дані щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, слідчий суддя, виходячи з покладених на нього повноважень та обов`язків, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу, що узгоджується з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_5 не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, обізнана з особами потерпілої та свідків, їх персональними даними та може впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення.

Також в ході судового розгляду прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 достовірно будучи обізнаною про наявність кримінального провадження на виклик слідчого від 26.07.2019 року на 29.07.2019 року не прибула, на виклик 05.08.2019 року прибула, та будучі вже обізнана про свій статус як підозрюваної по даному провадженні, послалась на погіршення самопочуття, що стало підставою для її повторного виклику на 06.08.2019 року, але на 06.08.2019 року від прибуття за викликом слідчого для проведення слідчих дій не прибула, поважності причини неявки не надала та в ході судового розгляду вище зазначені обставини підтвердила, не зазначив на причину таких дій які б могли б бути визнані поважними.

Крім того, будучі обізнаною про свій статус підозрюваної по даному кримінальному провадженні в будь-який зручний для неї день, в період з 06.08.2019 року по час її затримання 18.10.2019 року, самостійно не звернулася, будь-яким чином про зміну свого місця проживання ні слідчому ні прокурору не повідомила.

Враховуючи данні щодо особи ОСОБА_5 , яка є неодноразово судомою в період починаючи з 2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, судимість за якими в законному порядку не погашена та не знята, а тому як вбачається висновків для себе ОСОБА_5 не робить, на шлях виправлення не стає.

Важливим є ставлення особи підозрюваної ОСОБА_5 до свого статусу підозрюваної, відсутності бажання дотримуватися процесуальної поведінки особи що перебуває у даному статусі, що підтверджується її процесуальною поведінкою як підозрюваної, до якої були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу та дозволу на затримання за метою приводу.

Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.1993 року у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваної на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду у інший спосіб, ніж тримання її під вартою.

Від змісту клопотання та матеріалів долучених до нього, встановлено що 05.08.2019 року особисто отримано ОСОБА_5 повістку про виклик до слідчого на 06.08.2019 року, що підтверджено самим корінцем повістки про виклик; що за ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.08.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; що станом на дату події, за якою ОСОБА_5 є підозрюваною в межах даного провадження, остання перебувала на іспитовому терміні за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2018 року за яким вона була засуджена за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, перебуваючи на обліку Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» та даних щодо зміни місця проживання не надавала, що підтверджено відповіддю на запит слідчого зазначеної установи від 03.07.2019 року, що за постановою слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженої прокурором ОСОБА_13 , досудове розслідування у кримінальному провадження № 0001224 від 14.06.2019 року було зупинено до розшуку підозрюваної ОСОБА_5 ; що згідно до протоколу затримання особи від 18.10.2019 року остання була затримана за ухвалою слідчого судді від 22.08.2019 року.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ЄСПЛ у рішеннях від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На думку слідчого судді, жоден із запобіжних заходів, менш тяжчий ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, оскільки попередня процесуальна поведінка підозрюваної свідчить про її стійкий намір ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, та скоєння кримінальних правопорушень, відсутність бажання стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної буде застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрювану від переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо визначення часу затримання ОСОБА_5 , в ході судового засідання встановлено, що підозрювана затримана 18.10.2019 року о 14.50 годині, що вона підтвердила.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням її затримання на підставі ухвали слідчого судді, рахувати з 14:50 години 18 жовтня 2019 року по 15 грудня 2019 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 115 260, 00 грн (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят гривень нуль копійок).

У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на неї наступні зобов`язання, які вона повинна буде виконувати строком по 15 грудня 2019 року включно:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1