Справа № 461/5992/19
Провадження № 1-кс/461/6985/19
12.08.2019 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Клопотання вмотивоване тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі заяви директора «Левтранс БУД» ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 , мешканка будинку АДРЕСА_1 , звернулась з позовом у Залізничний районний суд м. Львова до Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації про визнання права власності на гараж, який знаходиться біля будинку №23 по вул. Бортнянського у м. Львові загальною площею 49, 7 кв.м., при цьому надавши у вказаний суд довідку ЛКП «Граніт» з явними ознаками підробки.
У ході досудового розслідування установлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 за ОСОБА_5 визнано право власності на гараж загальною площею 49.7 кв.м., який знаходиться біля будинку №23 по вул. Бортнянського у м. Львові, при цьому однією з підстав слугував акт ЛКП «Граніт», факт підписання якого заперечила працівник вказаного ЛКП, яка нібито підписувала його.
Окрім цього, отримано відомості про те, що нежитлові будівлі: гараж літ. «Б-1» загальною площею 122.0 кв.м. та гараж літ. «В-1», що за адресою АДРЕСА_1 перебувають у державній власності ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2008.
У ході огляду місця події із залученням спеціаліста ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та представників ІНФОРМАЦІЯ_1 установлено, що гараж, на який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 за ОСОБА_5 визнано право власності фактично накладається на нежитлові будівлі: гараж літ. «Б-1» та літ. «В-1» загальною площею 122.0 кв.м., що належать ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, прокурор покликається на те, що рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16.02.2017, яким за ОСОБА_5 визнано право власності на гараж загальною площею 49.7 кв.м., який знаходиться біля будинку №23 по вул. Бортнянського у м. Львові, скасовано постановою Апеляційного суду Львівської області, однак до цього ОСОБА_5 передала вказане вище майно на баланс ТзОВ «Гарбадон», яке на даний час намагається отримати для обслуговування даного майна земельну ділянку.
З наведеного вбачається, що право власності на гараж загальною площею 49.7 кв.м., який знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 та є фактично державною власністю, оформлено за ОСОБА_5 внаслідок введення Залізничного районного суду м.Львова в оману щодо правомірності користування ним, що нібито підтверджено довідкою ЛКП «Граніт», у якій наявні підроблені підписи та відсутня вихідна дата документу.
У зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, оскільки на даний час проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на забезпечення прийняття законного рішення та з метою встановлення особи, якій буде повідомлено про підозру, а вчинення будь-яких дій, зокрема подальше відчуження гаража загальною площею 49.7 кв.м., який знаходиться біля будинку №23 по вул. Бортнянського у м. Львові, перешкодить кримінальному провадженню, а тому, з урахуванням даних, уже здобутих досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, існує обґрунтована доцільність накладення на таке майно арешту у виді заборони вчинення будь-яких дій пов`язаних з переходом права власності на нього.
З метою забезпечення арешту майна, та запобігання можливості відчуження вказаного майна, прокурор просить розгляд клопотання провести без виклику власнику зазначеного майна, а також без його участі.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна та у відсутності прокурора.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 та ч.3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, таке підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -
Виконання ухвали слідчого судді покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .