1Справа № 335/9660/19 1-кп/335/769/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року м.Запоріжжя
30 вересня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України,з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді снайпера (2 категорії) 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошена часткова мобілізація та з 18 березня 2014 року настав особливий період, який діє по теперішній час.
За наведених обставин, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до розпорядку дня військовослужбовців за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , військовослужбовці у нічний час перебувають за місцем фактичного проживання та прибувають на службу до військової частини НОМЕР_1 (або до визначеного місця служби) на 08 годину 00 хвилин, тобто на ранкове шикування.
Встановлено, що 25 липня 2019 року о 08 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_5 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно був відсутній на службі до 12 години 00 хвилин 05 серпня 2019 року.
05 серпня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та заявив про намір подальшого проходження військової служби.
Таким чином, 25 липня 2019 року о 08 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній на службі до 12 години 00 хвилин 05 серпня 2019 року.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
27.08.2019 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 з урахуванням того, що він беззастережно визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, за ч.4 ст.407 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді арешту на гауптвахті строком на три місяці.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1