Справа № 404/3502/18
Номер провадження 1-кп/404/529/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0000080 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого директором ТОВ «ІЕЛЦДБ, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив пропонування, обіцянку та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто обіцяє та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за таких обставин.

30.04.2018 року, о 00-11 годин, працівниками УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 051096 стосовно ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. В подальшому вказаний протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього були передані до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області для перевірки та направлення на розгляд до суду.

02.05.2018 року, близько 9-00 години, до ОСОБА_5 з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_6 та повідомив йому, що той 03.05.2019 року має прийти до УПП в Кіровоградській області та запитати ОСОБА_7 , який зможе вирішити його проблему. 03.05.2018 року, приблизно о 11-00 годині, до кабінету, який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , без запрошення прийшов ОСОБА_5 , де під час бесіди з ОСОБА_8 запропонував та пообіцяв останньому у разі повернення йому водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД № 051096, на розгляд до суду, надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5000 - 7000 гривень. Вказані кошти ОСОБА_5 пообіцяв надати 07.05.2018 року. Разом з цим у розмовах ні чоловік на ім`я ОСОБА_6 , ні ОСОБА_8 не повідомляли ОСОБА_5 , яку саме посаду займає ОСОБА_8 , а тому ОСОБА_5 сприймав ОСОБА_8 як патрульного поліцейського.

07.05.2018 року, о 10 годині 06 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до вищевказаного кабінету, де під час розмови передав ОСОБА_8 раніше обумовлені грошові кошти в сумі 7000 гривень за повернення йому водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД № 051096, на розгляд до суду. Після передачі неправомірної вигоди ОСОБА_8 , ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно 30.04.2018 року працівниками УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ стосовно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Допомогу у вирішенні питання про повернення йому його водійського посвідчення та не направлення вказаного протоколу на розгляд до суду йому запропонував чоловік на ім`я ОСОБА_6 . Даний чоловік зателефонував йому 02.05.2019 року та повідомив, що він має 03.05.2019 року прийти до УПП в Кіровоградській області та запитати ОСОБА_7 , який зможе йому допомогти з вказаного вище питання. 03.05.2019 року він без запрошення прийшов до кабінету, який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , де під час бесіди з ОСОБА_8 , запропонував та пообіцяв останньому, у разі повернення йому водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд до суду, грошові кошти в сумі 5000-7000 гривень. Дані грошові кошти він пообіцяв надати ОСОБА_8 07.05.2018 року.

В обумовлений день, він прийшов до вказаного вище кабінету, де під час бесіди з ОСОБА_8 , надав останньому грошові кошти в сумі 7000 гривень за повернення йому водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд до суду, після чого був затриманий працівниками поліції.

Зазначав, що йому не було відомо, що ОСОБА_8 обіймав посаду т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області.

Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив в судовому засіданні, що працює на посаді т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області. 03.05.2018 року, приблизно о 11-00 годині, до його кабінету, який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , без запрошення прийшов ОСОБА_5 , який під час бесіди з ним запропонував та пообіцяв надати грошові кошти в розмірі 5000-7000 гривень за вирішення питання про повернення йому водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД № 051096 на розгляд до суду. Вказані кошти ОСОБА_5 пообіцяв надати 07.05.2018 року. В обумовлений день ОСОБА_5 знову прийшов до його кабінету, який розташований за вищевказаною адресою, та передав йому грошові кошти в сумі 7000 гривень за вирішення питання про повернення ОСОБА_5 водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд до суду. Вказував, що не повідомляв ОСОБА_5 про те, яку саме він займає посаду в Управлінні патрульної поліції, і сам ОСОБА_5 йому про це нічого не говорив;

- заявою заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , згідно якої 03.05.2018 року ОСОБА_5 в ході бесіди запропонував надати йому неправомірну вигоду в розмірі 7000 гривень за вирішення питання про повернення йому тимчасово вилученого водійського посвідчення та ненаправлення складеного стосовно ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд до суду (а.п. 6, т. 1);

- копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 22.11.2016 року та дійсного до 22.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_8 являється старшим інспектором відділу моніторингу Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому (а.п. 12, т. 1);

- витягом з наказу начальника УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ № 323о/с від 04.04.2018 року, згідно якого на ОСОБА_8 було тимчасово покладено виконання обов`язків заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (а.п. 13, т. 1);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеного 30.04.2018 року стосовно ОСОБА_5 (а.п. 21, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 07.05.2018 року та відеофіксацією даної слідчої дії, під час якого було оглянуто службовий кабінет заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , де на робочому столі ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 14 купюр номіналом по 500 гривень кожна, загальною сумою 7000 гривень, та аркуш паперу з рукописним написом кульковою ручкою синього кольору цифр 7000 (а.п. 29-31, 113, т. 1);

- висновком судово-технічної експертизи № 117 від 21.05.2018 року, згідно якого виявлені та вилучені 07.05.2018 року в службовому кабінеті заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , під час проведення огляду місця події грошові кошти в сумі 7000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень відповідають аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України. (а.п. 73-79, т. 1);

- висновком судово-почеркознавчої експертизи № 116 від 24.05.2018 року, згідно якого цифрові рукописні записи «7000», розташовані на аркуші паперу, виявленому та вилученому 07.05.2018 року під час огляду місця події в службовому кабінеті заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , який розташований на другому поверсі будинку по АДРЕСА_3 , ймовірно виконанні ОСОБА_5 (а.п. 94-103, т. 1).

Сукупність перелічених вище доказів, у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого про визнання винуватості, є достатніми для прийняття судом рішення за висунутим ОСОБА_5 обвинуваченням.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , оскільки воно підтверджується вищевказаними доказами по справі і не заперечується обвинуваченим.

Разом з тим, суд приходить до висновку про недопустимість деяких доказів по справі, наданих стороною обвинувачення, а саме протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.05.2018 року з відеозаписом до нього та протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю за ОСОБА_5 від 22.05.2018 року з відеозаписом та стенограмою до нього, за таких підстав.

Так, відповідно до положень ст. 290 КПК України, завершивши досудове розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. В разі якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

У постанові від 12 жовтня 2016 року в справі № 5-537кс(15)17 та постанові від 16.03.2017 року в справі № 5-364кс16 Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною дванадцятою статті 290 КПК України, який зводиться до такого, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. Водночас відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. Недослідження судом першої інстанції процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій, впливає на справедливість судового розгляду в цілому, оскільки відсутність дослідження цих матеріалів викликає сумніви щодо можливості здійснення судом належної оцінки законності проведення таких дій, а також достовірності та допустимості їх результатів як доказів. У такому разі недослідження зазначених матеріалів призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є імовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права особи на справедливий суд. Крім того, дані постанови прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії або відповідної ухвали слідчого судді встановлюють обставини процесуального характеру, що мають значення при оцінці допустимості використання отриманих у результаті негласних слідчих (розшукових) дій фактичних даних як доказів у кримінальному провадженні. Такі відомості підтверджують законність (або свідчать про незаконність) проведення тієї чи іншої негласної слідчої (розшукової) дії, і відповідно, мають оцінюватися судом за участю сторін кримінального провадження у сукупності із протоколами негласних слідчих (розшукових) дій. Також Верховним Судом України в даній постанові зазначено, що чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який, згідно з частиною дванадцятою статті 290 КПК, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року в справі №753/11828/13-к.

Така ж позиція щодо необхідності надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, викладена у рішенні Європейського суду «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року, в якому зазначено, що, відповідно до вимоги справедливості, передбаченої статтею 6 Конвенції, прокуратура має ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Згідно порядку, визначеного ст.ст. 258, 269 КПК України, дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи, за клопотанням прокурора чи слідчого за погодженням з прокурором, надається слідчим суддею, зазначеним в ст. 247 КПК України.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів досудового розслідування 30.05.2018 року, стороні захисту постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо та відеоконтролю особи не надавалися, а тому невідкриття даних матеріалів стороною обвинувачення стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, є підставою для визнання недопустимими усіх доказів одержаних з застосуванням і в результаті використання невідкритих стороні захисту постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропонування, обіцянку та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто обіцяє та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, який за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, що з урахуванням тяжкості злочину та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Процесуальні витрати на залучення експертів необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України та ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 5720 гривень.

Речові докази: диски з відеозаписами залишити зберігати при матеріалах справи; грошові кошти в сумі 7000 гривень, які були предметом злочину та на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2018 року, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави; аркуш паперу з рукописним написом «7000» - зберігати при справі.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1