Провадження № 1-кс/592/9070/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що до ч/ч Сумського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що 17.08.2019 в період часу з 10:00 год. по 18:00 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу в АДРЕСА_1 викрала належний їй телевізор. Сума матеріальних збитків встановлюється.
07.10.2019, відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 за ч. 1 ст. 185 КК України.
07.10.2019 ОСОБА_5 було добровільно видано телевізор чорного кольору марки «FUNAI», який під час проведення огляду предметів було вилучено.
Вилучені речі можливо є речовим доказом у кримінальному провадженні, та можуть бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому на телевізор чорного кольору марки «FUNAI», добровільно виданий ОСОБА_5 необхідно накласти арешт.
У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання просить задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, слідчим доведено, що вказане майно, може бути доказом злочину, та є можливість його використання у кримінальному провадженні
Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на телевізор чорного кольору марки «FUNAI», який є доказом у кримінальному провадженні та передати його на зберігання потерпілій ОСОБА_4 під зберігальну розписку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1