КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3261/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погодженого із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 9607912 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких фактично визначено до 16 липня 2019 року включно, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровоград, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працює на посаді інженера з техніки безпеки медичного центру ТОВ «Віотехсом», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України, та про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з тим, слідчий суддя фактично визнав недоведеними прокурором ризики, передбачені п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також необґрунтованими доводи останнього, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 9606921 гривня. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України. Крім того, автор апеляції зазначає, що ОСОБА_8 після оголошення йому підозри, не повідомивши прокурора або слідчого та не отримавши їх дозволу, самовільно виїхав за межі України на відпочинок до Єгипту.

Також прокурор звертає увагу, що інша підозрювана у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_12 вже переховується від органу досудового розслідування за сприяння підозрюваного ОСОБА_13 , у зв`язку із чим, як запевняє апелянт, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 теж може переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

На думку автора апеляції, застава від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_8 є досить заможною людиною, на території України має у власності дорогої вартості об`єкти нерухомості, а саме готель по АДРЕСА_3 , загальною площею 1834,2 кв. м., та офісний корпус АДРЕСА_4 , загальною площею 2640,80 кв. м., а тому підозрюваний матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незважаючи на втрату ним суми застави. Таким чином, сторона обвинувачення з огляду на майновий стан ОСОБА_8 вважає доцільним визначити останньому заставу у розмірі заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди, що становить 9606921 гривня.

10 червня 2019 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , як представник сторони обвинувачення, подав доповнення до апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 5001 неоподаткований мінімум доходів громадян, що становить 9606921 гривню. Зокрема, прокурор зазначає, що слідчий у клопотанні, дотримуючись вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, просив суд визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави, який відповідає розміру завданої злочином шкоди. Крім того, представник сторони обвинувачення звертає увагу, що в судовому засіданні підозрюваний особисто підтвердив, що має кошти, які необхідні для внесення застави і готовий її сплатити. Також прокурор вказує, що у резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя не визначив строк, на який на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, зазначивши при цьому строк дії ухвали в цілому.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за участі у складі групи слідчих слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 191; ч. 2 ст. 205; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 4 ст. 358; ч. 2 ст. 366 КК України.

26 квітня 2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України.

14 травня 2019 року (клопотання датоване 10 травня 2019 року) заступник начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виглядітримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 9607912 гривень. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

16 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в задоволенні даного клопотання було відмовлено, а відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких фактично визначено до 16 липня 2019 року включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих заступником начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність органом досудового розслідування і прокурором тільки ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому слідчий суддя з посиланням на відповідні норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини вмотивовано визначив, що ступінь реалізації цих ризиків є незначним, тобто вони фактично є мінімізовані.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , його репутацію, міцність соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими ствердження прокурора про існування ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність обставин, які свідчать, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Таким чином, слідчий суддя, за переконанням колегії суддів, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки цей запобіжний захід, всупереч ствердженням прокурора, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 і виконання ним зазначених обов`язків, строк дії яких з огляду на строк дії ухвали слідчого судді фактично визначено до 16 липня 2019 року включно.

Отже, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, а також врахувавши, що на підозрюваного, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, за ухвалою слідчого судді можуть бути покладені обов`язки на строк не більше двох місяців.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погодженого із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 9607912 гривень, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких фактично визначено до 16 липня 2019 року включно, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргупрокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , з доповненнями до неї, внесеними прокурором групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4