Провадження №1-кс/201/6163/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року місто Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ КБ «ПАРИВАТБАНК» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000213 від 19 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в інтересах АТ КБ «Приватбанк» із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 19 січня 2017 року. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року накладений арешт на нерухоме майно: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 01) шляхом заборони розпоряджатися майном. Заявник зазначає, що станом на день подання даної скарги вказана квартира належить АТ КБ «Приватбанк», тому адвокат ОСОБА_4 просив суд скасувати повністю арешт майна, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у справі № 201/9104/17 у кримінальному провадженні №0000213 від 19 січня 2017 року на квартиру АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Пояснив суду, що є рішення у цивільних справах, якими за АТ КБ «Приватбанк» визнано право власності на зазначену квартиру. Також вказав, що досудове розслідування кримінального провадження триває.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність представника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, вислухавши представника заявника, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Як зазначає представник заявника в клопотанні про скасування арешту майна, Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 19 січня 2017 року, в межах якого ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року накладений арешт на нерухоме майно: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 01) шляхом заборони розпоряджатися майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 3 ст. 174 КПК України Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні цього клопотання про скасування арешту майна, оскільки доказів накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , суду надано не було. Крім того, надані представником заявника роздруківки рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень не підтверджують визнання за АТ КБ «Приватбанк» права власності на зазначену кватиру, оскільки такі документи не є належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ КБ «ПАРИВАТБАНК» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000213 від 19 січня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1