У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/1754/18
Провадження 1-в/534/17/19

14 серпня 2019 року м.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Кременчуцького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петриківського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.04.2017 за ч.3 ст.311, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

В С Т А Н О В И В :
До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло подання Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, в якому порушено питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.04.2017 за ч.3 ст.311, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Подання вмотивоване невиконанням засудженим покладених на нього судом обов`язків.
Засуджений ОСОБА_4 до зали судових засідань не з`явився, надіслав письмову заяву про розгляд подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення його в місця позбавлення волі, у його відсутність, одночасно прохав у задоволенні вказаного подання відмовити та звільнити його від відбування покарання, оскільки іспитовий строк закінчився, в період іспитового строку покладені на нього судом обов`язки виконував, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Разом з тим, у письмовій заяві з приводу неявок для реєстрації до органу пробації зазначив, що тривалий час перебував на лікуванні та додав на підтвердження довідку Кременчуцького обласного протитуберкульозного диспансеру.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення внесеного органом пробації подання заперечував, а заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання прохав задовольнити, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Представник уповноваженого органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, письмову заяву про розгляд справи без участі представника, органом пробації до суду не скеровано, щодо заявленого подання позиції не висловлено.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до справи письмові докази та матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.04.2017 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 судом були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; пройти курс лікування від РРТБ (туберкульозу) лівої легені.
Згідно зазначеного вироку суду ОСОБА_4 у строк відбування покарання за цим вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.07.2016 по 21.04.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Разом із тим, за приписами ч.2 ст.78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо він не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Виходячи із змісту внесеного органом пробації подання, вирок щодо ОСОБА_4 надійшов до Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 09.10.2018 та був прийнятий до виконання. 09.10.2018 та 16.10.2018 уповноваженим органом засудженому направлено виклики про явку для постановки на облік та ознайомлення з умовами відбування покарання на 12.10.2018 та 19.10.2018, проте останній з невідомих причин не з`явився. Під час перебування на обліку засуджений зарекомендував себе негативно, оскільки станом на 22.11.2018 останній жодного разу не з`явився для постановки на облік, ознайомлення з умовами відбування покарання та реєстрації.

Суд зауважує, що до матеріалів особової справи приєднані «корінці виклику засудженого» на 12.10.2018 та 19.10.2018, проте відомостей щодо отримання ОСОБА_4 зазначених викликів до уповноваженого органу з питань пробації, суду надано не було.

З метою проведення початкових розшукових заходів для встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 Кременчуцьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області зроблено та направлено запити до Горішньопланівської міської лікарні, Центру первинної медико-санітарної допомоги, Кременчуцького міжрайонного відділення судмедекспертизи УОЗ Полтавської облдержадміністрації, відділу РАЦС Горішньоплавнівського МУЮ Полтавської області, Кременчуцького ВП та РВП ГУНП в Полтавській області, ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та Горішньоплавнівського ОМВК, що підтверджується письмовими доказами особової справи засудженого, проте місцезнаходження останнього встановити не вдалось.

В ході розгляду даного подання судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , 1976 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Кременчуцький обласний протитуберкульозний диспансер Полтавської обласної ради» з 26.04.2017, що підтверджується відповідною довідкою від 26.02.2019 №189/01-12 (а.с.51).

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема ст.164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.
Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, відповідно до ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмового попередження.
Проте, матеріалами подання не доведено фактів умисного ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування і що до нього протягом дії іспитового строку було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за невиконання обов`язків, які встановлені вироком суду.
Крім того, як убачається зі змісту вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.04.2017 на засудженого ОСОБА_4 одним із основних обов`язків, передбачених ст.76 КК України покладено пройти курс лікування від РРТБ (туберкульозу) лівої легені.
Згідно із наданою засудженим ОСОБА_4 довідкою КП «Кременчуцький обласний протитуберкульозний диспансер Полтавської обласної ради» від 07.08.2019, останній перебував на лікуванні з 26.04.2017 по 07.08.2019 та продовжує лікування.
Разом з тим, з матеріалів особової справи засудженого убачається, що ОСОБА_4 у період іспитового строку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.
Сам факт невиконання одного з обов`язків, зокрема обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, покладеного на засудженого вироком суду, не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).
Разом з тим, суд зазначає, що іспитовий строк засудженого ОСОБА_4 на день розгляду подання закінчився.
Відповідно до ст.166 ч.1 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Закон встановлює лише один відправний момент обчислення іспитового строку - момент проголошення вироку, а обчислюється він аналогічно за термін будь-якого строкового покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного подання щодо скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 і направлення його в місця позбавлення волі та враховуючи, що за час іспитового строку останній до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Разом з тим, суд також враховує, що засуджений ОСОБА_4 за період іспитового строку нових злочинів не вчиняв, відсутність ознак ухилення засудженого від відбування покарання, в матеріалах справи відсутні докази, які б поза достатнім сумнівом вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

З огляду на те, що уповноваженим органом з питань пробації не надано суду жодних переконливих доказів на обґрунтування внесеного до суду подання, суд доходить до висновку про його необґрунтованість та вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, а заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Кременчуцького РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від призначеного покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання - відмовити.
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петриківського району, Кіровоградської області, засудженого вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.04.2017 за ч.3 ст.311, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 16 серпня 2019 року о 15 год. 00 хв.