Справа № 669/897/19
Провадження № 1-кс/675/593/2019
У Х В А Л А
"30" серпня 2019 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи щодо майна, якої розглядається питання ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції поліції ОСОБА_4 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000198 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області передано клопотання старшого слідчого СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на охолоджувач молока 1030л. Інв.№10.74, пункт прийому молока (металевий вагончик), охолоджувач молока Japu 750 л Інв.№10301109.000123, насос молочний НМУ-6А, електролічильник «Меркурій 230», автомат на насос молочний 16А, охолоджувач молока Japu 750 л Інв.№10301109.000437, пункт прийому молока, насос молочний НМУ, пульт управління насосом НМУ, електролічильник 1Ф «Меркурій-201» та електричний кабель СІП 10 м, залишивши це майно на зберігання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за місцем проживання кожного з них.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, слідчий вказує, що 15.11.2018 року до Білогірського відділення поліції надійшли письмові заяви від ДП «Старокостянтинівський молочний завод» про вчинення кримінального правопорушення, з яких вбачається, що жителі Білогірського району ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самовільно використовують у власних інтересах майно призначене для збору та зберігання молока, яке належить ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та було передано в оренду для СВК «Перший національний виробничий кооператив».

Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 18.05.2016 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» було укладений договір оренди №52 про тимчасове платне користування майном підприємства, в тому числі охолоджувачем молока 1030л. Інв.№10.34, який в подальшому посадовими особами СВК «Перший національний виробничий кооператив» було передано для користування ОСОБА_5 .

Також встановлено, що 01.06.2017 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» було укладений договір оренди №1-6/ОМ про тимчасове платне користування майном підприємства, серед якого і охолоджувачем молока Japu 750 л Інв.№10301109.000123, пункт прийому молока, насос молочний НМУ-6А, електролічильник «Меркурій 230», автомат на насос молочний 16А, які в подальшому посадовими особами СВК «Перший національний виробничий кооператив» було передано для користування ОСОБА_6 .

Слідчий також вказує і те, що предметом вказаного вище договору був охолоджувач молока Japu 750 л Інв.№10301109.000437, пункт прийому молока, насос молочний НМУ, пульт управління насосом НМУ, електролічильник 1Ф «Меркурій-201» та електричний кабель СІП 10 м, які в подальшому посадовими особами СВК «Перший національний виробничий кооператив» було передано для користування ОСОБА_7 .

Як зазначає слідчий 17.01.2019 року та 18.01.2019 року були проведені огляди території біля домоволодінь вказаних вище осіб, яким передано для користування майно, на яке, на думку органу досудового розслідування слід накласти арешт.

За покликанням слідчого вказане вище майно є предметом кримінального правопорушення, і може являться речовим доказом, які потребують збереження та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

На думку слідчого, на вказане вище майно слід накласти арешт, передавши його на зберігання осіб у користуванні яких воно знаходиться.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд питання про арешт у їх відсутність.

Представник особи щодо майна, якої розглядається питання - ДП «Старокостянтинівський молочний завод» вказав на можливість частково задоволення клопотання про арешт, а саме в частині передачі майна на зберігання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просив відмовити, передавши таке майно на зберігання ДП «Старокостянтинівський молочний завод».

Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення особи щодо майна, якої розглядається питання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволенню з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Білогірським ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000198 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 15.11.2018 року до Білогірського відділення поліції надійшли письмові заяви від ДП «Старокостянтинівський молочний завод» про вчинення кримінального правопорушення, з яких вбачається, що жителі Білогірського району ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самовільно використовують у власних інтересах майно призначене для збору та зберігання молока, яке належить ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та було передано в оренду для СВК «Перший національний виробничий кооператив», чим спричиняють матеріальну шкоду.

Слідчий суддя вважає доведеними обставини слідчого, що дійсно 18.05.2016 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» було укладено договір оренди №52 про тимчасове платне користування майном підприємства, в тому числі і охолоджувачем молока 1030л. Інв.№ 10.34.

Також враховано, що 01.06.2017 року між ДП «Старокостянтинівський молочний завод» та СВК «Перший національний виробничий кооператив» було укладений договір оренди №1-6/ОМ про тимчасове платне користування майном підприємства, серед якого і охолоджувачем молока Japu 750 л Інв.№10301109.000123, пунктом прийому молока, насосом молочним НМУ-6А, електролічильником «Меркурій 230», автоматом на насос молочний 16А.

Також предметом вказаного вище договору був і охолоджувач молока Japu 750 л Інв.№10301109.000437, пункт прийому молока, насос молочний НМУ, пульт управління насосом НМУ, електролічильник 1Ф «Меркурій-201» та електричний кабель СІП 10 м.

Як вбачається з повідомлення ДП «Старокостянтинівський молочний завод» від 17.08.2019 №17-09/19 майно, яке стало предметом договорів оренди, що зазначені вище перебуває на балансі ДП «Старокостянтинівський молочний завод».

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .

Відповідно до частини третьою статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 170 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд зобов`язані застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке перебуває у платному користуванні СВК «Перший національний виробничий кооператив» та в подальшому передано у користування його посадовим особам є необхідним, оскільки існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна.

Між тим, будь-яких даних про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні матеріали клопотання не містять. Також слідчим залишена поза увагою обставина щодо підтвердження передачі майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якості посадових осіб СВК «Перший національний виробничий кооператив».

Слідчим жодним чином не доведено, що майно, на яке просить накласти арешт, має важливе доказове значення для доведення будь якої з наведених вище обов`язкових ознак даного злочину, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у клопотанні слідчим не зазначено, який саме спосіб арешту має бути застосований судом, з огляду на те, що відповідно до статті 170 КПК України арешт майна полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, не зазначено і те, щодо яких саме осіб судом мають бути встановлені такі обмеження у праві на відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки забороною відчуження, розпорядження та/або користування майно.

Посилання тільки на той факт, що майно може бути речовим доказом, без будь-якого підтвердження, що воно визнано речовим доказом та для його збереження не є достатньою підставою для застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Більше того слідчим не доведено, і, по своїй суті, взагалі не зазначено про існування ризиків відчуження такого майна, не враховано, що воно знаходиться на балансі ДП «Старокостянтинівський молочний завод», власне за заявою якого і внесено відомості в ЄРДР по факту вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Таким чином, оскільки матеріали клопотання не містять будь-яких даних щодо визнання у кримінальному провадженні речовим доказом майна, на яке слідчий просить накласти арешт, слідчим у клопотанні не конкретизовано спосіб арешту, який має бути застосований судом, не зазначено щодо кого саме мають бути встановлені заборони, оскільки накладенням арешту можуть бути порушені права самого власника майна, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про накладення арешту необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволення клопотання старшого слідчого СВ Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції поліції ОСОБА_4 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000198 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1