Провадження № 1-кс/643/7524/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0004787 від 03.09.2019 за ч. 4 ст. 296 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2008 р.н. та ОСОБА_8 , 2013 р.н., офіційно не працевлаштований, не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 03.09.2019 в період часу з 02:00 по 03:40, ОСОБА_6 , знаходячись в громадському місці поблизу кафе «Соло», розташованого по вул. Валентинівській, буд. 29Б в м. Харкові разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи спільний умисел на вчинення хуліганських дій, вчинених групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, прагнучі самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб та у такий спосіб протиставити себе суспільству, безпричинно спровокували словесний конфлікт з ОСОБА_11 ..

Під час даного конфлікту ОСОБА_10 дістав з припаркованого поруч автомобіля «Mercedes Benz» предмет, схожий на вогнепальну зброю та, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки й норми моралі, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, тримаючи в руках предмет, схожий на вогнепальну зброю, став направляти його в бік ОСОБА_11 , після чого поклав його в автомобіль.

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_11 та обома руками штовхнув його в область грудної клітини, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_10 , ігноруючи прохання і зауваження потерпілого припинити протиправні дії, наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока останнього, спричинивши йому легке тілесне ушкодження у виді периорбітальної гематоми з права, а коли потерпілий намагався піднятись с землі, ОСОБА_9 зробив декілька пострілів в гору та, тримаючи в руках вогнепальну зброю, став направляти її в бік потерпілого ОСОБА_11 .

Усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, ОСОБА_11 побіг від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за будинок АДРЕСА_3 , а ОСОБА_9 з предметом схожим на вогнепальну зброю в руках з метою її застосування в ході хуліганських дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 побігли за ним та, наздогнавши, ОСОБА_6 штовхнув потерпілого, тим самим завдавши йому фізичного болю, та збив з ніг, від чого ОСОБА_11 опинився на землі, обличчям до низу, та від падіння отримав ссадно на лівому колінному суставі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , продовжуючи свої дії підійшли до ОСОБА_11 та умисно, нанесли йому кілька ударів ногами по голові, тулубу та іншим частинам тіла, завдавши останньому фізичної болі. В свою чергу ОСОБА_9 також підійшов до ОСОБА_11 коли той лежав на землі обличчям вниз та, не бажаючи припиняти хуліганські дії, продовжуючи діяти з умислом направленим на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно наніс потерпілому прикладом предмета, схожого на вогнепальну зброю, один удар по потиличній частині голови, чим спричинив йому ушиблену рану м`яких тканей потиличної області, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб та 20.11.2019 останньому повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винним, ті факти, що останній офіційного не працевлаштований, отже не має законних джерел доходу, не володіє міцними соціальними зв`язками вказує на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення і просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти вказаним ризикам.

В суді прокурор підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому обставини та додані докази.

ОСОБА_6 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зазначив, що вказані події були спровоковані самим потерпілим, який нечемно поводився з дівчиною, яка підбігла до нього та його друзів й прохала про допомогу. Після звернення до ОСОБА_11 останній почав вести себе неадекватно, погрожував зброєю, яка була при ньому. На такі дії потерпілого ОСОБА_6 викликав поліцію і саме за вказівкою поліцейського, з яким він знаходився на телефонному зв`язку, наздогнав ОСОБА_11 , який намагався вбігти, та з метою затримання збив з ніг. При цьому він не застосовував зброю чи будь-які інші сторонні предмети та наміру на це не мав.

Наразі він працює таксистом, часто вночі, при цьому застосування домашнього арешту у нічний час унеможливіть це, а він має двох дітей, який повинен утримувати. При цьому ні до цього, ні тепер наміру на переховування від органів досудового розслідування не має, як і вчиняти інші злочини, отже просив не застосовувати до нього домашній арешт, а обмежитись більш м`яким запобіжним заходом.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, пославшись на необґрунтованість підозри та однобічність слідства, під час якого досі не встановлена та не допитана дівчина, яка просила у підозрюваного захисту від потерпілого, протиправні дії якого були припинені завдяки ОСОБА_6 . При цьому тим фактам, що потерпілий був у нетверезому стані та намагався застосувати вогнепальну зброю слідство оцінки не дає. Особистість підозрюваного, який не судимий, працює, хоча й неофіційно, має постійне місце проживання та утримує двох малолітніх дітей, свідчить про відсутність як ризику переховування, так і вчиненні іншого злочину, з погляду на що просила відмовити у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину на даному етапі розслідування підтверджується даними, зафіксованими в протоколах допитів потерпілого та свідків, пред`явлення підозрюваного для впізнання, висновком судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого та механізму їх отримання, отже її не можна вважати необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказуєщо інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, проте з висновком прокурора про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суд, з погляду на особистість підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався та відомості про його антисоціальну поведінку відсутні, погодитись не може.
Разом з тим, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, ті факти, що останній хоча й займається утриманням та вихованням дітей, разом з сім`єю не мешкає, зареєстрованого місця проживання в м. Харкові не має, повністю виключити ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не можна, отже обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є доцільним.

Обов`язки, які слідчий та прокурор просять покласти на підозрюваного в межах даного запобіжного заходу, ніяким чином не позбавляють підозрюваного реалізації права на працю.

Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, докази, надані прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто клопотання повинно бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 21:00 до 07:00 години.

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- докласти зусиль до офіційного працевлаштування;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1