справа № 489/3457/19
провадження №1-кп/489/619/19
УХВАЛА
Іменем України

13 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходили. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Миколаєва.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 60 днів, який спливає 22.09.2019, так як ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше судима з вчинення аналогічного злочину, не має місця роботи або іншого підтвердженого джерела доходу, не має також і міцних соціальних зв`язків, переховувалася від слідства, що доводить наявність вказаних ризиків.
Сторона захисту в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити через недоведеність ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше судима з вчинення аналогічного злочину, не має місця роботи або іншого підтвердженого джерела доходу, не має також і міцних соціальних зв`язків, переховувалася від слідства, що доводить наявність вказаних ризиків.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене клопотання захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314, 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який провести в залі засідань Ленінського районного суду міста Миколаєва 31 жовтня 2019 року, 13:30 годині.
Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченої.

Доручити Інгульському районному сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції скласти досудову доповідь та надіслати її на адресу суду в строк до 20 жовтня 2018 року.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 11 листопада 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1