справа № 166/379/19
провадження № 1-кп/166/67/19
ВИРОК

іменем України

28 травня 2019 року смт.Ратне

Ратнівський суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000022, внесене до ЄРДР 15.01.19, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення до догляду за престарілим, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.128 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 14 січня 2019 року близько 18 години, знаходячись поблизу магазину «Мрія», що на вулиці Центральна в с.Мельники-Річицькі Ратнівського району Волинської області, під час виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому один удар кулаком в обличчя, зокрема в ділянку носа, після чого витягнув його з водійського сидіння автомобіля та наніс ще один удар кулаком у ніс. Продовжуючи конфлікт, ОСОБА_6 внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю останнього, хоча повинен був і міг передбачити її настання, поставив підніжку під ліву ногу ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий, втративши рівновагу, впав на землю та вдарився лівою нижньою кінцівкою об дорогу, отримавши тілесні ушкодження у вигляді закритого відривного перелому міжвиросткового підвищення лівої великогомілкової кістки, передньої нестабільності, посттравматичної артропії лівого колінного суглоба, реактивного синовіїту, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Після падіння ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 ще декілька ударів кулаком в задню частину тулуба та голови. Вищевказаними діями обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гемартрозу лівого колінного суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, садна в ділянці спинки носа, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватість у вчиненому визнав повністю, показав, що дійсно 14 січня 2019 року близько 18 години, перебуваючи у магазині «Мрія», що на вулиці Центральна в с.Мельники-Річицькі Ратнівського району Волинської області, зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу систематичного перевищення останнім швидкості під час керування транспортним засобом. ОСОБА_4 вийшов з приміщення магазину, сів за кермо автомобіля. Будучи незадоволеним відповіддю потерпілого, він, попередньо відкривши двері автомобіля, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в обличчя, у зв`язку з чим в потерпілого пішла кров. Потім він витягнув потерпілого з автомобіля, завдав ще один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_8 розтягував їх один від одного. Не виключає, що у ході обстановки, що склалася, він, тримаючи потерпілого обличчям до себе, поставив свою ногу таким чином, що потерпілий не встояв на ногах і впав на землю. При цьому, на землю впав і він сам, а також ОСОБА_8 .
Показав, що просив у потерпілого вибачення за спричинену ним шкоду, відвідував його у лікарні, передав 2 тисячі грн на лікування. Пізніше через 3-4 дні приніс у лікарню ОСОБА_4 додатково 2 тисячі гривень. Після виписки потерпілого з лікарні приходив до нього додому з бажанням ще передати кошти на лікування, однак останній запросив компенсацію в розмірі 5 тисяч доларів США, яку він, з огляду на свій скрутний матеріальний стан, вважає завищеною.
Потерпілий показав, що обвинувачений 14 січня 2019 року в магазині «Мрія» у с.Мельники-Річицькі зробив йому безпідставне зауваження з приводу, нібито, керування ним автомобілем з перевищенням швидкості. На таке зауваження він не відреагував й вийшов з магазину. У той час, коли він уже сидів за кермом автомобіля, ОСОБА_6 відкрив двері й наніс йому удар кулаком в обличчя, в результаті чого з носа потекла кров. Схопивши його за плече, обвинувачений витягнув його з автомобіля й завдав ще удар у голову. До них підбіг ОСОБА_8 й накинувся на нього ззаду, утримуючи таким чином. У якийсь момент ОСОБА_6 підставив свою праву ногу, через що він упав на ліву сторону, а обвинувачений наніс декілька ударів в голову та тіло. У результаті таких протиправних дій обвинуваченого йому була заподіяна шкода здоров`ю, а саме струс головного мозку, синець в ділянці носа, перелом лівої ноги в ділянці коліна.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №12 від 29.01.19 (а.к.п.113) в ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гемартрозу (крововиливу в порожнину суглоба) лівого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також садно в ділянці спинки носа, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета без відображення контактуючої поверхні останнього за вказаних потерпілим обставин.

Згідно із висновком експерта №45 від 28.02.19 при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого відривного перелому міжвиросткового підвищення лівої великогомілкової кістки, передня нестабільність, посттравматична артропія лівого колінного суглоба, реактивний синовіїт. Дане тілесне ушкодження більш ймовірно утворилося внаслідок обертання лівої нижньої кінцівки навколо своєї осі, при фіксованій стопі, не виключається можливість при падінні (шляхом підніжки) й належить до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згадані висновки експерта про характер, локалізацію, механізм спричинення наявних у потерпілого тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого й потерпілого.

Вищевказані висновки експерта є достатньо обґрунтованими й сумнівів у суду не викликають.

Таким чином, заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження стало наслідком продовження ініційованої ОСОБА_6 конфліктної ситуації між потерпілим і обвинуваченим, в ході якої останній, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг передбачити її настання, поставив свою праву ногу таким чином, що спричинило падіння потерпілого на лівий бік та, як наслідок, ушкодження лівої великогомілкової кістки та лівого колінного суглоба. Цим спростовуються особисті твердження захисника, позиція якого відрізняється від позиції підзахисного, про заподіяння таких ушкоджень потерпілому без вини ОСОБА_6 .

Відтак, сукупність досліджених доказів дає суду можливість дійти обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.128 КК України, - умисне нанесення легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та необережне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно, є умисним та необережним, та згідно із ст.12 цього Кодексу за тяжкістю є легкими, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, утримує двоє малолітніх дітей, здійснює догляд за престарілим дідом, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, про яке свідчить, крім визнання обвинуваченим факту вчинення злочинів, жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки, бажання виправити наслідки скоєного, повне відшкодування понесених закладами охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого, часткове відшкодування ОСОБА_4 завданих злочинами збитків, намагання повністю компенсувати потерпілому завдану шкоду, однак неузгодження сторонами розміру грошової компенсації, що наперед не свідчить про небажання обвинуваченого відшкодувати заподіяну шкоду.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає. Суд не враховує визначену стороною обвинувачення повторність вчинення злочину як обтяжуючу покарання обставину, оскільки умисне легке й необережне середньої тяжкості тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_6 потерпілому в один і той же час та місці в ході однієї події.
Таким чином, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування 97696 грн майнової та 50000 грн моральної шкоди, завданої злочинами.
Так, ОСОБА_10 на підставі ст.ст.1166, 1195 ЦК України просить стягнути із ОСОБА_6 27788, 33 грн реальних збитків, до яких належать витрати на лікування, харчування під час перебування в закладах охорони здоров`я, транспортні витрати. Крім цього, посилаючись на ч.2 ст.1195 ЦК України, з огляду на втрату ним загальної працездатності у період з 15 січня 2019 року по 22 квітня 2019 року, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за цей період, просить стягнути 14108, 59 грн збитків у формі втраченого заробітку (доходу).
Обгрунтовуючи заподіяння протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди, ОСОБА_10 вказує на перенесений ним сильний фізичний біль, а також негативні зміни у житті, зокрема щоденні думки про наслідки психотравмуючої події, страх можливого її повторення, важкість, фізична неможливість виконання повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей та приниженої гідності у результаті накладення гіпсової лонгети та під час ходи з милицями, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, почуття образи, обурення й тривоги. З урахуванням наведеного, розмір моральної шкоди цивільний позивач визначив у 50 тисяч гривень.
Крім цього, потерпілий з урахуванням уточнених вимог просить стягнути на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 6100 грн.
Цивільний позивач та його представник заявлений позов підтримали із підстав, зазначених у позовній заяві. Просять його задовольнити.
Цивільний відповідач позовні вимоги визнав частково, зокрема у частині завданої майнової шкоди на харчування, транспортні витрати, лікування, за винятком благодійний внесків закладам охорони здоров`я та лікарських препаратів, доцільність придбання яких не підтверджена лікарськими призначеннями. У вирішенні питання про визначення розміру моральної шкоди та втраченого потерпілим заробітку поклався на погляд суду.
Суд, заслухавши показання цивільного позивача, цивільного відповідача, дослідивши подані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В силу вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За правилами ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю лікування, придбання ліків, які визначаються на підставі довідок, рецептів лікарів, рахунками про їх вартість тощо.
Із довідки Ратнівської центральної районної лікарні від 23.05.19 №0438/01.08/2.19 вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні цієї лікарні з 15 січня по 25 січня, з 25 березня по 05 квітня та з 15 квітня по 25 квітня 2019 року з діагнозами, що відповідають тілесним ушкодженням, установленим судом.
Крім цього, згідно із довідкою Волинської обласної клінічної лікарні від 21.05.19 №871/2-10.19 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії з 11 лютого по 20 лютого 2019 року з діагнозом: закритий відривний перелом міжвиросткового підвищення лівої гомілкової кістки, передня нестабільність.
Зважаючи на найменування лікарських засобів та супутніх товарів, призначених у ході лікування цивільного позивача, та передбачених згаданими вище довідками Ратнівської ЦРЛ та ВОКЛ, а також довідкою Ратнівської ЦРЛ від 22.05.19 №0341, суд визнає такими, що підлягають стягненню з цивільного відповідача на користь ОСОБА_4 21276, 26 грн. витрат на лікування останнього (чеки від 15.01.19 на суму 224,54 грн, від 15.01.19 на суму 86,58 грн, від 17.01.19 на суму 13,10 грн, від 17.01.19 на суму 107, 04 грн, від 18.01.19 на суму 25, 04 грн, від 21.01.19 на суму 387,35 грн, від 23.01.19 на суму 120,15 грн, від 05.02.19 на суму 800 грн, від 06.02.19 на суму 82,75 грн, від 06.02.19 на суму 91,96 грн, від 06.02.19 на суму 107,85 грн, від 06.02.19 на суму 109,75 грн, від 05.02.19 на суму 800 грн, від 11.02.19 на суму 183, 31 грн, від 11.02.19 на суму 544, 25 грн, від 11.02.19 на суму 1942,08 грн, від 12.02.19 на суму 40,62 грн, від 12.02.19 на суму 327,83 грн, від 13.02.19 на суму 362,26 грн, від 13.02.19 на суму 19,40 грн, від 13.02.19 на суму 159,67 грн, від 14.02.19 на суму 67, 81 грн, від 14.02.19 на суму 2, 75 грн, від 13.02.19 на суму 13000 грн, від 14.02.19 на суму 28,62 грн, від 14.02.19 на суму 51,85 грн, від 14.02.19 на суму 44,86 грн, від 14.02.19 на суму 26, 10 грн, від 14.02.19 на суму 94 грн, від 15.02.19 на суму 13 грн, від 15.02.19 на суму 57,05 грн, від 15.02.19 на суму 164, 93 грн, від 15.02.19 на суму 24,50 грн, від 15.02.19 на суму 65,85 грн, від 15.02.19 на суму 5,95 грн, від 15.02.19 на суму 3,80 грн, від 16.02.19 на суму 19,90 грн, від 16.02.19 на суму 4,20 грн, від 17.02.19 на суму 183,24 грн, від 18.02.119 на суму 9,07 грн, від 16.03.19 на суму 51,55 грн, від 22.03.19 на суму 792 грн, від 05.04.19 на суму 29,70 грн).
У задоволенні решти вимог про відшкодування витрат на лікування згідно із наданими платіжними документами (чеками), у тому числі витрат, понесених цивільним позивачем в якості пожертви (благодійної допомоги), суд відмовляє з огляду на недоведеність необхідності понесення таких витрат.
До стягнення з цивільного відповідача підлягають понесені позивачем документально підтверджені транспортні витрати на суму 418, 50 коп (а.к.п.60, 70, 71). З огляду на визнання цивільним відповідачем позовних вимог в частині відшкодування витрат на харчування, що у зв`язку з цим не підлягає доказуванню, суд стягує з останнього 523,50 грн таких витрат (а.к.п.60, 63, 66, 67, 69, 70).
Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Судом установлено, стверджено довідкою Ратнівського управління ГУ ДФС у Волинській області від 22.04.19 №16911, що інформація про доходи ОСОБА_4 за період з третього кварталу 2018 року по четвертий квартал 2018 року відсутня.
Згідно із довідкою Забродівської сільської ради від 16.04.19 №666 сім`я ОСОБА_4 , до складу якої входять дружина і двоє малолітніх дітей, користується земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 2,0903 га.
Документально підтверджено свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, довідкою КП «Ратнівський районний центр первинної медичної допомоги» від 18.04.19 №565, довідкою Управління соціального захисту Ратнівської райдержадміністрації від 16.04.19 №314, що дружина потерпілого ОСОБА_11 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує державну соціальну допомогу при народженні дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 2016 та 2018 років народження.
Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2461 від 20.02.19, ОСОБА_4 у зв`язку із установленим судом отриманим тілесним ушкодженням потребує тривалого реабілітаційного лікування (3-4 місяці), йому рекомендована хода з милицями, не навантажуючи хвору нижню кінцівку протягом одного місяця (іммобілізація брейсом).
Судом установлено, стверджено зазначеними вище довідками закладів охорони здоров`я, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Ратнівської центральної районної лікарні з 15 січня по 25 січня, з 25 березня по 05 квітня та з 15 квітня по 25 квітня 2019 року та у відділенні ортопедії Волинської обласної клінічної лікарні з 11 лютого по 20 лютого 2019 року.
Таким чином, суд вважає доведеними твердження цивільного позивача про неспроможність за станом здоров`я надалі вести особисте селянське господарство й отримувати дохід для забезпечення своєї сім`ї. Відтак, доведеними є вимоги ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на його користь збитків у формі втраченого заробітку (доходу) у зв`язку із втратою ним загальної працездатності у період з 15 січня 2019 року по 22 квітня 2019 року. З урахуванням установленого ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розміру мінімальної заробітної плати (4173 грн) , до стягнення з ОСОБА_6 підлягає 14108, 59 грн (2583, 23 грн за січень, по 4173 грн за березень, квітень, 3179, 36 грн за травень).
Загалом із цивільного відповідача на користь цивільного позивача суд стягує 36 326,85 грн майнової шкоди (22 218, 26 грн реальних збитків НОМЕР_1 , 59 грн втраченого заробітку).
Згідно із п.1 ст.23, ст.1167 ЦК України до стягнення з винного підлягає моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує ступінь тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, період відновлення здоров`я, характер та глибину завданих йому страждань, пов`язаних з перенесеним болем, бере до уваги моральні переживання, що зумовлені порушенням звичайного укладу життя та умов праці, необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя, забезпечення сім`ї.

З огляду на викладене суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованими вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень.

До стягнення із обвинуваченого на користь потерпілого в силу ст.ст.120, 124 КПК України підлягають понесені останнім й документально підтверджені актами про надання правової допомоги №1 від 22.04.19, №2 від 27.05.19, прибутковими касовими ордерами №3/1 від 09.02.19, №6 від 27.05.19 й квитанціями до вказаних ордерів витрати на правову допомогу на суму 6100 грн (5400 грн+700 грн), що відображені в книзі обліку доходів і витрат захисника ОСОБА_5 .

Речові докази у провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.128 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.2 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт,

- за ст.128 КК України - у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 36 326 (тридцять шість тисяч триста двадцять шість) гривень 85 коп майнової шкоди, 25 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди та 6100 (шість тисяч сто) гривень витрат на правову допомогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1