Номер провадження: 11-сс/813/1615/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000166, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

встановив:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000166, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала мотивована тим, що слідчим було виконано необхідний обсяг процесуальних дій, з дотриманням вимог ст.ст. 91-94 КПК України, для перевірки відомостей, вказаних в заяві ОСОБА_7 про вчинення службовими особами Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, ДПІ у Суворовському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а також зазначених ним фактів під час допиту.

На думку слідчого судді, слідчий вірно прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях вказаних службових осіб складу злочину. Вважає, що прийняте слідчим рішення узгоджується зі встановленими під час досудового розслідування фактичними обставинами справи та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Також зазначив, що з даних матеріалів не встановлено обставин, що виправдовують необхідність подальшого розслідування у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_7 подав на дану ухвалу апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити вищевказаний строк, скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд його скарги у суді першої інстанції, в новому складі суду.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 мотивує тим, що оголошення оскаржуваної ухвали відбулось без його участі, а її копію отримав особисто 16.09.2019 року в Приморському районному суді м. Одеси.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 вказує, що слідчим суддею в ухвалі зазначено неправдиві дані, оскільки у рамках закритого кримінального провадження щодо службових осіб ГУНП та ГСУНП в Одеській області органами досудового розслідування не здійснено будь яких оперативно-розшукових та процесуальних дій для виявлення та притягнення до відповідальності винних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі та скасувати ухвалу слідчого судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК України регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Зокрема, в п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 284 КПК України передбачає випадки закриття кримінального провадження органом досудового розслідування, зокрема, п. 2 ч. 1 зазначеної статті встановлює як підставу для закриття кримінального провадження відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За загальним правилом, досудове розслідування здійснюється за допомогою проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, в результаті чого здійснюється збір доказів, на підставі яких, відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого, мотивуючи прийняття зазначеного рішення, слідчий послався на наявність у даному кримінальному провадженні двох кримінальних проваджень, а саме: № 0000166 внесеного до ЄРДР 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та №0000622, внесеного до ЄРДР 05.08.2016 року за ознаками ч.1 ст.367 КК України. При цьому, слідчий зазначив, що наявні кримінальні провадження були об`єднані та об`єднаному кримінальному провадженні присвоєний №0000166.

Вивченням наданих прокурором матеріалів об`єднаного кримінального провадження встановлено, що зазначені матеріали містять витяги з ЄРДР, згідно до якого 23.04.2016 року внесені відомості про незаконні, на думку скаржника, дії службових осіб Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області, райдержадміністрації Суворовського району м. Одеса та ДПІ в Суворовському районі м. Одеси за № 0000166, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України (а.с.28 т.2) та витяг з ЄРДР, згідно до якого 05.08.2016 року внесені відомості за заявою ОСОБА_7 від 22.06.2016 року за фактом неправомірних дій службових осіб ГУНП в Одеській області за №0000622 (а.с.29 т.2).

В подальшому дослідженням цих матеріалів встановлено, що постановою прокурора від 23.08.2016 року, зазначені кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження та присвоєно № 0000166.

Як вбачається з тексту постанови слідчого, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2016 року за скаргою ОСОБА_7 внесено відомості до ЄРДР за №0000622 від 05.08.2016 року щодо неналежного досудового розслідування СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області кримінального провадження №0005622 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.367 КК України.

Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження від 25.05.2018 року, якою було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, за відсутності в діях службових осіб Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області, райдержадміністрації Суворовського району м. Одеса та ДПІ в Суворовському районі м. Одеси складу злочину, приймаючи рішення за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст.364 КК України, помилково послався на наявність об`єднаного кримінального провадження за №0000622 від 05.08.2016 року, яке нібито розслідується за ознаками ч.1 ст.367 КК України. Разом з тим, обгрунтовуючи прийняте ним рішення, слідчий обмежившись вказівкою у постанові обов`язкової ознаки вчинення злочинів, передбачених ст.364, 365, 367 КК України настання суспільно небезпечних наслідків, як найменше спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересів окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, однак не з`ясував, яка саме шкода була спричинена та в чому полягає ця шкода.

Матеріали кримінального провадження містять чисельні судові рішення, запити, висновки та інші матеріали, які фактично підтверджують факт неодноразового звернення ОСОБА_7 із заявами про вчинення правопорушень щодо стихійного та нелегального продажу товарів та фактично містять лише один протокол допиту як свідка ОСОБА_7 .

З протоколу допиту ОСОБА_7 від 25.05.2018 року вбачається, що при допиті слідчий обмежився лише підтвердженням останнім викладених у чисельних заявах фактів незаконної торгівлі та невиконання посадовими особами своїх функціональних обов`язків щодо припинення нелегальної торгівлі (а.с.183-185). При цьому, як вбачається з протоколу допиту, слідчий не поставив заявнику жодного запитання щодо того, яка саме шкода була спричинена в результаті невиконання посадовими особами своїх обов`язків, в чому вона полягає, якими конкретно посадовими особами була допущена бездіяльність.

В тому числі, отримавши відповідні покази ОСОБА_7 щодо продовження на час допиту свідка незаконної торгівлі, слідчий не прийняв заходи щодо належної перевірки викладених обставин, в тому числі не з`ясував факт спричинення шкоди ОСОБА_7 або іншим особам, не встановив, в чому саме зазначена шкода полягає, не прийняв заходів, направлених на встановлення кола осіб, які допустили таку бездіяльність і не допитав їх за цими обставинами та в цей же день, прийняв оскаржувану постанову.

Крім того, слідчим не було прийнято до уваги відсутність в матеріалах кримінального провадження даних про виконання доручення старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , яким було доручено провести необхідні слідчі дії.

Висновки апеляційного суду.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному проваджені проведено неповно, односторонньо, без належної перевірки доводів заявника, а неналежне обгрунтування постанови унеможливлювало прийняття слідчим зазначеного рішення.

Слідчий суддя, розглядаючи скаргу заявника, на зазначені обставини уваги не звернув, належної оцінки доводам скарги заявника не надав, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення про відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого та направлення матеріалів кримінального провадження для подальшого розслідування.

Доводи заявника в частині направлення матеріалів скарги на новий судовий розгляд не ґрунтуються на законі, оскільки будь яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які надають апеляційному суду підстави для призначення нового розгляду апеляційним судом не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000166, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000166, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000166, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та повернути матеріали кримінального провадження №0000166 від 23.04.2014 року прокурору Одеської області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4