печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9295/19-к
УХВАЛА
28 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Центрального апарату ДБР ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

23.02.2019 слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням із старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000101 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 21.02.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 за фактом перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, які супроводжувалися насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.
Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні ним, як працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України за наступних обставин.
17.02.2019 о 08 год. 00 хв. після проведеного інструктажу та отримання табельної вогнепальної зброї на службу по охороні публічної безпеки на території Оболонського району міста Києва заступили автопатрульний наряд № 510 у складі інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полк № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на службовому автомобілі «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).
В той же день, після проведеного інструктажу та отримання табельної вогнепальної зброї на службу по охороні публічної безпеки на території Оболонського району міста Києва заступили автопатрульний наряд № 0552 у складі інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поліцейського роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інспектор відділу кадрового забезпечення УПП у місті Києві ДПП НП України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на службовому автомобілі «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні).
В подальшому, 17.02.2019, о 08 год. 32 хв. до чергової частини ГУНП в місті Києві по спецлінії «102» надійшло повідомлення від особи яка представилась « ОСОБА_12 » про те, що по АДРЕСА_1 «невідомий чоловік до підсобного приміщення ломиться та буянить».
Оперативним черговим на місце події направлено автопатрульний наряд ОСОБА_13 -0510. Одночасно вказана заява зареєстрована до ЖСО Оболонського УП ГУНП в місті Києві за № 9612.
Автопатрульний наряд Рубін-0510 прибув за вказаною адресою. Інспектори ОСОБА_14 та ОСОБА_15 біля під`їзду № 20 будинку АДРЕСА_1 помітили громадянина, як в подальшому було встановлено ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Києва, проживаючого по АДРЕСА_2 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та затримувався за вчинення сімейних сварок, який поводив себе неадекватно та при наявності працівників поліції пройшов до вказаного під`їзду.
Прослідувавши за ним та проводячи обстеження під`їзду працівники поліції почули жіночий крик на другому поверсі, де до них звернулась невідома жінка, яка прямо вказала на ОСОБА_17 , як на особу, що намагалася відчинити двері до її квартири. В зв`язку з тим, що ОСОБА_16 поводив себе неадекватно, перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на зауваження працівників поліції не реагував, лейтенант поліції ОСОБА_14 телефонним зв`язком викликала на допомогу автопатрульний наряд ОСОБА_18 . Одночасно ОСОБА_15 намагався застосувати відносно ОСОБА_16 спецзасіб «кайданки», однак в зв`язку зі спротивом останнього одягнув їх лише на одну руку.
Приблизно через 10 хв. за вказаною адресою прибув автопатрульний наряд ОСОБА_13 - 0552 у складі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_11 .
Коли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли на вулицю, ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , застосувавши відносно останнього заходи фізичного впливу та спецзасіб «ПР», змусили ОСОБА_16 лягти на землю, після чого ОСОБА_15 застосував відносно останнього спецзасіб «кайданки».
В подальшому, в порушення ст. 41 (поліцейське піклування) Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_19 та ОСОБА_20 виник умисел направлений на подолання опору, який чинив ОСОБА_16 оскільки останній на їх думку створював реальну загрозу для оточуючих.
Про виниклий умисел, ОСОБА_19 та ОСОБА_21 повідомили ОСОБА_22 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , на що останні погодились та прийняли рішення відвезти ОСОБА_16 в лісопаркову смугу за межі населеного пункту та залишити.
Діючи умисно, протиправно в супереч чинного законодавства, ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , помістили ОСОБА_16 на заднє сидіння службового автомобіля «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), куди в подальшому для контроля останнього сів ОСОБА_19 , на переднє пасажирське сидіння - ОСОБА_15 , а за кермо - ОСОБА_23 .
В свою чергу, ОСОБА_21 та ОСОБА_11 рухались слідом на службовому автомобілі «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні).
Таким чином рухаючись один за одним, у лісосмузі у Вишгородському районі ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 витягли ОСОБА_16 зі службового автомобіля та розірвавши верхній одяг зняли з останнього спецзасіб «кайданки».
В подальшому, ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , явно перевищуючи надані їм службові повноваження, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства в присутності інших працівників поліції, застосували відносно ОСОБА_16 заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, чим нанесли останньому тілесні ушкодження.
Приблизно 09 год. 44 хв., вищевказані працівники поліції залишили ОСОБА_16 , який перебував в неадекватному стані внаслідок можливого наркотичного сп`яніння без верхнього одягу в лісосмузі, направились для подальшого патрулювання до міста Києва.
В подальшому, 17.02.2019 о 14 год. 26 хв. на спецлінію «102» ГУНП в Київській області надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_24 , 1951 року народження про те, що в лісі поблизу села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області виявив тіло невідомого чоловіка (як в подальшому встановлено ОСОБА_16 ), у якого, на зап`ястях синці, на руках сліди крові.
Вказане повідомлення зареєстровано до ЖЄО Вишгородського ВП ГУНП в Київській області за № 1804. За результатами виїзду на місце СОГ та огляду трупа в присутності судмедексперта Ірпінського КОБ СМЕ при огляді трупа виявлено садна на верхніх та нижніх кінцівках трупа та тулубі.
Обґрунтовуючи клопотання прокурор вважає наявними підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років
Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ході розслідування встановлено, що ОСОБА_6 являючись працівником правоохоронного органу, а саме поліцейським роти № 2 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП БИ України, володіючи знаннями у сфері юриспруденції, тактикою та методами виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, зокрема отримання неправомірної вигоди, володіючи зв`язками в правоохоронних органах, має фінансову та фізичну можливість на будь-якій стадії кримінального провадження переховатися від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення кримінального покарання. Зазначені відомості свідчать про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства та/або суду.
Зважаючи на тяжкість та зухвалість інкримінованого підозрюваному діяння, а також на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, вчинятиме дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час досудовим розслідуванням не завершено, що значно вплине на процес доказування вини підозрюваного.
Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе лише шляхом проведення допитів родичів потерпілих та свідків. Таким чином, у органа досудового слідства є достатньо даних вважати, що використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний має можливість впливати на потерпілого, свідків, інших осіб, з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення від кримінальної відповідальності.
Існує вірогідність того, що підозрюваний використовуючи своє матеріальне становище та соціальні і професійні зв`язки може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, здійснюючи вплив на неупередженість, самостійність і незалежність слідчого і прокурора у кримінальному провадженні.
Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, відсутність ризиків, на які посилається прокурор в клопотанні, та доказів, які б обґрунтовували повідомлену підозру або зазначені ризики.
Дослідивши матеріали та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку сторін провадження, надходжу до наступних висновків.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 матиме змогу не виконувати процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: матеріалами перевірки КМУ ДВБ НПУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 22.02.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 22.02.2019; протоколом огляду від 22.02.2019 мобільного телефону ОСОБА_22 .
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, разом з тим, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 міцність соціальних зав`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та майновий стан., а також враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено міру покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з огляду на високий рівень суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, а також те, що до підозрюваного під час судового розгляду клопотання був застосований привід його до судового засідання, зазначені обставини дають достатні підстави вважати про існування викладених вище ризиків.
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.
Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Центрального апарату ДБР ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з 28.02.2019 року по 28.04.2019 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1