ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт направлений з Харківської місцевої прокуратури № 2 за результатами досудового розслідування Київського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002408 від 23 травня 2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, Українця, не одруженого, із середньо - технічною освітою, не працюючого, раніше судимого за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2014 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.08.2014 року вирок змінено, призначено покарання за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23 травня 2019 року приблизно о 19-40 годині ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вулиця Скрипника, 7, приміщення "Копіцентру", маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, переконавшись у тому, що його діями ніхто не спостерігає та ніхто не завадить, взявши ключ від шухляди столу в якій знаходились грошові кошти викрав із каси магазину грошові кошти на загальну суму 7932 гривень, після чого його дії були викриті працівником "Копіцентру", розуміючи що його дії викриті ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, та з метою довести свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами які він викрав із шухляди столу відштовхнувши двері приміщення в якому він знаходився став втікати з місця події, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником поліції, який побачив що той втікає, затримав ОСОБА_5 з грошовими коштами, якими він намагався заволодіти.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини його вчинення.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) вчинений повторно.

Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, суд вважає доведеною в повному обсязі.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує, покарання є щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, з середньо-технічною освітою, не одруженого, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується формально-позитивно.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Потерпілим цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати кримінального провадження по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 був обраний у вигляді тримання під вартою в ДУ " Харківський слідчий ізолятор". Судом було визначено заставу відповідно до ст.182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 грн.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з 24 травня 2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання, зарахувавши час тримання під вартою з 24 травня 2019 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню відбуття покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1