Справа № 184/2128/19
Номер провадження 1-кп/184/254/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000677 від 17.09.2019 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, інвалід 2 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 27.07.2004 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 141 ч. 2, ст. 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 17.05.2005 року звільнився за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ умовно-достроково на не відбутий термін 2 роки 2 місяці 1 день;

- 12.10.2006 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі;

- 23.11.2006 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі. 26.05.2018 року звільнився з Херсонської ВК №61 по відбуттю строку покарання, судимість не погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , проходячи по ґрунтовій дорозі, що йде від с. Перевізькі Хутори до м. Покров Дніпропетровської області, через територію Олександрівського кар`єру АТ «Покровський ГЗК», на землі побачив предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати РГД-5 та предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на запал до гранати. Зрозумівши, що дані предмети є корпусом гранати РГД-5 та запалом до неї, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне носіння, придбання вказаної вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а саме в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року зі змінами, внесеними згідно з Наказом. Міністерства внутрішніх справ № 372 від 04.05.2018 року.

В той же час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння, придбання вибухової речовини та вибухового пристрою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв знайдені ним корпус гранати РГД-5 та запал до неї, чим незаконно придбав вибухову речовину та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, носіння вибухової речовини та вибухового пристрою, знайдений ним корпус гранати РГД-5 та запал до неї, поклав у кишеню одягнених на ньому штанів та почав носити з собою без передбаченого законом дозволу.

17.09.2019 року о 10 годині 50 хвилин біля будинку № 4 по вул. Героїв України у м. Покров Дніпропетровської області працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області на підставі ст. 260 КУпАП затримано ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Під час особистого огляду ОСОБА_3 у правій боковій кишені одягнених, на ньому джинсів виявлено та вилучено предмет, схожий на корпус гранати РГД-5 та запал до неї. Згідно висновку експерта № 13/5.2/342 від 27.09.2019 року вилучені у ОСОБА_3 предмети є:

- конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5;

- уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2.

Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, та уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, виготовлені промисловим способом.

Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, та уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, які ОСОБА_3 носив, придбав без передбаченого законом дозволу, придатні для здійснення вибуху.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 17.09.2019 року приблизно о 08 годині на території Олександрівського кар`єру АТ «Покровський ГЗК» знайшов корпус гранати РГД-5 та запал до гранати. Поклав у кишеню штанів та носив з собою без дозволу. В той же день приблизно о 10.50 годині біля будинку №4 по вул. Героїв України його затримали працівники поліції, які під час огляду виявили та вилучили гранату та запал до неї. У вчиненому щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у носінні, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.263 КК України як носіння, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та органу пробації не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря фтизіатра з діагнозом: активний туберкульоз легень з розширеною резистентністю у фазі розпаду, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, інвалід 2 групи, а також обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, наявність пом`якшуючих покарання обставин, таких як щире каяття та визнання вини, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній у виді особистого зобов`язання.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 942 грн. 06 коп.

Речові докази по справі: - уламки від корпусу гранати та кільце від запалу, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Покровського ВП після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1