У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника Білоцерківської ВК №35 ОСОБА_6
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого 23 листопада 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року по 01 вересня 2017 року та з 28 січня 2017 року по 24 березня 2017 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, українця, громадянин України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працювавшого, проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.07 березня 1996 року Військовим судом Львівського гарнізону за ст.240 п. а КК України на З роки дисциплінарного батальйону. Звільнений із залу суду.

2.28 липня 1999 року Мінським райсудом м. Києва за ст.ст.140 ч.3, 46-1 КК України на З роки позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

3.11 квітня 2000 року Жовтневим райсудом м. Києва за ст.ст.140 ч.3, 43 КК України на З роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25 червня 2002 року умовно - достроково на 1 рік 1 місяць 13 днів, ст.81 КК України.

4.23 березня 2004 року Оболонським райсудом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11 березня 2005 року умовно - достроково на 3 місяці 09 днів, ст.81 КК України.

5.20 вересня 2006 року Фастівським міським судом Київської області за ст.186 ч.2 КК

6.України на 4 роки позбавлення волі. Даних про звільнення не має.

7.25 серпня 2010 року Городнянським райсудом Чернігівської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. 19 січня 2012 року на підставі ст.82 КК України не відбуту частину покарання замінено на 1 рік 4 місяці обмеження волі. Звільнений 15 червня 2012 року умовно - достроково на 11 місяців 06 днів, ст.81 КК України.

8.24 березня 2017 року Оболонським райсудом м. Києва за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на 3 роки. 06 вересня 2017 року вирок скасовано в частині призначення покарання, засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі. (Не звільнявся).

9.01 серпня 2017 року Подільським райсудом м. Києва за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 70, 72 ч.5 КК України на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 09 січня 2018 року вирок приведено у відповідність до КК України вважати засудженим за ст.ст.15 ч.2 185 ч.2, 15 ч.2 185 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі, не звільнявся.

10. 23 листопада 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року по 01 вересня 2017 року та з 28 січня 2017 року по 24 березня 2017 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії.

Початок строку: 08 червня 2017 року. Кінець строку: 25 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст.81 КК України.

Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав та пояснив, що весь час в місцях позбавлення волі працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті, постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року переведений на дільницю соціальної реабілітації при колонії, думку захисника ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_4 за час відбування покарання у державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має три заохочення, стягнень не має, постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії, на даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті, відношення до праці добре, за час відбування покарання на дільниці соціаль ної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що має 2 заохочення, стягнень не має, за час відбування покарання навчався в навчальному центрі при Білоцерківській ВК №35 та отримав кваліфікацію слюсара-сантехніка II розряду, думку представника Білоцерківської ВК та прокурора, які не заперечують проти задоволення клопотання засудженого, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що у клопотанні слід відмовити, з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений 23 листопада 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року по 01 вересня 2017 року та з 28 січня 2017 року по 24 березня 2017 року, на підставі ст.72 ч.5 КК України. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. Початок строку: 08 червня 2017 року. Кінець строку: 25 листопада 2020 року.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 30 червня 2017 року. Утримуючись в Київському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 02 листопада 2017 року. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 3 заохочення, стягнень не має. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. На даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що має 2 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_4 підвищує свої професійно - технічні навички, а саме: навчався в навчальному центрі при Білоцерківській виправній колонії № 35 та отримав кваліфікацію слюсара - сантехніка II розряду, також підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими родичами, приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», бере участь у роботі самодіяльних організацій засуджених ДСР. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові умисні злочини.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст.81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, позицію ОСОБА_4 щодо відсутності розкаяння у вчинені ним злочину, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки незважаючи на неодноразові звільнення від відбування покарання, раніше умовно-достроково, проявлений судом неодноразово гуманізм до ОСОБА_4 , останній знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст.371 ч.3, ст.539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст. 371, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12 листопада 2019 року о 08 годині 50 хвилин.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1