Справа №585/1298/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/108/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 585/1298/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_11 просить змінити ухвалу суду та зарахувати йому в строк відбування покарання час його передачі в Україну з 03.11.2017 по 24.03.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки в цей період часу він перебував в установах попереднього ув`язнення для участі в судових розглядах щодо його переведення.

03.04.2018 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 07.11.2015 по 06.12.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також засудженим додаткового була подана заява про зарахування в строк відбування покарання час його передачі до України з 03.11.2017 по 24.03.2018 із розрахунку день за два.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.07.2018 клопотання засудженого ОСОБА_9 задоволено частково та зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 07.11.2015 по 25.11.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та період часу з 17.01.2018 по 14.03.2018 із розрахунку день за день, а в іншій частині заяви відмовлено, оскільки на підставі ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зарахуванню підлягає лише строк попереднього ув`язнення, в той час як засуджений просив зарахувати час його етапування в Україну для відбування покарання після набрання вироку відносно нього законної сили.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили змінити ухвалу суду, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково клопотання засудженого ОСОБА_9 , суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зарахування останньому із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише час його попереднього ув`язнення з 07.11.2015 по 25.11.2016, оскільки час переведення засудженого до України для відбування покарання після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, а тому і не підлягає зарахуванню із розрахунку, визначеного у ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та відповідають вимогам кримінального закону.

Так, згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п.«ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження вироком Смолевичського району Мінської області Республіки Білорусь від 02.09.2016 ОСОБА_9 засуджений за ч.4 ст.205 КК РБ до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного йому майна (вирок набрав законної сили 25.11.2016). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.08.2017 вказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України та постановлено вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.5 ст.185 КК до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 02.09.2016. 17.01.2018 засуджений прибув до Полтавської УВП № 23. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.03.2018 ОСОБА_9 зараховано в строк відбування покарання час тримання під вартою з 07.11.2015 по 01.09.2016.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 перебував під вартою з 07.11.2015 і вирок набрав законної сили 25.11.2016, то саме цей період часу є попереднім ув`язненням та саме він підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що в строк відбування покарання повинен бути зарахований також і час його переведення (етапування) до України для подальшого відбування покарання та участь в судових засіданнях у зв`язку з цим з 03.11.2017 по 24.03.2018, то вони не можуть бути прийнятими до уваги через їх необґрунтованість, оскільки вказаний період часу не охоплюється положеннями ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015), так як не включається у строк попереднього ув`язнення, що у відповідності до ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як було зазначено вище, вирок Смолевичського району Мінської області Республіки Білорусь від 02.09.2016 набрав законної сили 25.11.2016, і в цей же день закінчився строк попереднього ув`язнення в межах того кримінального провадження, а подальше переведення ОСОБА_9 до України для подальшого відбування покарання як особи, яка вже фактично його відбуває, не включається у строк попереднього ув`язнення та відповідно і не підлягає зарахуванню згідно ч.5 ст.72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015).

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування судового рішення, як про це постановлено питання ОСОБА_9 , ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4