Справа № 296/4647/19
УХВАЛА
Іменем України

21 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Житомирської області щодо недотримання вимог передачі матеріалів кримінального провадження № 0000122 від 21.11.2018 до відповідного підрозділу (органу) ДБР для продовження провадження,

ВСТАНОВИВ :

14.05.2019 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою, у якій просить

- визнати незаконною бездіяльність прокурора Житомирської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.11.2018, у зв`язку з недотриманням ним вимог щодо необхідності передачі вказаного провадження до відповідного підрозділу (органу) ДБР для продовження провадження;

- зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Житомирської області визначити підслідність у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.11.2018, у відповідності до вимог ст. 216 КПК України та положень ч.2 п.4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державне бюро розслідувань».

В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні СВ Управління СБ України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване за № 0000122 від 21.11.2018 за фактом вчинення співробітниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, потерпілим у якому є громадян ОСОБА_4 . Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокуратурою Житомирської області. 27.11.2018 набув чинності ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» норми якого є імперативними і підлягають прямому виконанню. Згідно ч.2 п.4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного закону матеріали кримінального провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування але підслідні ДБР, у тримісячний строк після початку здійснення ДБР функцій досудового розслідування (тобто до 27.02.2019) передаються до відповідного підрозділу (органу) ДБР для продовження провадження. Таким чином, у разі подальшого здійснення досудового розслідування слідчими СБУ призведе до визнання зібраних в ньому доказів недопустимими.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, адвокат ОСОБА_3 та слідчий в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_6 подали заяви про розгляд скарги у їх відсутності, вимоги підтримали, просили задовольнити (а.с.8,10).

Прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 подав до суду заяву, у якій просив у задоволенні скарги відмовити. Посилаючись на те, що вказане кримінальне провадження зареєстроване до ЄРДР 21.11.2018, а саме до початку діяльності органу Державного бюро розслідування, а також на інтереси слідства у ньому, стадію, на якій на даний час перебуває кримінальне провадження, та те, що зі скаргою до суду заявник звернувся лише 14.05.2019. Крім того вказав, що норми КПК України на відміну від проваджень про злочин, підслідні Національному антикорупційному бюро України не заборонено доручати розслідування кримінальних правопорушень підслідних ДБР іншому органу досудового розслідування. Водночас зазначив, що потерпілий ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 до слідчого чи прокуратури з клопотанням про визначення підслідності до ДБР не зверталися. А тому, відсутні підстави для передачі вказаних матеріалів згідно вимог ст.216 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000122 від 21.11.2018, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Встановлено, що у провадженні СВ Управління СБ України в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР 21.11.2018 за №0000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Житомирської області.

З наданих слідим матеріалів кримінального провадження №0000122 від 21.11.2018 вбачається, що 23.01.2019 ОСОБА_4 звертався до прокуратури Житомирської області з клопотанням про вирішення питання про передачу даного кримінального провадження відповідному підрозділу (органу) ДБР для продовження провадження, та просив повідомити його про розгляд даного клопотання та прийняте рішення в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілий має право заявляти клопотання.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження клопотання потерпілого залишилося без відповіді і на даний час вимоги Закону України «Про Державне бюро розслідувань» уповноваженою особою прокуратури Житомирської області не виконано, що свідчить про наявність бездіяльності.

Враховуючи те, що передбачений ч. 2 п. 4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державне бюро розслідувань» термін передачі відповідного підрозділу (органу) ДБР матеріалів кримінальних проваджень, які на день набрання чинності цим Законом перебували в інших органах досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але підслідні ДБР, закінчився 27.02.2019, подальше здійснення досудового розслідування кримінального провадження слідчим відділом УСБУ в Житомирській області може призвести до того, що зібрані докази у ньому будуть визнані не допустимими під час розгляду справи по суті, так як вони отримані у невстановленому КПК порядку, а саме неналежним органом досудового розслідування.

За встановлених обставин скарга в частині зобов`язання уповноваженої службової особи прокуратури Житомирської області визнати підслідність кримінального правопорушення у кримінальному проваджені, зареєстрованому у ЄРДР за №0000122 у відповідності до вимог ст. 216 КПК України та положень ч.2 п.4 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення, Закону України "Про державне бюро розслідування" підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст.216 КПК України.

Стосовно вимог адвоката ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності прокурора Житомирської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.11.2018, то ч.2 ст.307 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги, а саме: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Оскільки вирішенн питання про визнання незаконною бездіяльності не входить до кола повноважень слідчого судді, скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Житомирської області виконати вимоги ч.2 п.4 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державне бюро розслідувань» у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за №0000122 щодо визначення підслідності кримінального правопорушення.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1