УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0002381 від 27.09.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002381 від 27.09.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування, а Генеральною інспекцією Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002381 від 27.09.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать органи прокуратури.

Згідно з положеннями ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 3 та 4 ст.19 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 регламентовано, що прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора; виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень, діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Крім того, ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що посадовим та службовим особам органів прокуратури заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 Кримінального кодексу України є особи, зазначені у п. 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники та заступники керівників державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Разом з цим встановлено, що 14.12.2015 на посаду прокурора Генічеської місцевої прокуратури призначено громадянина України ОСОБА_3 , який по теперішній час займає вказану посаду, та є представником влади, працівником правоохоронного органу та згідно примітки 2 до ст. 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Постановою від 01.02.2018 заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області визначено групу прокурорів Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, які здійснюватимуть нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000006 від 01.02.2018 за ч. 1 ст. 364 КК України, старшим групи прокурорів визначено прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 .

У невстановлений слідством час та місці прокурор Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 розробив злочинний план, спрямовану на вимагання та одержання від громадянина України ОСОБА_7 для себе неправомірної вигоди у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, за невжиття заходів, в ході розслідування кримінального провадження № 0000006, по скасуванню права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:005:0020), яка на праві власності належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Так, 10.09.2018 ОСОБА_3 , на виконання розробленого злочинного плану, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, здійснив виклик громадянина України ОСОБА_7 для участі у проведенні слідчої дії допиту.

В подальшому, 12.09.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи у службовому кабінеті Генічеської місцевої прокуратури за адресою: смт. Чаплинка, вул. Грушевського, 30, діючи умисно, з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди, в ході проведення допиту ОСОБА_7 повідомив останньому, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого встановлено, що згадана земельна ділянка, яка перебуває у власності дружини ОСОБА_7 , надана у 2010 році з порушенням вимог чинного законодавства України. Крім цього, в ході даного допиту ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що планує ініціювати в рамках розслідування згаданого кримінального провадження процедуру скасування проекту землеустрою щодо надання її у власність, в тому числі державного акту серії ЯЛ № 001203. При цьому ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_7 , що може не розпочинати процедуру скасування права власності на дану земельну ділянку в обмін на надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США до 10.10.2018.

У невстановлений слідством час у ОСОБА_3 виник умисел залучити до отримання неправомірної вигоди, у якості посередника, свого знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді начальника відділу у Чаплинському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, з метою конспірації своїх протиправних дій, який, в свою чергу, згідно розробленого злочинного плану та розподілу ролей, має здійснити вплив на ОСОБА_7 щодо передачі останнім неправомірної вигоди ОСОБА_3 , а також виконати посередницькі функції при передачі неправомірної вигоди від ОСОБА_7 до ОСОБА_3 .

В результаті попередньої змови між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 20.10.2018 ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив про необхідність зустрітися з останнім.

Того ж дня, близько 17 години 45 хвилин 20.10.2018 під час зустрічі поблизу торгового центру «Соняшник» за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, пр. Перемоги, 9, ОСОБА_4 , виступаючи у якості посередника, висловив вимогу ОСОБА_7 про необхідність передачі ОСОБА_3 неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, за невжиття заходів щодо ініціювання в рамках кримінального провадження № 0000006 скасування права власності на вищевказану земельну ділянку.

У подальшому, 24.10.2018 під час зустрічі, за участі ОСОБА_4 , поблизу магазину «Експрес» за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, смт. Чаплинка, вул. Богдана Хмельницького, 3, прокурор Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , висловив вимогу ОСОБА_7 до 01.11.2018 надати йому, за посередництвом ОСОБА_4 , неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, за невжиття заходів щодо ініціювання в рамках кримінального провадження № 0000006 скасування права власності на вищевказану земельну ділянку.

У послідуючому, 01.11.2018 близько 16 год., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Торгового центру «Соняшник», розташованому за адресою: Запорізька обл., м. Нова Каховка, пр. Перемоги, 9, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України на 01.11.2018 складає 56 237,664 (п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять сім) гривень. Після чого, ОСОБА_4 був затриманий слідчим Служби безпеки України.

01.11.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Згідно листа ВБКОЗ УСБУ в Херсонській області вих. № 71/14/141-3299, а саме реєстраційної картки транспортного засобу, встановлено, що автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 паспорт громадянина України серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 22.10.2016 Чаплинським РС УДМС України в Херсонській області.

З метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також для забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий звернувся з зазначеним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду було отримано заяву від слідчого ОСОБА_10 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0002381, в якій він просить розглядати клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, у його відсутність. Просить накласти арешт на зазначене майно з метою конфіскації, як виду покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заяву слідчого, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0002381 від 27.09.2018 вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002381 від 27.09.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження таким майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1