ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0001964 від 07.05.2014 року, № 0005725 від 27.12.2014 року, № 0000641 від 16.02.2015 року за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 12.02.2014 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185КК України до штрафу у сумі 850 грн., який сплачено,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 06 травня 2014 року, приблизно о 12 год. 27 хв., знаходячись у приміщенні супермаркету „Варус-1, розташованому в ТЦ „Терра за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Панікахі, 15, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, викрав майно ТОВ „Омега, а саме масло вершкове «Рудь Вологодське», у кількості 8 пачок, вартістю 18 грн. 99 коп. за одну пачку, на загальну суму 151 грн. 92 коп., заподіявши збиток ТОВ „Омега на вказану суму. Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітниками охорони при виході з магазину.
26 грудня 2014 року, в період часу з 13 год. 16 хв.до 13 год. 31 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні гіпермаркету „Епіцентр, розташованому за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Запорізьке шосе, 62-к, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, викрав майно ТОВ „Епіцентр-К, а саме: жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 2 розмір,grefit, в кількості 1 шт., вартістю 60 грн. 10 коп., жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 2 розмір,nero, в кількості 1 шт., вартістю 60 грн. 10 коп., жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 3 розмір, bronz, в кількості 3 шт., вартістю 60 грн. 10 коп. за 1 шт., на загальну суму 180 грн. 30 коп., жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40»3 розмір, nero, в кількості 2 шт., вартістю 60 грн. 10 коп. за 1 шт., на загальну суму 120 грн.20 коп., жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 4 розмір, bronz, в кількості 1 шт., вартістю 60 грн. 10 коп., жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 5 розмір,nero, в кількості 1 шт., вартістю 60 грн. 10 коп., а всього на загальну суму 540 грн. 90 коп., чим спричинив шкоду ТОВ „Епіцентр-К на вказану суму.Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітниками охорони при виході з магазину.
15 лютого 2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні супермаркету „Варус-6, розташованому в ТРЦ „Терра за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду, 118-д, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав майно ТОВ „Омега, а саме шоколад «Фрей» молочний з мигдалево-медовою нугою вагою 100 г., штрих код 699, в кількості 15 шт., вартістю 509 грн. 85 коп., заподіявши збиток ТОВ „Омега на вказану суму. Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітниками охорони при виході з магазину.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2018 року відносно ОСОБА_7 змінити, виключивши із вступної частини вироку відомості про судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року. Скасувати обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції у вступній частині вироку відносно ОСОБА_7 безпідставно зазначив судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012, яка відповідно до ч. 1 ст. 89 КК України є погашеною, а у резолютивній частині вироку вказано про обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, хоча під час судового засідання сторона обвинувачення та захисту не зверталася з клопотанням до суду щодо обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до неї просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким його виправдати.
Мотивуючи свої вимоги, посилається на те, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповною мірою здійснив судовий розгляд, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд під час розгляду справи не звернув увагу, що слідчі дії, а саме одночасні допити зі свідком ОСОБА_9 26.03.2015 року (с. 43), зі свідком ОСОБА_10 26.03.2015 року (с. 56), зі свідком ОСОБА_11 15.04.2015 року (с. 62) проводилисьза відсутності адвоката, його прохання про залучення захисника (адвоката) були проігноровані, та порушив встановлений ним порядок дослідження доказів, що унеможливило отримання достовірної інформації про докази невинуватості апелянта. Також ОСОБА_7 вказує, що ухвалений 6 березня 2018 року вирок був оголошений у його та прокурора відсутність, що, на думку апелянта, свідчить про суттєве порушення норм процесуального права, а суд, призначаючи покарання, невірно визначив його розмір, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 3 ст. 68 КК України.
В обгрунтування своєї невинуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів вказує, що на відеозапису видно, що куртка в якій він ходить по території магазину „Варус-1, що розташований в м.Дніпро по вул.Панікахи, 15, в ТЦ «Терра», «начебто з 8 пачками масла «Рудь Вологодське», сидить на ньому рівно без будь яких перекосів. А вже коли проводився слідчий експеримент (протокол слідчого експерименту від 28.05.2014 року), на фото видно, що при поміщені до його куртки 8 пачок вершкового масла куртка сидить на ньому з перекосом.
В приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» він мав намір придбати речі побуту, серед яких були жіночі колготки, але рухаючись до каси виклав їх, так як сумнівався в розмірі. На касі сплатив за придбаний товар, після чого до нього підійшли охоронці та попросили пройти в кімнату охорони, на що він погодився. Коли зайшли в кімнату, він виклав придбаний товар та сидів на стільці. Через деякий час до кімнати охорони зайшов ще один працівник гіпермаркету «Епіцентр» та сказав подивитись під стіл. Там лежали пара жіночих колготок, скріплених резинкою, які йому наказали підняти. Потім сказали, що або він їх купує, або викликають поліцію і він наполіг на виклику працівників поліції. Стосовно звинувачень у крадіжці шоколадок з магазину «Варус» зазначив, що 15.02.2015 року, купуючи продукти харчування в магазині «Варус», взяв пусту коробку з під шоколаду, яку одразу виклав на стіл, коли зайшов до кімнати охорони, де працівники поліції, на його думку, напевно замінили її на повну.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляцію прокурора залишити без задоволення, позицію прокурора, яка просила задовольнити апеляцію сторони обвинувачення та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а доводи, викладені в апеляції обвинуваченого, щодо його невинуватості у вчиненні інкримінованих злочинів не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження згідно з правилами ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.
Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та технічного запису судового розгляду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи, тому твердження в апеляції обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
З викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_7 доводами про непричетність його до вчинення інкримінованих йому злочинів, колегія суддів погодитись не може. Ці заперечення проти звинувачення детально розглядалися судом першої інстанції і спростовані наведеними у вироку доказами.
Так, вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, - закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих під час судового засідання поясненнях учасників судового провадження перевіркою наданих матеріалів не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Визнаючи ОСОБА_7 винним у скоєнні вищезазначеного злочину, суд навів переконливі судження в обґрунтування цього висновку.
Зокрема, суд обґрунтовано поклав в основу вироку :
-по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, 06.05.2014 року в супермаркеті «Варус-1», який розташований в м.Дніпро на вул.Панікахи,15:
покази свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником служби безпеки ТОВ «Омега» в супермаркету «Варус-1». В кінці квітня 2014 року службою охорони було встановлено, що хтось вчиняє крадіжки вершкового масла. Під час перегляду відеоархіву було виявлено худорлявого чоловіка, одягненого у куртку пісочного кольору, який неодноразово викрадав масло. Цим чоловіком був обвинувачений ОСОБА_7 . Масло почали контролювати. 06.05.2014 року він перебував в супермаркеті «Варус-1», який розташований в м. Дніпро на вул. Панікахи,15. До супермаркету зайшов ОСОБА_7 , який у відділі сухофруктів набрав пакетів та пішов у відділ заморозки, де взяв масло та поклав його в корзину, а потім пройшов у відділ випічки, де сховав пакет з маслом під куртку і пішов на касову зону.На касі він за якийсь товар сплатив і направився до виходу, де його зупинив співробітник охорони ОСОБА_13 , який привів його до стойки адміністратора. На його питання ОСОБА_7 повідомив, що при ньому нічого не має. Він запропонувавйому пройти до службового виходу. Коли вони проходили повз касу №22, яка в той день не працювала і ніякого товару на ній не було, ОСОБА_7 викинув на стойку каси пакунок перетягнутий резинкою для грошей, який впав на підлогу. В пакунку було 8 пачок масла вершкового «Рудь Вологодське», нестача якого була виявлена під час інвентаризації товару. ОСОБА_7 завели до службового приміщення і викликали співробітників поліції.
Зазначені покази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює охоронцем супермаркету «Варус-1», який розташований по вул.Панікахи,15 в м.Дніпро. 06.05.2014 року вона перебувала на робочому місці, до службового входу, де вона несла чергування, підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які супроводжували раніше невідомого їй ОСОБА_7 . ОСОБА_12 ніс в руках пакунок і поклав його на стіл. В пакеті знаходилось 8 пачок масла вершкового, які було перев`язано резинкою для грошей. ОСОБА_7 заявив, що масло йому не належить. Коли вона передивилась відеозапис з камер відеоспостереження,вона побачила, що ОСОБА_7 викрав масло, а потім, коли він проходив повз касу №22, він викинув пакет з маслом на стійку каси.
Дані покази свідків не суперечать і поясненням свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює у відділі служби безпеки супермаркету «Варус-1», який розташований по вул.Панікахи,15 в м.Дніпро. 06.05.2014 року, в обід, він перебував на робочому місці, від оператора відеонагляду ОСОБА_15 він отримав повідомлення з описом чоловіка, якийпройшов касу не сплативши за масло, яке він брав у торговому залі. За описом він підійшов до обвинуваченого, якому запропонував пройти до стойки адміністратора, де спитав у нього, чи за весь товар він сплатив. ОСОБА_7 сказав, що він сплатив за весь товар. Він провів рукою по куртці обвинуваченого і відчув, що під курткою схований пакет. Після цього, ОСОБА_12 , який знаходився біля адміністратора, запропонував пройти до службового приміщення. Коли вони проходили повз касу № 22, ОСОБА_12 йшов першим, ОСОБА_7 другим, а він за обвинуваченим, ОСОБА_7 викинув на стійку каси пакунок, в якому були пачки масла. Він одразу це помітив, так як масло було упаковане у червону обгортку і знаходилось у прозорому пакеті. Він повідомив про це ОСОБА_12 , який підняв пакет з маслом і пішов разом з обвинуваченим до службового приміщення, а вінповернувся на своє робоче місце.
До того ж свідок ОСОБА_15 судовому засіданні пояснив, що він працює у відділу безпеки супермаркету «Варус-1», який розташований по вул.Панікахи,15 в м.Дніпро. 06.05.2014 року ,в обід, він перебував на робочому місці, а саме в кімнаті, де розташовані моніториз відеонагляду. Він побачив як обвинувачений ОСОБА_7 зайшов в торговий зал. Він звернув на нього увагу, оскільки під час перегляду відеоархівів він виявив, що ОСОБА_7 неодноразово заходив в магазин і вчиняв крадіжку вершкового масла. Знаходячись в магазині, обвинувачений взяв з холодильника пачки масла і поклав їх до кошика та пішов до відділу випічки. У відділі випічки він переклав товар з корзини в пакет, а потім сховав пакет під одяг. На моніторі було чітко видно, як ОСОБА_7 бере червоні пачки масла, кладе їх у корзину, вони там лежать, а потім у відділу випічки він складує товар і ховає його під одяг, і коли він вже йде до каси, то в корзині товару у червоній обгортці не має. Він повідомив про це ОСОБА_13 , який затримав обвинуваченого за касою і провів до стойки адміністратора. По монітору він бачив, як обвинувачений проходячи повз касу № 22, яка в той день не працювала, дістав з-під куртки пакет з товаром у червоній обгортці і викинув його на касову стойку, а сам пішов далі.

-по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, 26.12.2014 року в гіпремаркеті «Епіцентр», який розташований по вул.Запорізьке Шосе, 62-к в м.Дніпро :
пояснення свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником начальника служби безпеки ТОВ „Епіцентр-К. 26.12.2014 року він знаходився на своєму робочому місці, в гіпремаркеті «Епіцентр», який розташований по вул.Запорізьке Шосе, 62-к в м.Дніпро. Старшим зміни охорони ОСОБА_17 йому було повідомлено, що невідомий чоловік намагається викрасти товар. По камерам відеоспостереження було видно, як ОСОБА_7 брав жіночі колготки та складав їх в кошик для покупок, потім за допомогою резинки для грошей він їх перетягнув та сховав під одяг. ОСОБА_7 виходив з магазину через вихід «без товару». Обвинувачений був затриманий охоронцями гіпермаркету ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які провели його до службового приміщення, де ОСОБА_7 заліз під куртку, вийняв якийсь пакунок і сів на нього. Це були упаковки жіночих колгот. Після цього була проведена інвентаризація, в ході якої було виявлено нестачу даної групи товару.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працює у відділі державної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровської області. 26.12.2014 року він знаходився на чергуванні в кімнаті поліції, в гіпермаркеті «Епіцентр», розташованого по вул.Запорізьке Шосе, 62-к, в м.Дніпро. По рації йому повідомили, що по камерам спостереження виявили чоловіка, який викрав товар і направився до виходу. За описом чоловіка, він побачив біля виходу обвинуваченого ОСОБА_7 . Він разом з охоронцями ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підійшли до обвинуваченого та попросили показати чек і повідомити чи має він при собі не сплачений товар. ОСОБА_7 сказав, що несплаченого товару він не має. Після чого йому було запропоновано пройти в службове приміщення. Коли вони зайшли в кабінет, ОСОБА_7 швидко дістав з-під верхнього одягу пакунок і сів на нього. Це були жіночі колготки, які були перетягнуті резинкою для грошей. ОСОБА_7 заперечував, щоце його колготки. Після цього були викликані співробітники поліції. До обвинуваченого ніхто ні фізичне, ні психологічне насилля не застосовував.
Вищезазначені покази цілком узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в гіпермаркеті «Епіцентр», розташованого по вул.Запорізьке Шосе, 62-к, в м.Дніпро. 26.12.2014, він знаходився на своєму робочому місці та спостерігав за моніторами з камер відеоспостереження. З ним зв`язався ОСОБА_18 , який перебував у торговій залі, та повідомив, що в залі є невідомий чоловік, який веде себе підозріло і попросив прослідкувати за ним. Він знайшов на камерах відеоспостереження за описом ОСОБА_7 , який знаходячись у відділі жіночого одягу, взяв пачки жіночих колготі поклав їх у кошик для товару. При цьому, він звернув увагу, що ОСОБА_7 взяв колготки і не роздивляючись їх, поклав до кошика. Потім було видно, як обвинувачений робить якісь маніпуляції з товаром у кошику. Як потім стало відомо, він перетягнув пачки колгот резинкою для грошей. Після цього обвинувачений направився до кас. На камерах було видно, що по дорозі він товар ніде не залишав. Про це він повідомив охороні, яка затримала обвинуваченого на виході з магазину. ОСОБА_7 завели до службового приміщення, де також є камера відеоспостереження. Знаходячись у службовому приміщенні, ОСОБА_7 достав пакет та сів на нього, але пакет упав на підлогу. Це були перетягнуті резинкою жіночі колготки. До кімнати запросили продавця, який ідентифікував товар, як такий, що продається в Епіцентрі. У службовому приміщенні до обвинуваченого ні фізичне, не психологічне насилля ні ким не застосовувалося.
Підтверджується зазначене вище і показами свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований по вул. Запорізьке Шосе, 62-к в м.Дніпро. 26.12.2014 року він знаходився на своєму робочу місці та побачив ОСОБА_7 , який вів себе підозріло, він весь час озирався. Він повідомив про це ОСОБА_21 та попросив прослідкувати за обвинуваченим по моніторам. Потім він побачив, як ОСОБА_7 взяв пакунки з жіночими колготками та поклав їх до корзини, потім взяв чоловічі шкарпетки. Він помітив, як ОСОБА_7 зняв з лівої руки різнокольорові резинки, взяв жіночі колготи і перемотав їх резинкою. Після чого ОСОБА_7 пішов на касову зону, де оплатив тільки за шкарпетки, а колготки не виклав. Він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підійшли до ОСОБА_7 та попросили показати чек і повідомити чи має він при собі не сплачений товар, він відповів, що несплаченого товару він не має. Після чого йому було запропоновано пройти в службове приміщення,девін побачив як ОСОБА_7 достав правою рукою з лівого боку одягу стопку колгот і сів на них, але вони упали на підлогу під стіл. Коли обвинуваченого попросили підняти пакунок, він відмовився і сказав, що пакунок не його. Після чого були викликані співробітники поліції. До обвинуваченого ні фізичне, ні психологічне насилля ніхто не застосовував, оскільки всі присутні знали, що в кімнаті ведеться відеоспостереження.
Не суперечать вищенаведеним свідченням і пояснення свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований по вул. Запорізьке Шосе, 62-к, в м. Дніпро. 26.12.2014 року, в обід, він знаходився на своєму робочу місці. Йому повідомили, що невідомий чоловік намагається викрасти товар. Він разом з охоронцями ОСОБА_18 та ОСОБА_20 за описом затримали ОСОБА_7 та попросили показати чек і повідомити чи має він при собі не сплачений товар, він сказав, що несплаченого товару він не має. Після чого обвинуваченому було запропоновано пройти в службове приміщення. Коли ОСОБА_7 зайшов у кімнату, він дістав із-під одягу стопку жіночих колготок, які були перетягнуті резинкою, і сів на них. Коли його попросили віддати товар, обвинувачений піднявся і колготки впали на підлогу під стіл. Підняти пакунок ОСОБА_7 відмовився і повідомив, що пакунок не його. Після чого були викликані співробітники поліції. До обвинуваченого ні фізичне, ні психологічне насилля ніхто не застосовував, оскільки всі присутні знали, що в кімнаті ведеться відеоспостереження.
-по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, 15.02.2015 року в супермаркеті «Варус-6», який розташований в ТРЦ «Терра», за адресою:м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, 118-Д :
пояснення свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником охорони супермаркету «Варус-6», який розташований в ТРЦ «Терра», за адресою:м.Дніпро, вул.ГероївСталінграду, 118-Д. 15.02.2015 року, приблизно о 20 год. 45 хв., він знаходився на своєму робочому місці, йому зателефонував оператор відео нагляду ОСОБА_23 та повідомив, що в магазин зайшов чоловік, який, як було встановлено при перегляду відеоархіву, постійно викрадав шоколад. Це був обвинувачений ОСОБА_7 . За ним почали спостерігати. ОСОБА_7 пройшов у відділ продажу цукерок, де взяв з прилавку коробку, у якій знаходилисьплитки шоколаду, одну шоколадку і поклав їх у кошик для товару. Знаходячись у хлібному відділі, він взяв з кошика коробку з шоколадками та сховав її собі під куртку. Далі він походив по відділам і направився до каси. На касі він розплатився за одну шоколадку, лаваш та молоко і вийшов за касову зону, де був зупинений охоронцем ОСОБА_10 . У службовому приміщенні ОСОБА_7 з-під куртки витягнув коробку, в якій було 15 штук шоколадок, та поклав її на стіл, на питання чи може він оплатити за товар, вінсказав, що ні. Після чого були викликані співробітники поліції. Після цього була проведена інвентаризація, в ході якої було виявлено нестачу шоколаду «Фрей» у кількості 15 шт. Твердження обвинуваченого, що він взяв на прилавку пусту коробку з-під шоколаду, вважає надуманими, оскільки пусті коробки одразу убираються з прилавку. При виявлені крадіжки, яку вчинив ОСОБА_7 , в магазині були присутні, як покупці, працівники поліції, які провели обвинуваченого до службового приміщення. При цьому, з їх поведінки було видно, що вони вперше бачать обвинуваченого і раніше з ним знайомі не були. Коли він зайшов до службового приміщення, де знаходився до приїзду слідчо-оперативної групи ОСОБА_7 та працівники поліції, в кімнаті було тихо, ОСОБА_7 був спокійний і не заявляв, що до нього застосовувався будь-який тиск з боку працівників поліції.
Ці пояснення цілком підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником начальника охорони в супермаркеті «Варус-6», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, 118 Д. 15.02.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він знаходився на своєму робочому місці. В цей час він побачив як ОСОБА_10 зупинив обвинуваченого ОСОБА_7 . Коли він до них підійшов, охоронець сказав, що обвинувачений викрав коробку з шоколадом і вона в нього під курткою. Вони провели обвинуваченого до службового приміщення, де запропонували йому покласти на стіл неоплачений товар. Обвинувачений дістав із-під куртки коробку, в якій знаходилось 15 шоколадок. Після чого було викликано співробітників поліції.
Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 також повністю узгоджуються з вищевикладеними свідченнями. Так, останній пояснив, що він працює охоронцем в супермаркеті «Варус-6», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Героїв Сталінграду, 118 Д. 15.02.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він знаходився на своєму робочому місці в моніторній кімнаті, по камерам відеонагляду він побачив, що обвинувачений ОСОБА_7 знаходиться у відділі цукерок, взяв з прилавку коробку з шоколадками та поклав її у кошик для покупок і пішов до хлібного відділу. Знаходячи у хлібному відділі, обвинувачений у кутку взяв з кошика коробку з шоколадками та сховав її собі під верхній одяг. Потім він взяв лаваш, молоко і одну плитку шоколаду і направився до каси. Він повідомив про дії обвинуваченого ОСОБА_10 . ОСОБА_7 , знаходячись на касі оплатив за молоко, лаваш та одну шоколадку. За касовою зоною обвинувачений був зупинений охоронцем ОСОБА_10 та спроваджений до службового приміщення.
Не суперечать зазначеним вище поясненням з приводу даного епізоду і покази свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в супермаркеті «Варус-6», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.ГероївСталінграду, 118 Д. 15.02.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він знаходився на своєму робочому місці, біля кас. З ним зв`язався ОСОБА_23 , який описав чоловіка, який знаходячись у відділі цукерок, взяв з прилавку коробку з шоколадками, а потім знаходячись у хлібному відділу сховав цю коробку собі під одяг. По опису він побачив обвинуваченого, який оплатив на касі одну шоколадку, лаваш і молоко та направився до виходу з магазину. Він підійшов до ОСОБА_7 та спитав, чи є при ньому не сплачений товар. Обвинувачений сказав, що ні. В цей час до них підійшов старший зміни ОСОБА_24 , з яким вони провели обвинуваченого до службового приміщення, а він повернувся на своє робоче місце.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених злочинах, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даній кримінальній справі. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання свідків, та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції обвинуваченого.
Всі вищевикладені показання узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 06.05.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно якого оглянуто приміщення магазину «Варус», який розташований в ТЦ „Терра за адресою: м.Дніпро, вул.Панікахі, 15, де біля входу в магазин розташовані каси та касові зони, в торговому залі холодильники з товаром, серед якого знаходиться вершкове масло «Вологодське» ТМ «Рудь» (т.1, а.с.6-9);
- протоколом огляду від 06.05.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно якого в приміщенні магазину «Варус», який розташований в ТЦ „Терра за адресою: м.Дніпро, вул.Панікахі, 15, було оглянуто прозорий пакет, в якому знаходилось вісім пачок вершкового масла «Вологодське Рудь», пакет перетягнутий резинкою (т.1,а.с.10-12);
- довідкою ТОВ «Омега» від 06.05.2014, відповідно якої вартість масла «Рудь Вологодське», в кількості 8 пачок, складає 18 грн. 99 коп. за одну пачку, на загальну суму 151 грн. 92 коп. (т.1, а.с.16);
- актом контрольного перерахунку залишку товару від 06.05.2014, відповідно якого в магазині „Варус-1, що розташований в м.Дніпро по вул.Панікахи, 15, в ТЦ «Терра», виявлена нестача товару: масла «Рудь Вологодське», в кількості 8 пачок (т.1, а.с.17);
- протоколом огляду від 23.05.2014, відповідно якого в присутності ОСОБА_7 було переглянуто записи камер відеоспостереження магазину «Варус-1», на яких зафіксовано пересування обвинуваченого по торговельній залі магазину, де останній знаходячись у відділку продажу молочних продуктів, двічі нахиляється і бере товар, який потім в у відділку випічки перекладає і йде до каси, а потім проходячи повз касу зі співробітниками магазину рукою кидає пакунок на касу і йде далі (т.1, а.с.57-58);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2014 та фототаблицею до нього, відповідно якого представник ТОВ «Омега» ОСОБА_12 в приміщенні магазину «Варус», який розташований в ТЦ „Терра за адресою: м.Дніпро, вул.Панікахі, 15, показав та розказав механізм викрадення ОСОБА_25 , що мав місце 06.05.2015, продемонструвавши, що у руці розміщується 4-ри упаковки масла, які потім ОСОБА_7 поклав у пакет, та вказав на місце на касі № 22, де ОСОБА_7 скинув масло, вказавши на стойку з шоколадними виробами, яка має уклон до полу (т.1, а.с.74-81);
- відеозаписом, який знаходиться на диску DVD + R, який визнано речовим доказом (т.1, а.с.56) і який було відтворено в судовому засіданні, на якому зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись в торговому залі магазину „Варус-1 взяв вершкове масло, знаходячись у відділку випічки сховав його та пройшов касову зону не сплативши за нього. Також на відеозапису зафіксовано, як обвинувачений проходячи у супроводі працівників магазину через касу викинув пакет;
-актом контрольного перерахунку залишку товару від 26.12.2014, відповідно якого в гіпермаркеті „Епіцентр, що розташований в м.Дніпро по вул.Запорізьке шосе, 62-к, виявлена нестача товару: жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 2 розмір,grefit, в кількості 1 шт.; жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 2 розмір,nero, в кількості 1 шт.; жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 3 розмір, bronz,в кількості 3 шт.; жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40»3 розмір, nero,в кількості 2 шт.; жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 4 розмір, bronz, в кількості 1 шт.; жіночі колготки ТМ Conte «Prestige 40», 5 розмір,nero, в кількості 1 шт.; (т.2, а.с.10);
- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 26.12.2014, відповідно якого в службовому приміщенні гіпермаркету „Епіцентр, що розташований в м.Дніпро по вул.Запорізьке шосе, 62-к, булооглянуто жіночі колготки «Conte» в кількості 9 штук(т.2,а.с.15-17);
- протоколом огляду місця події від 26.12.2014 та фототаблицею до нього, відповідно якого було оглянуто приміщення гіпермаркету «Епіцентр», який розташований на вул.Запорізьке шосе, 62-к, в м.Дніпро, торговий зал та полиці з жіночими колготами різних марок (т.2, а.с.18-20);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № ГО-46 від 14.01.2015, відповідно якої ринкова вартість викраденого товару з гіпермаркету «Епіцентр» станом на 26.12.2014 складає 540 грн. 90 коп. (т.2, а.с.27-29);
- протоколом перегляду відеозапису від 30.01.2015, відповідно якого в присутності ОСОБА_7 було переглянуто записи камер відеоспостереження гіпермаркету «Епіцентр», на яких зафіксовано пересування обвинуваченого по торговельній залі магазину, де останній знаходячись у відділку продажу жіночих колгот бере пачки колготок і кладе їх у кошик для товару, а потім через деякий час робить якісь маніпуляції руками у кошику і потім направляється до каси, проходить її і його затримують співробітники охорони магазину. Також зафіксовано, що ОСОБА_7 знаходячись у службовому приміщенні, дістав пакет і сів на нього, а потім підняв з полу жіночі колготки, які були перев`язані резинкою (т.2, а.с.65-68);
-відеозаписом, який знаходиться на диску DVD + R, який визнано речовим доказом (т.2, а.с.71) і який було відтворено в судовому засіданні, на якому зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись в торговому залі гіпермаркету «Епіцентр» взяв жіночі колготи в упаковках, а потім присів і знявши з руки резинку робить якісь маніпуляції в кошику з колготками.Також зафіксовано, що ОСОБА_7 знаходячись у службовому приміщенні, дістав пакет і сів на нього, а потім підняв з полу жіночі колготки, які були перев`язані резинкою;
- актом контрольного перерахунку залишку товару від 15.02.2015, відповідно якого в магазині „Варус-6, що розташований в м.Дніпро по вул.Героїв Сталінграду, 118-д, в ТЦ «Терра», виявлена нестача товару: Фрей шоколад молочний з мигдалево медовою нугою, вагою 100 г., в кількості 15 шт, (т.3, а.с.9);
- протоколом огляду місця події від 15.02.2015, відповідно якого оглянуто приміщення магазину «Варус», який розташований в ТЦ „Терра за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду, 118-д, торговий зал та відділ з полицями де розміщений шоколад (т.3, а.с.10-12);
- протоколом огляду від 15.02.2015, відповідно якого булооглянуто коробку, в якій знаходилось 15 шт.шоколаду Фрей молочний з мигдалево медовою нугою, вагою 100 г, (т.3,а.с.13-15);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 893-15 від 16.03.2015, відповідно якої ринкова вартість викраденого шоколаду «Фрей» молочного з мигдалево медовою нугою вагою 100 г., в кількості 15 шт., складає 509 грн. 85 коп. (т.3, а.с.22-24);
- відеозаписом, який знаходиться на диску DVD - R, який визнано речовим доказом і було відтворено в судовому засіданні і на якому зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в торговому залі супермаркету „Варус-6, який розташований на вул.Героїв Сталінграду, 118-д, в м.Дніпро, взяв з прилавку коробку з шоколадками, поклав коробку в корзину та пішов до хлібного відділу, де взяв з корзини коробку та сховав її собі під куртку. Після чого направився до каси № 18 де не сплативши за шоколад вийшов за касову зону, де був зупинений охоронцем та направлений до службового приміщення. В службовому приміщенні ОСОБА_7 з під куртки витягнув коробку з шоколадками та поклав її на стіл. (т.3, а.с.41).
Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_7 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
Під час досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, допитані всі особи, показання яких були враховані під час ухвалення обвинувального вироку, тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність доказів його вини у вчиненні скоєних злочинів є безпідставними.
Цим доводам, викладеним обвинуваченим у своїй апеляційній скарзі на підтвердження невинуватості у скоєнні інкримінованих злочинів, які до того ж зазначалися ним і під час здійснення судового розгляду в суді першої інстанції, суд дав належну оцінку, з якою повністю погоджується й колегія суддів, і розцінив їх як бажання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина, з урахуванням вищевикладених досліджених судом доказів, а також наявності однотипного способу вчинення кримінальних правопорушень шляхом застосування заздалегідь заготовленого пристосування (резинки), що свідчить про направленість дій обвинуваченого на таємне викрадення чужого майна, повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, твердження обвинуваченого, що він поклав за пояс брюк пусту коробку з-під шоколаду, є надуманими, оскільки ОСОБА_7 не зміг пояснити з якою метою сховав пусту коробку під одяг, натомість такі дії обвинуваченого, який засунув коробку під одяг, тобто сховав її від працівників магазину, свідчать про вчинення ним умисних дій, направлених на таємне викрадення 15 штук шоколадок, які знаходились в коробці, та бажання уникнути відповідальності за вчинене.
Також вищевикладені доводи обвинуваченого спростовуються і переглянутими під час судового розгляду відеозаписами з камер відеоспостереження супермаркетів «Варус-1» та «Варус-6», гіпермаркету „Епіцентр, на яких зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в магазинах, викрадає товар і не доводить свої злочині дії до кінця, оскільки вони були припиненні співробітниками охорони магазинів. Факт здійснення відеозаписів в торгових залах і повного фіксування дій обвинуваченого підтверджується показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , які повідомили, що вони спостерігали за діями обвинуваченого по моніторам з камер відеоспостереження.
Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, суд обґрунтовано не погодився з даними доводами, оскільки усі вищевикладені показання співвідносяться між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні та визнав доведеною за фактичними обставинами, встановленими судом, наявність вини ОСОБА_7 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.
Доводи ж в апеляції обвинуваченого про те, що деякі обставини справи всебічно не досліджені, є необгрунтованими, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою досліджені обставини зазначених у вироку злочинів.
При визнанні ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та дані про його особу. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнано рецидив злочину. Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі строком на 4 роки буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Таким чином, вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкції статті.
Також апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані по особу ОСОБА_7 і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Що ж стосується апеляційних вимог обвинуваченого щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 3 ст. 68 КК України, під час призначення йому покарання, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_7 за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 6-3 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», положення частин 2 і 3 статті 68 КК та статті 69-1 КК застосовуються лише при призначенні найбільш суворого виду основного покарання, яке передбачено у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК. Якщо ж така санкція є альтернативною, то суд має право застосувати вимоги частин 2 і 3 статті 68 КК або статті 69-1 КК стосовно максимального строку (розміру) лише найбільш суворого виду основного покарання з числа тих декількох, які у цій санкції передбачено. Інші ж менш суворі види основних покарань, передбачені в санкції відповідної статті (санкції частини статті) як альтернативні, призначаються судом у межах тих максимальних строків (розмірів), які встановлені для них у цій санкції.
Так, оскільки в даному випадку обвинуваченому судом призначено саме альтернативне покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу, максимальний строк якого становить 5 років, а не найбільш суворе, у виді позбавлення волі, передбачене нормою частини 2 статті 185 КК України, то з урахуванням вищезазначеного, у колегії суддів немає підстав вважати, що суд першої інстанції порушив норми та загальні засади кримінального процесуального законодавства в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на що є посилання в апеляційній скарзі останнього.
Також цілком неспроможними виявилися й доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення його права на захист під час досудового розслідування, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, як під час досудового розслідування, так і протягом судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_7 постійно роз`яснювалося його право на захист, але протягом всього розгляду провадження останній не заявляв клопотання про призначення йому захисника, здійснював захист своїх інтересів самостійно, про що наявні його письмові розписки з цього приводу в матеріалах провадження. Питання порушення права обвинуваченого на захист не було й предметом судового розгляду, оскільки ним в судових засіданнях жодного разу відповідні клопотання не заявлялись, до того ж участь захисника у даній категорії справ згідно вимог чинного законодавства під час досудового слідства та судового розгляду не є обов`язковою.
Також перевіркою наданих матеріалів апеляційним судом встановлено, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувався у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства та згідно встановленого порядку дослідження доказів, який було винесено на обговорення стороною обвинувачення та підтримано учасниками кримінального провадження, в тому числі й обвинуваченим ОСОБА_7 , а тому посилання апелянта на це у своїй скарзі є безпідставними.
З приводу зазначення ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі щодо оголошення 06 березня 2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська вироку за відсутності його та прокурора, колегією суддів встановлено, що в судовому засіданні 02 березня 2018 року у даному кримінальному провадженні судом були проведені судові дебати, по завершенню яких, після надання останнього слова обвинуваченому, суд видалився до нарадчої кімнати, зазначивши, що проголошення вироку відбудеться о 09:00 годині 06 березня 2018 року. У вказану судом дату й час вирок було проголошено за відсутності прокурора, обвинуваченого та представників потерпілих. Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_7 отримав копію вироку о 10:00 годині 06 березня 2018 року у приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. У зв`язку з чим апеляційні доводи останнього в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, обвинуваченим ОСОБА_7 з аналогічних підстав було подано скаргу до Вищої ради правосуддя стосовно судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , якою було ухвалено оскаржуваний обвинуваченим вирок. За результатами перевірки даної скарги 28 листопада 2018 року членом Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_26 було винесено ухвалу про залишення скарги ОСОБА_7 без розгляду та повернення скаржнику, оскільки під час попередньої перевірки встановлено, що у даній скарзі не наведено конкретних відомостей про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку, який відповідно до ч.1 ст. 106 Закону України Про судоустрій і статус суддів може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, а доводи скарги ОСОБА_7 зводяться до незгоди з вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року щодо останнього.
Разом з тим, обговорюючи доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, про безпідставне зазначення судом першої інстанції відомості у вступній частині вироку про судимість ОСОБА_7 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року, а у резолютивній частині - про обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, колегія суддів находить їх такими, які ґрунтуються на вимогах закону.
Так, відповідно до п.14 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» з урахуванням оновленого кримінального процесуального законодавства, до відомостей про особу підсудного, які мають значення для справи і які належить зазначати у вступній частині вироку, крім тих, що прямо передбачені у КПК, слід зазначити й дані про непогашену й незняту судимість. Дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситися до вступної частини вироку.
Згідно ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
Проте суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам, у вступній частині вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 помилково зазначив, що ОСОБА_7 має судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, яка відповідно до ч.1 ст. 89 КК України є погашеною.
Також з наданих матеріалів убачається, що в межах кримінального провадження №0001964 від 07.05.2014 року підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді ОСОБА_27 від 26.05.2014 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 26.07.2014 року. Даний запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не продовжувався, а отже в даному випадку судом першої інстанції в резолютивній частині обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 помилково зазначено про залишення без змін даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Отже, у зв`язку з необхідністю виправлення зазначених вище помилок суду, які жодним чином не погіршують становище обвинуваченого і не тягнуть за собою необхідність призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення із вступної частини вироку вказівки суду про судимість ОСОБА_7 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та з резолютивної частини оскаржуваного вироку рішення про залишення без змін запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, - змінити.
Виключити із вступної частини вироку вказівку суду про судимість ОСОБА_7 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Виключити з резолютивної частини вироку рішення щодо запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4