Справа № 645/819/18
Провадження № 1-кп/645/161/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

секретар судового засідання - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 17 травня 2019 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зникли, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив злочин в період іспитового строку, переховуватись від суду, так як раніше перебував у розшуку, може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтуванняклопотання посилався на практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України та зазначив, що прокурором під час заявлення клопотання про продовження відносно нього запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою жодного разу не надано будь-яких доказів на підтвердження навності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також ОСОБА_7 вказав, що прокурором не доведено порушення ним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час його застосування раніше.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого, просила змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, так як підзахисний має постійне місце мешкання із своєю матір`ю, тривалий час утримується під вартою.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_9 ..

Обвинувачений ОСОБА_6 під час вирішення вказаного питання покладалися на розсуд колегії суддів.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Враховуючи, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього з огляду на те, що він раніше неодноразово судимий, звільнений з місць позбавлення волі в 2016 році, під час проведення досудового розслідування переховувався від слідства, що потягло зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу як такого, що не ґрунтується на вимогах закону, та вбачає правові підстави подальшого тримання обвинуваченого під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 12 липня 2019 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3