ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/109/18 Номер провадження 11-кп/814/151/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002642 від 13.10.2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-18.04.2011 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 03.08.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 21.03.2018 року

встановила :

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та за вироком Київського районного суду м. Полтави від 03.08.2017 року, остаточне покарання призначено у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання, після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави за проведення експертизи у сумі 1533,16 грн.
Згідно вироку суду, На початку вересня 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись поряд з лікульно-профілактичним закладом ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Полтава, вул. С.Петлюри, буд. 64, біля сміттєзвалища знайшов та незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, аптечку чорного кольору, в якій знаходились полімерні пакети та паперові згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим. Вказані наркотичні засоби ОСОБА_7 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Однак, 24.10.2017 року близько 09.00 год., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено полімерний пакет та два паперові згортки з речовиною зеленого кольору рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка, згідно висновку експерта № 3688 від 08.11.2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою ( у висушеному стані) 10,788 г, 4,256 г та 11,869 г. відповідно; медичний шприц, об`ємом 20 мл, з паперовим тампоном в ньому, на поверхні якого, згідно висновку експерта № 3689 від 08.11.2017 року, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою ( в перерахунку на суху речовину) 0,038 г.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Прохає вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, засудивши ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 03.08.2017 року, призначивши остаточне покарання у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі прохає вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Вказав, що активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається. Також зазначив, що має хвору матір, яка потребує його матеріальної та моральної підтримки.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 , які подані апеляційні скарги на підтримали, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів , без мети збуту, вчинене повторно, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України,апеляційним судомне переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворого покарання або пом`якшити його, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання. Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, за місцем проживання характеризується посередньо.

Із мотивувальної частини вироку видно,що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які визнав обставинами, які пом`якшують покарання, вірно вказавши на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно м`яким або суворим, а тому підстав для ухвалення нового вироку та призначення більш тяжкого покарання або зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання за вчинене, про що поставлено питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок на вирок Київського районного суду м. Полтава від 21 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4