Провадження № 11-кп/4820/33/19
Справа № 593/242/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000119 від 19.06.2013 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2018 року , -

в с т а н о в и л а:
Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Хумурлі Сонячного району, Хабаровського краю, Росії, гр. України, освіта вища, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України ( в редакції 2001 року) і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції 2001 р.) та ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнено ОСОБА_7 від кримінального покарання, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 19 червня 2013 року провадженням закрито.

Цивільний позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_7 боргу по договору кредиту у відповідності зі ст. 326 КПК України залишено без розгляду.

Речові докази по справі - кредитну справу по кредитному договору № МL-Е00/064/2008, що був укладений 4 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ЗАТ "ОТП Банк", після вступу вироку в законну силу, повернуто ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

За вироком суду, ОСОБА_9 , жителька смт. Козови Тернопільської області, достовірно знаючи, що вона не працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно» та що довідка про доходи від 19 березня 2008 року, видана ПП «Фірма Гроно» на її ім`я, містить у собі завідомо неправдиві відомості щодо її місця роботи і розміру середньомісячних доходів за шість місяців, з метою отримання кредитних банківських коштів, перебуваючи в приміщенні філії АТ «ОТП Банк», що розташоване в місті Тернополі, по вул. Листопадовій,7, пред`явила, як достовірний, наявний у неї підроблений документ - довідку про доходи від 19 березня 2008 року, видану на її ім`я ПП «Фірма Гроно», та з метою подальшого надання даної довідки про доходи для розгляду кредитним комітетом АТ «ОТП Банк» для прийняття ним позитивного рішення про видачу кредиту, умисно створила у співробітників банківської установи хибне уявлення щодо об`єктивності та достовірності відомостей, відображених у вищевказаному документі.

На підставі вищевказаної підробленої довідки про доходи, виданої на її ім`я, між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 , 04 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № МГ-Е00/064/2008, згідно якого останній було надано кредит в сумі 26004,93 (двадцять шість тисяч чотири) долари США 93 центи, що згідно курсу Національного банку України, на момент укладання договору, становило 131324,90 (сто тридцять одна тисяча триста двадцять чотири) грн 90 коп., тобто ОСОБА_7 умисно, з метою отримання кредитних банківських коштів, подала банківській установі підроблений документ - довідку про доходи, яка містить відомості, що не відповідають об`єктивній дійсності, використавши в такий спосіб, умисно, завідомо підроблений документ.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 т. 358 КК України (в редакції 2001 року), тобто використання завідомо підробленого документа.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, закрити стосовно неї кримінальне провадження та скасувати обраний щодо неї запобіжний захід.
При цьому вказує, що суд неповно та невірно виклав у мотивувальній частині вироку покази обвинуваченої, які узгоджуються з іншими доказами по справі; не дав правової оцінки заявленому стороною захисту клопотанню про визнання недопустимими доказів.
Суд прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_7 не працювала техніком контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно» та що особисто представила банку довідку про доходи від 19 березня 2008 року видану ПП «Фірма Гроно». Обвинувачена працювала у вказаній фірмі, довідки від 19.03.2008 р. особисто не подавала, вказану довідку надав покійних батько ОСОБА_7 , який збирав пакет документів, доставляв їх у банківську установу, а обвинувачена лише підписала за позичальника кредитний договір. Про наявність зазначеної довідки ОСОБА_7 дізналася лише під час досудового слідства.
Перед вирішенням питання про видачу кредиту працівники банку ретельно перевіряли усі документи та їх зміст, перевірявся факт працевлаштування ОСОБА_7 та заробітна плата, співробітники банку спілкувалися з працівниками підприємства з приводу працевлаштування та заробітної плати.
Наявність анкети-заяви про те що обвинувачена працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно» свідчить про те, що у вказаній фірмі вона обіймала цю посаду.
Суд безпідставно послався у вироку на те, що вина ОСОБА_7 підтверджується показами свідка ОСОБА_10 , оскільки саме його показання підтверджують невинуватість обвинуваченої. Інші докази на які суд посилається в мотивувальній частині не свідчать про те, що обвинувачена не працювала в ПП «Фірма Гроно» та що використала підроблену довідку.
Також ОСОБА_7 вказує про відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року), оскільки стороною обвинувачення не доведено, що довідка від 19.03.2008 р. вплинула на результат прийнятого рішення електронною програмою банку щодо видачі обвинуваченій кредиту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника на підтримання доводів поданої обвинуваченою апеляційної скарги, думку прокурора про законність вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), не визнала та суду пояснила, що 4 квітня 2008 року, вона дійсно оформила кредит в АТ "ОТП Банк". Для оформлення зазначеного кредиту пакет документів подавав банку її батько ОСОБА_11 , він же був ініціатором цього кредиту і виступав по ньому поручителем. У цей пакет документів, як їй тепер відомо, входила і довідка, видана на її ім`я 19 березня 2008 року ПП "Фірма Гроно", яку на той час очолював її батько. Інформація, зазначена у цій довідці про те, що вона з вересня 2007 року по лютий 2008 року працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП " Фірма Гроно" є правдивою і відповідає дійсності, а тому в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), тобто її вини у використанні завідомо підробленого документа немає.

Разом з тим вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- Анкетою-заявою фізичної особи на отримання іпотечного кредиту, яка власноручно заповнена обвинуваченою і завірена її підписом, що не заперечувала в судовому засіданні і сама обвинувачена, та свідчить про те, що подаючи банку документи на оформлення кредиту, вона власноручно написала, що працює техніком контролером будівельних робіт у ПП "Гроно".

- Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що він, на час оформлення обвинуваченою ОСОБА_7 кредитного договору, працював керуючим відділення АТ "ОТП Банк", яке знаходиться в м. Тернополі, по вул. Листопадовій,7. Ким саме подавалися документи для оформлення договору, підсудною чи її батьком, він сказати не може, так як особисто не займався цим договором, однак пояснив, що згідно встановлених вимог банку, для оформлення кредитного договору, позичальники подають пакет документів, в який входить також і довідка про доходи. Подані позичальником документи, банком не перевіряються. Сам клієнт, який укладає договір, несе відповідальність за достовірність поданих документів. Інформація, згідно поданих позичальником документів, вноситься в електронну програму банку, яка за наслідком оцінювання внесених документів видає результат про можливість видачі зазначеній особі кредиту, із зазначенням балів його надійності. Потім кредитний комітет банку, на підставі рішення електронної програми, приймає своє рішення. Якщо ж електронна програма вкаже, що клієнт не набрав необхідної кількості балів, то питання оформлення кредиту навіть не розглядається кредитним комітетом.

- Листом Управління пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області за № 1981/08 від 23 серпня 2013 року, з якого видно, що пенсійні відрахування із заробітної плати ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період з вересня 2007 року по березень 2008 року не проводилися, що свідчить про те, що обвинувачена в цей період не працювала, а отже, довідка, видана 19 березня 2008 року ПП " Фірма Гроно " на її прізвище, не відповідає дійсності, тобто є підробленою.

-Письмовим повідомленням Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі за № 13472/02 від 25 червня 2014 року, відповідно до якого пенсійні відрахування із заробітної плати ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період часу з вересня 2007 року по березень 2008 року не проводились, тобто у зазначений у довідці період вона не працювала і зарплати не отримувала.

-Трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , виданою 27 березня 2007 року на ім`я ОСОБА_13 , з якої слідує, що у трудовій книжці ОСОБА_7 запису про те, що вона працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно» з вересня 2007 по лютий 2008 року - немає, а натомість існує запис, що вона з березня 2007 року по грудень 2008 року працювала диспетчером транспортних перевезень у суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_14

- Свідоцтвом серії НОМЕР_3 про сплату ОСОБА_15 суб`єктом підприємницької діяльності єдиного податку, яке було видане 31 грудня 2007 року та діяло з 1 січня 2008 року, на звороті якого зазначено 4 працівники, які працювали у нього, однак прізвища підсудної у ньому немає, що свідчить про те, що ОСОБА_16 у трудових відносинах із ОСОБА_15 у цей період часу не перебувала.

-Звітом суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи платника Єдиного податку ОСОБА_15 за 3 квартал 2007 року, у п. 2 якого зазначено, що у 3-му місяці 3 кварталу, тобто у вересні 2007 року, у нього найманих працівників не було.
-Звітом суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника Єдиного податку ОСОБА_15 за 4 квартал 2007 року, з якого слідує, що лише в грудні 2007 року у нього працювало 4 найманих працівники, а в жовтні та листопаді 2007 року найманих працівників у нього не було.
-Звітом су`єкта малого підприємництва фізичної особи платника Єдиного податку ОСОБА_15 за 1 квартал 2008 року, з якого видно, що в січні та лютому 2008 року в нього значилося 4 найманих працівники, при цьому ОСОБА_16 у вказаному списку не числиться.
-Висновком судово-почеркознавчої експертизи за № 13/91/13 від 17 грудня 2013 року, відповідно до якого у довідці про доходи б/н від 19 березня 2008 року, яка була видана ПП "Фірма Гроно " на прізвище ОСОБА_13 в графі "директор"- підпис виконаний ОСОБА_15 - батьком обвинуваченої, хоча у вказаній довідці в графі директор вказано прізвище ОСОБА_17 а не ОСОБА_15 .
Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам по справі відповідно до вимог ст.94 КПК України та прийшов до правильного висновку, що обвинувачена ОСОБА_16 з вересня 2007 р. по лютий 2008 р. техніком-контролером в ПП «Фірма Гроно» не працювала і заробітної плати не отримувала. Тому довідка від 19 березня 2008 р., видана приватним підприємством «Фірма Гроно» на ім`я ОСОБА_13 про те, що вона з вересня 2007 р. по лютий 2008 р. працювала в ПП «Фірма Гроно» та отримувала заробітну плату, і на підставі якої вона отримала кредит в АТ «ОТП Банк», є підробленою.
Таким чином доведеною є вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України ( в редакції 2001 року), а саме використання завідомо підробленого документу.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційной скарги обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) та що суд прийшов до помилкового висновку, що обвинувачена не працювала техніком контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно».

Не спростовують висновків суду і твердження обвинуваченої про те, що перед вирішенням питання про видачу кредиту працівники банку ретельно перевіряли усі документи та їх зміст, перевірявся факт працевлаштування ОСОБА_7 та заробітна плата, співробітники банку спілкувалися з працівниками підприємства з приводу працевлаштування та заробітної плати.
Так свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні показав, що на час оформлення обвинуваченою ОСОБА_7 кредитного договору, він працював керуючим відділення АТ "ОТП Банк", яке знаходиться в м. Тернополі, по вул. Листопадовій,7. Ким саме подавалися документи для оформлення договору, підсудною чи її батьком, він сказати не може, так як особисто не займався цим договором. При цьому пояснив, що згідно встановлених вимог банку, для оформлення кредитного договору, позичальники подають пакет документів, в який входить також і довідка про доходи. Подані позичальником документи, банком не перевіряються. Сам клієнт, який укладає договір, несе відповідальність за достовірність поданих документів. Інформація, згідно поданих позичальником документів, вноситься в електронну програму банку, яка за наслідком оцінювання внесених документів видає результат про можливість видачі зазначеній особі кредиту, із зазначенням балів його надійності.

Отже необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що суд безпідставно послався у вироку, що вина ОСОБА_7 підтверджується показами свідка ОСОБА_10 .

Щодо анкети-заяви у якій вказано, що обвинувачена працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно», і яка на думку обвинуваченої, свідчить про те, що у вказаній фірмі вона обіймала цю посаду, колегія суддів зазначає, що вказана анкета-заява фізичної особи на отримання іпотечного кредиту власноручно заповнена обвинуваченою і завірена її підписом. У анкеті-заяві обвинувачена сама написала, що працює техніком контролером будівельних робіт у ПП «Фірма Гроно».
Тому зазначений документ не свідчить про те, що ОСОБА_7 працювала техніком-контролером будівельних робіт в ПП «Фірма Гроно».

Суд першої інстанції дав належну оцінку показам ОСОБА_7 у сукупності з іншими доказами по справі, які підтверджують її вину у вчинені інкримінованого обвинуваченій злочину.
За таких обставин безпідставними є посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що суд неповно та невірно виклав у мотивувальній частині вироку покази обвинуваченої, які узгоджуються з іншими доказами по справі.

Не впливають на законність вироку суду твердження про те, що суд не дав правової оцінки заявленому стороною захисту клопотанню про визнання недопустимими доказів.
Усі докази у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.86 КПК України отримані в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Крім того докази на які посилається обвинувачена, як на недопустимі, зібрані у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 р.), і підстав для визнання таких джоказів недопустимими колегія суддів не вбачає.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого нею злочину, особи винної, обставини, які пом`якшують покарання та обставин які обтяжують покарання.
Так суд першої інстанції взяв до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніїх дітей.
Враховуючи конкретні умови при яких було скоєно злочин та що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння пройшло майже п`ять років і за цей час будь-якого іншого кримінального правопорушення вона не вчинила, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому правильно призначив їй покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу та на підставі п.2 ч.І ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнив обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирок суду першої інстанції є законним та справедливим і підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення.

Судді: