ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/756/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/42/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - повернення обвинувального акта
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 21 листопада 2018 р. апеляційну скаргу начальника Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 20 вересня 2018 р. про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000123 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції в ухвалі фактично вказав, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної сторони вчиненого злочину, а саме: в ньому не зазначено час, місце та дату вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тобто відсутній виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , правову кваліфікацію вчиненого, а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України, та позбавляє суд можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор начальник Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської обл. ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з подальшими змінами, в якій просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 20 вересня 2018 р., направити обвинувальний акт із додатками в той же суд на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

На думку прокурора, при винесенні ухвали судом проігноровано вимоги КПК України, не наведено належних і достатніх мотивів прийняття зазначеного рішення.

Як стверджує прокурор, складений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 291 КПК України містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію та належним чином викладене формулювання обвинувачення.

Крім того, суд не вирішив питання по суті щодо угоди про визнання винуватості всупереч п.1 ч.3 ст.314 КПК України, яка надійшла до місцевого суду з обвинувальним актом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу зі змінами та просив її задовольнити, захисника та обвинуваченого, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки він не містить формулювання обвинувачення відповідно до закону і з таким висновком погоджується колегія суддів.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст. 291 КПК України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить точний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правильну правильну правову кваліфікацію, яка суперечить зазначеним обставинам вчинення кримінального правопорушення, викладене в ньому формулювання обвинувачення без розкриття обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.91 КПК України (часу, місця, способу та інших обставин його вчинення), не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.

Доводи апелянта про те, що ці недоліки обвинувального акта не є істотними, не відповідають положенням кримінального процесуального закону.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це чітко визначено національним законодавством, в тому числі і рішеннями Європейського суду з прав людини.

Всупереч наведеному, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 при формулюванні обвинувачення допущені викладені вище недоліки, без усунення яких обвинувачення не може вважатися конкретним.

Крім того, твердження прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту в звязку з відсутністю висновків місцевого суду щодо угоди про примирення не є таким порушенням, яке б тягнуло за собою скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч.8 ст. 474 КПК України щодо загального порядку судового провадження на підставі угоди повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду, яка є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - начальника Шумського відділу Кременецької місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 20 вересня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000123 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи