ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0001104, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хренів Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.1 ст.343 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гряди Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 та ч.2 ст.345 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Хренів Іваничівського району Волинської області , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 07 серпня 2017 року о 20 год. 21 хв. в місті Нововолинську, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_6 , які відповідно до наказу начальника ГУНП у Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року, призначені на посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», відносяться до працівників правоохоронних органів, перебуваючи в однострої, на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, будучи спорядженими спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та засобами зв`язку, на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на перехрестя вул. Некрасова та І.Франка, за повідомленням громадянина ОСОБА_7 , який є потерпілим у справі, що надійшло о 20 год. 14 хв. через телефонну лінію «102» в чергову частину Нововолинського ВП Володимир-Волинського ГУНП у Волинській області про дорожньо-транспортну пригоду (далі також ДТП) за участю автомобіля, який злетів у кювет.

Прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди та виявивши у кюветі по вул. І.Франка автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який намагався витягнути інший автомобіль марки «Мерседес Спринтер», працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 увімкнувши, на службовому автомобілі, проблискові маячки червоного та синього кольору, підійшли до осіб, які знаходились за кермом та біля вказаних автомобілів, і з метою з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення осіб, які перебували за кермом та перевірки супроводжуючих документів на автомобіль, відповідно до п.2.4 «Правил дорожнього руху», пред`явили законну вимогу, до водіїв зупинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в ході спілкування по телефону із заявником була отримана інформація, що водій автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , судячи з вигляду перебував у нетверезому стані та керуючи даним автомобілем створив небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

В той же час обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які стояли поряд автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на появу працівників поліції зреагували агресивно, ображаючи та висловлюючись в їх адресу нецензурною лайкою, відмовилися виконувати неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також припинити нецензурну лайку та образливе чіпляння до них, і будучи публічно попередженими працівниками поліції, що у разі невиконання законних вимог поліцейського їх дії можуть кваліфікуватися як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП, на зроблені зауваження не реагували та усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки і ставлять до них законні вимоги, демонструючи явну зневагу до них, вчинили опір працівникам правоохоронного органу, який виразився в активній фізичній протидії здійсненню потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконання ними службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки і порядку, збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень, проведення повного комплексу першочергових дій з метою забезпечення прийняття протягом чергування рішення, щодо передачі матеріалів, що містять ознаки кримінального правопорушення, до слідчого підрозділу, чи розгляду матеріалів без ознак кримінального правопорушення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, - активно застосовуючи власну фізичну силу спільно відпихали працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 руками, шарпали їх за однострій та руки, намагаючись перешкодити збору матеріалів та складання протоколів у сфері забезпечення дорожнього руху, таким чином демонструючи своє небажання виконувати їх вимоги, активними фізичними діями, почали відтісняти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала невстановлена особа, тим самим надали змогу автомобілю залишити місце пригоди. Цими ж діями, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , перешкодили здійснити збір матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень.

За цих же обставин близько 20 год. 25 хв. ОСОБА_12 умисно наніс удар руками по руках інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден рук, які згідно висновку судово-медичного експерта №146 від 28.08.2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).

Також близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_11 умисно, наніс удар рукою, а згодом головою в обличчя інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців тулуба, обличчя, садно обличчя, забійні рани правої руки, з яких згідно висновку судово-медичного експерта №145 від 28 серпня 2017 року, синці, садно - відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень), забійні рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я (пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

Також в подальшому ОСОБА_11 намагався силою вирватися від затримання, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , застосовуючи фізичну силу намагалися звільнити від затримання ОСОБА_11 та перешкодити поліцейським заходам примусу зі сторони працівників поліції, які були застосовані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності до п.п.1 та 2 ч.1, ст.42 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку передбаченому ч.1 ст.43, ч.1 ст.44, ч.1, п. а-б ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення їх протиправних дій.

Своїми умисними діями, які виразилися в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.

Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 25 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_12 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на залишення автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , місця дорожньо-транспортної пригоди та перешкоджанню збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень, законного застосування працівниками поліції відеофіксації протиправних дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконують свої службові обов`язки і ставлять до нього законні вимоги, припинити здійснювати перешкоди у виконанні покладених на них службових обов`язків, демонструючи явну зневагу до них, перебуваючи біля автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. І.Франка, умисно, наніс удари руками, по руках інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , тим самим умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден рук, які згідно висновку судово-медичного експерта №146 від 28.08.2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 45 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні, спрямовані на залишення автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , місця дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконують свої службові обов`язки і ставлять до нього законні вимоги, припинити здійснювати перешкоди у виконанні покладених на них службових обов`язків, демонструючи явну зневагу до них, перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, наніс спочатку удар рукою, а згодом другий удар головою в обличчя інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , тим самим, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців тулуба, обличчя, садно обличчя, забійні рани правої руки, з яких, згідно висновку судово-медичного експерта №145 від 28.08.2017, синці, садно - відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень), забійні рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я (пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 45 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконують свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки і порядку, діючи умисно, з метою перешкодити затриманню ОСОБА_11 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, забезпеченні якісного документування правопорушень, втрутилися у діяльність працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом впливу у формі погроз звільненням, нанесення удару по тулубу ОСОБА_5 , застосування фізичної сили, яка виразилася у шарпанні за однострій та відтягуванні працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 від ОСОБА_11 , якими у відповідності до п.1,2 ч.1, ст.42 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку передбаченому ч.1 ст.43, ч.1 ст.44, ч.1, п.а-б ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», застосовувалися поліцейські заходи примусу з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , внаслідок чого перешкодили негайному затриманню останнього.

Своїми умисними діями, які виразилися у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.343 КК України.

Також, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 50 хв. в м. Нововолинську, ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли та супроводжувалися словесним конфліктом, умисно, наніс удар ногою по лівому плечу потерпілого ОСОБА_7 , який впав на ґрунтове покриття та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівого плечового суглобу та яке, згідно висновку судово-медичного експерта №147 від 14 серпня 2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

В судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_11 свою вину визнав частково, погодившись лише із фактом заподіяння ним легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , однак заперечив свій умисел на вчинення вказаного правопорушення, зазначивши, що наніс удар вказаному потерпілому з необережності. Заперечуючи решту обвинувачення за ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України у своїх показаннях зазначив, що 07 серпня 2017 року він разом із друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_12 знаходились на земельній ділянці у селі Низкиничі Іваничівського району Волинської області, де відбувається забудова його приватного будинку. Оскільки до вказаного місця вони прибули на двох автомобілях, а під час вечері вживали алкогольні напої, до них приєднались ОСОБА_15 (дружина ОСОБА_11 ) та спільний товариш ОСОБА_16 , які після вечері сіли за кермо двох автомобілів, і вони разом попрямували додому у місто Нововолинськ Волинської області. При цьому ОСОБА_16 сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому поїхав вперед. Разом із ним на пасажирських місцях поїхали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_15 сіла за кермо мікроавтобуса марки «Мерседес Спринтер», і разом із ОСОБА_11 поїхали вслід за ними. Проїжджаючи неподалік перехрестя вулиць Некрасова та І.Франка у місті Нововолинськ поруч із автостоянкою зауважили, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф» знесло з дороги через слизьке та неякісне дорожнє покриття. У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не міг самостійно виїхати з болота та буксував, вони витягнули автомобіль із болота шляхом буксирування автомобілем «Мерседес Спринтер». Після того до них під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли поліцейські, як потім вияснилось це були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які, не представившись, у агресивній формі із криками почали звинувачувати ОСОБА_11 в тому, що він в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем та з`їхав у кювет. Коли ОСОБА_12 почав фіксувати агресивну поведінку поліцейських на відеокамеру свого мобільного телефону, ОСОБА_5 без жодної причини та пояснень наніс йому удар по тілу, одночасно вибивши з його рук телефон, що спричинило обурення інших учасників події. Погрожуючи наміром затримати ОСОБА_11 , поліцейські почали хапати його за руки та заламуючи їх намагалися вдягнути кайданки та повалити його на землю. При цьому ОСОБА_7 їм допомагав наносячи ногами удари в живіт ОСОБА_11 Захищаючись від нападу, ОСОБА_11 своєю ногою вдарив ОСОБА_7 у голову. При цьому зазначив, що вказаний удар був нанесений випадково при обставинах боротьби. Жодного умислу вдарити потерпілого у нього не було. Оскільки поліцейським не вдалось затримати ОСОБА_11 , він разом із дружиною направились в напрямку свого дому. Однак пройшовши кілька метрів їх наздогнав ОСОБА_6 , який погрожуючи застосуванням пістолета, якого тримав в руках та направив в їх сторону, наказав їм стояти. Після таких погроз ОСОБА_11 встав на коліна та підняв руки, запропонувавши ОСОБА_6 одягнути на них кайданки. Однак в цей момент до нього підбіг ОСОБА_5 та силою наніс удар по обличчю ОСОБА_11 , зламавши при цьому йому щелепу. Внаслідок цього ОСОБА_11 впав на землю і йому вдягли кайданки, після чого підняли та провели до службового автомобіля. Також зазначив, що під час посадки до службового автомобіля підсковзнувся на болоті та втративши рівновагу не умисно вдарився головою об голову ОСОБА_6 . Нанесення будь-яких інших тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за обставин, викладених у пред`явленому обвинуваченні заперечив. Крім того вказав, що під час його утримання у відділенні для затриманих службового автомобіля, поліцейські неодноразово розпиляли йому в обличчя сльозогінний газ, що призвело до почервоніння очей. Після освідування на предмет встановлення стану сп`яніння, поліцейські вилучили у нього посвідчення водія та відпустили. Надалі разом із ОСОБА_10 звертався у відділення швидкої допомоги у місті Нововолинську, однак лікарі відмовились надавати їм медичну допомогу. У зв`язку з цим, він разом із ОСОБА_10 та братом останнього поїхали до смт. Іваничі Волинської області, де у лікарні отримали невідкладну медичну допомогу, а потім кілька днів лікувався, переніс операцію.

Також у показаннях зазначив про те, що через кілька днів після події приходив до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою повернути посвідчення водія. При зустрічі ОСОБА_5 вимагав у нього 1000 доларів США для того, щоб залагодити ситуацію, однак ОСОБА_11 відмовився платити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 та ч.2 ст.345 КК України заперечив повністю. Підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_11 з приводу перебування 07 серпня 2017 року в селі Низкиничі Іваничівського району Волинської області, спільного вживання алкогольних напоїв та обставин поїздки до міста Нововолинськ Волинської області. Разом з тим зазначив, що до місця події їхав автомобілем марки «Фольксваген Гольф», за кермом якого перебував ОСОБА_16 , а крім них на передньому сидінні пасажира також знаходився ОСОБА_10 . На перехресті поруч із автостоянкою ОСОБА_16 пропускав мікроавтобус, а тому щоб не створювати перешкоди для проїзду останнього, з`їхав на узбіччя, внаслідок чого автомобіль застряг в болоті. Під час буксирування автомобілем «Мерседес Спринтер», що належить ОСОБА_11 , до вказаного місця приїхали працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які почали переконувати присутніх про створення дорожньо-транспортної пригоди та вказували, що ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння перебував за кермом автомобіля, що з`їхав у кювет. Не погодившись із твердженнями поліцейських між ними виникла суперечка, в якій також взяли участь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зокрема з приводу того, що поліцейські не бажали представитись. В ході суперечки ОСОБА_12 за допомогою власного телефону розпочав відеозапис, однак ОСОБА_5 штовхнув його та розпочав заламувати руки. Тоді у сутичку втрутились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зупинили застосування сили з боку поліцейського. Надалі поліцейські висловлювали вказівки залишатись на місці, а потім сідати у службовий автомобіль, із законністю яких ОСОБА_12 не погодився, оскільки за його показаннями не був причетним до дорожньо-транспортної пригоди, а також не повинен виконувати вказівки невідомих осіб, оскільки вони відмовлялись представитись. Під час спроби поліцейських вдягнути на ОСОБА_11 кайданки у сутичку втрутився ОСОБА_7 , який також наносив йому удари, однак отримав один удар ногою ОСОБА_11 в голову та припинив насильство. Оскільки поліцейські не змогли вдягти на ОСОБА_11 кайданки, визволившись від них, він пішов в напрямку свого дому, однак ОСОБА_6 дістав пістолет та побіг за ним разом із ОСОБА_5 . Що відбувалось надалі із ОСОБА_11 він не бачив, однак через невеликий проміжок часу вони його привели на місце та посадили у службовий автомобіль. ОСОБА_10 весь цей час знаходився поруч із працівниками Управління поліції охорони, які прибули за викликом ОСОБА_5 та у сутичку взагалі не втручався. Після цього трьох обвинувачених затримали.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.1 ст.343 КК України заперечив повністю. Також підтвердив обставини перебування 07 серпня 2017 року в селі Низкиничі Іваничівського району Волинської області, спільного вживання обвинуваченими алкогольних напоїв та обставин поїздки до міста Нововолинськ Волинської області. Разом з тим зазначив, що до місця події їхав своїм автомобілем марки «Фольксваген Гольф», за кермом якого перебував ОСОБА_16 , а на задньому сидінні перебував ОСОБА_12 . На перехресті поруч із автостоянкою ОСОБА_16 на невеликій швидкості з`їхав автомобілем з дороги на узбіччя, зупинився, а тому застряг в болоті та не зміг надалі самостійно рухатись. Під час його буксирування на місце приїхали працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які без вияснення обставин у агресивній формі переконували присутніх про створення дорожньо-транспортної пригоди та вказували, що ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння перебував за кермом автомобіля. В ході суперечки ОСОБА_12 за допомогою власного телефону розпочав відеозапис обставин, однак ОСОБА_5 вдарив його, вибивши з рук телефон. Зважаючи на таке свавілля поліцейських, після вказаного удару, розпочалась конфліктна ситуація між учасниками події. Поліцейські безрезультатно намагалися вдягнути кайданки на ОСОБА_11 внаслідок чого почалась шарпанина. Побачивши це, він намагався втекти з місця події, однак ОСОБА_5 наздогнав його та збив з ніг, поваливши на землю завдав кілька ударів по тілу. Після цього ОСОБА_5 привів його до всіх присутніх та залишив біля працівників служби охорони, які приїхали на підмогу. В цей час бачив як на місці події ОСОБА_11 стояв на колінах, а поруч з ним перебував ОСОБА_6 , який тримав в руках пістолет. Тоді ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_11 та рукою наніс йому удар в обличчя, внаслідок чого той впав. Після цього трьох обвинувачених затримали. Під час перебування у відділі поліції до службового кабінету зайшов ОСОБА_5 , повалив ОСОБА_10 на підлогу животом до низу, наступив ногою на лице, а після того взяв руками кайданки, які в цей час були одягнені на руки ОСОБА_10 за його спиною, та підняв їх, викрутивши йому руки. Після звільнення з поліцейського відділку із ОСОБА_11 звертався у відділення швидкої допомоги у місті Нововолинську, однак лікарі відмовились надавати їм медичну допомогу. У зв`язку з цим, він разом із своїм братом, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 їздили до смт. Іваничі Волинської області, де в лікарні отримали необхідну медичну допомогу. Внаслідок дій ОСОБА_5 у ОСОБА_10 було встановлено перелом лівої лопатки.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, доводиться показаннями потерпілих та свідків, допитаних в ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_7 , показав, що близько 20 години 07 серпня 2017 року він разом із шестирічним онуком поверталися на велосипедах із аптеки додому. Рухаючись по узбіччю вулиці І. Франка у місті Нововолинську поруч із ними на великій швидкості проїхав автомобіль марки «Фольксваген Гольф», водій якого не впорався із керуванням, з`їхав з дороги на узбіччя та на відстані близько 2-3 метрів від неповнолітнього онука ОСОБА_7 виїхавши на город, який межував із узбіччям, зупинився. Підійшовши до вказаного автомобіля ОСОБА_7 почав усно виражати своє обурення щодо дій водія, який міг заподіяти непоправної шкоди його здоров`ю та здоров`ю онука, і в цей час помітив, що водієм автомобіля був обвинувачений ОСОБА_10 , а на місці пасажира на передньому сидінні знаходився обвинувачений ОСОБА_11 , які на зауваження ОСОБА_7 не реагували та фактично його присутність ігнорували, продовжуючи знаходитись у зачиненому автомобілі. Виразивши своє обурення, ОСОБА_7 разом із онуком поїхали з місця події в напрямку свого житла, а дорогою додому ОСОБА_7 зателефонував на гарячу лінію органів поліції за номером «102» та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля, який злетів у кювет. Через якийсь час до ОСОБА_7 перетелефонували поліцейські, які просили його повернутись на місце події для вияснення обставин пригоди. Таким чином, за показаннями ОСОБА_7 , він через 10-15 хвилин після події повернувся у вказане місце, де помітив двох поліцейських, які прибули туди на службовому автомобілі із включеними проблисковими маячками та намагалися вияснити ситуацію, яка склалась. Однак, в той же час троє обвинувачених не давали можливості поліцейським працювати, розмахуючи руками відштовхували останніх від автомобіля, що знаходився передньою частиною у кюветі, голосно виражалися нецензурною лайкою. Обвинувачений ОСОБА_12 чіплявся за руки поліцейських. При цьому поліцейські впрошували обвинувачених заспокоїтися, усно висловлювали вказівки залишатись усім на місці, не підходити до них впритул, дотримуватись від них певної дистанції, однак останні ігнорували такі вказівки та продовжували у агресивній формі нагнітати обстановку. Тоді, ОСОБА_7 вирішив також особисто втрутитись у ситуацію та зробив ОСОБА_11 усне зауваження, прохаючи заспокоїти своїх друзів та виконати вказівки поліцейських. Однак після цього отримав від ОСОБА_11 удар ногою в голову, внаслідок чого впав та на деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до тями бачив, що конфлікт не припинився, обвинувачені продовжували шарпати поліцейських, а ті намагалися їх затримати. При цьому ОСОБА_11 намагався втекти, однак був затриманий поліцейським, який одягнув на нього кайданки, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , намагаючись його звільнити продовжували шарпати та відштовхувати від нього правоохоронців. Коли на місце події приїхав автомобіль із підмогою поліцейських, усіх трьох обвинувачених почергово було затримано. Внаслідок нанесеного ОСОБА_11 удару ногою, ОСОБА_7 відчував сильний біль в руці та голові, а потім після медичного освідування у нього були встановлені тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що близько 20 години 20 хвилин 07 серпня 2017 року разом із ОСОБА_6 будучи спорядженими спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та засобами зв`язку, одягнені у форму поліцейського, перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку у місті Нововолинську Волинської області. Патрулювання здійснювали на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який також був обладнаний проблисковими маячками, сиреною та іншими спеціальними засобами. Приблизно в цей час від оперативного чергового Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області вони отримали інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась на перехресті вул. Некрасова та І.Франка за повідомленням громадянина ОСОБА_7 , що надійшло через телефонну лінію «102» в чергову частину вказаного відділу поліції. По дорозі слідування до місця пригоди вони зателефонували до ОСОБА_7 з метою уточнення обставин та місця події і, з`ясувавши, що він покинув його, попросили повернутись.

Прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. І.Франка поліцейські виявили у кюветі автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який намагався витягнути інший автомобіль марки «Мерседес Спринтер». Тоді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 увімкнувши, на службовому автомобілі, проблискові маячки червоного та синього кольору, підійшли до осіб, які знаходились за кермом та біля вказаних автомобілів, представились і повідомили про причину прибуття. Оскільки на той час обставини дорожньо-транспортної пригоди були для поліцейських невідомими, з метою їх з`ясування, встановлення осіб, які перебували за кермом та перевірки документів на автомобіль, поліцейські пред`явили законну вимогу, до водіїв зупинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди.

В цей час троє обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходились поруч із автомобілями. За візуальними ознаками вони явно перебували в стані алкогольного сп`яніння. За кермом автомобіля «Мерседес Спринтер», що здійснював буксирування знаходився ОСОБА_16 .. Хто в цей час знаходився за кермом автомобіля «Фольксваген Гольф» ОСОБА_5 вказати не зміг, оскільки ця особа залишилась невстановленою у зв`язку із подальшими насильницькими діями обвинувачених.

Після висловлення вищезгаданих вказівок, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у грубій формі із застосуванням нецензурної лексики почали чіплятися до поліцейських, перешкоджаючи тим самим з`ясовувати обставини події, а також намагалися вплинути на них з метою припинення фіксування обставин події та примушування поліцейських покинути місце ДТП.

Внаслідок виникнення на місці конфліктної ситуації, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпочали відеофіксацію події за допомогою власних стільникових телефонів, оскільки нагрудних відеореєстраторів у них не було. При цьому ОСОБА_6 наскільки встиг здійснив оглядову відеофіксацію обстановки події та розміщення транспортних засобів, а ОСОБА_5 розпочав фіксування поведінки обвинувачених. В цей же час ОСОБА_5 просив їх заспокоїтись, однак не зміг продовжити відеозапис, оскільки ОСОБА_12 наніс йому удар власною рукою по руці, і тим самим вибив з руки стільниковий телефон.

Надалі після продовження вчинення обвинуваченими хуліганських дій та неодноразових безрезультатних попереджень про можливість притягнення їх до відповідальності, поліцейськими було прийнято рішення про затримання порушників, а тому ОСОБА_5 викликав для підмоги додатковий екіпаж патрульної поліції та намагався до його прибуття затягнути час, оскільки в ситуації, що склалась, власними силами їм здійснити затримання правопорушників, а також провести документування правопорушення було утрудненим. В цей же час усі троє обвинувачених продовжували штовхати поліцейських, шарпати їх за форму та значки, при цьому голосно кричали та ображали поліцейських застосовуючи нецензурну лексику. Крім вказаних дій, ОСОБА_10 в адресу поліцейських вчиняв погрози звільненням із служби та застосування фізичного насильства, а ОСОБА_11 розмахуючи руками намагався наблизитись до ОСОБА_5 впритул. Зважаючи на те, що у поліцейських була табельна зброя, останні усно виражали вказівки дотримуватись дистанції.

Тоді ж ОСОБА_10 намагався втекти з місця події, однак ОСОБА_5 його наздогнав та зупинив. Коли ОСОБА_5 привів ОСОБА_10 до місця події, побачив прибуття працівників управління поліції охорони (далі УПО), які фактично у конфлікт не втручалися. В цей же час ОСОБА_6 боровся із ОСОБА_11 , при цьому у першого вже була кров на обличчі та розірваний форменний одяг. Оскільки ОСОБА_11 явно переважав поліцейського у статурі та фізичному розвитку, ОСОБА_5 залишив ОСОБА_10 поруч із працівниками УПО, а сам втрутився у боротьбу та відтягнув ОСОБА_11 від ОСОБА_6 .. Оскільки ОСОБА_11 був найбільш агресивним, поліцейські намагалися його ізолювати від інших та посадити у службовий автомобіль, а ОСОБА_12 та ОСОБА_10 намагалися звільнити першого від затримання. При цьому ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_5 та вдарив його рукою в район грудної клітки, а ОСОБА_12 в цей час відтягував ОСОБА_11 від поліцейських. В цей же час на місце події з`явився ОСОБА_7 , який підійшовши втрутився у конфлікт та усно зробив ОСОБА_11 зауваження з проханням заспокоїтись та заспокоїти своїх друзів, однак отримав від ОСОБА_11 удар ногою в голову, після чого впав та на деякий час втратив свідомість. Після заподіяння ОСОБА_7 удару, ОСОБА_11 намагався втекти з місця події, однак ОСОБА_5 його наздогнав, затримав та вдягнув кайданки.

Крім того, в процесі затримання та поміщення ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до службових автомобілів, останній також головою наніс удар ОСОБА_6 в ділянку голови. При цьому було явно помітно, що цей удар був акцентованим та умисним.

Внаслідок насильницьких дій обвинувачених потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, а крім того у ОСОБА_6 був розірваний форменний одяг. В той же час поліцейським не вдалося здійснити належним чином оформлення дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з тим, що невідома особа на автомобілі марки «Фольксваген Гольф» залишила місце вчинення ДТП.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав аналогічні показання з приводу перебування разом із ОСОБА_5 близько 20 години 20 хвилин 07 серпня 2017 року на чергуванні, обставин отримання від чергового повідомлення про ДТП на перехресті вул. Некрасова та І.Франка у місті Нововолинську, їх спільного виїзду на місце скоєння правопорушення та телефонного дзвінка ОСОБА_7 із проханням повернутись на місце події. Також вказав, що під час чергування вони із ОСОБА_5 перебували в однострої, мали при собі спеціальні засоби, табельну вогнепальну зброю та засоби зв`язку. Патрулювання здійснювали на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який також був обладнаний проблисковими маячками, сиреною та іншими спеціальними засобами. По прибуттю на місце дорожньо-транспортної пригоди із включеними проблисковими маячками, вони виявили у кюветі в городі автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який намагався витягнути інший автомобіль марки «Мерседес Спринтер». Підійшовши до осіб, які знаходились за кермом та біля вказаних автомобілів, представились та повідомили причину прибуття. Оскільки на той час обставини дорожньо-транспортної пригоди були для поліцейських невідомими, з метою їх з`ясування, встановлення осіб, які перебували за кермом та перевірки документів на автомобіль, поліцейські пред`явили законну вимогу, до водіїв зупинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди. В цей час ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходились поруч із автомобілями, при цьому було явним, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Після висловлення поліцейськими вимог припинити буксирування, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у грубій формі із застосуванням нецензурної лексики почали чіплятися до поліцейських, відштовхувати їх від автомобілів, перешкоджаючи тим самим з`ясовувати обставини події. Внаслідок виникнення на місці конфліктної ситуації, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпочали відеофіксацію події за допомогою власних стільникових телефонів. При цьому ОСОБА_6 здійснив оглядову відеофіксацію обстановки події та розміщення транспортних засобів, а ОСОБА_5 мав намір здійснювати фіксування поведінки обвинувачених, але фактично цього не зробив, оскільки ОСОБА_12 наніс йому удар власною рукою по руці, і тим самим вибив з руки стільниковий телефон.

Після цього обвинувачені не заспокоювались та продовжували агресивно себе поводити. Крики з їх боку, нецензурна лексика, погрози звільненням та застосування насильства, а також штовхання продовжувались. На неодноразові попередження про можливість притягнення їх до відповідальності, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не реагували, у зв`язку з чим поліцейськими було прийнято рішення про затримання порушників, а тому ОСОБА_5 викликав для підмоги додатковий екіпаж патрульної поліції.

В цей час ОСОБА_11 передав ключі від автомобіля марки «Фольксваген Гольф» невідомому чоловіку, який на вказаному транспортному засобі залишив місце ДТП. В даній ситуації поліцейські не мали можливості запобігти цьому, оскільки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 своїми фізичними агресивними діями їм перешкоджали. Після цього ОСОБА_10 почав втікати з місця події, а тому ОСОБА_5 побіг за ним. Тоді ж ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також намагались втекти, однак ОСОБА_6 , попередивши їх про можливість застосування зброї, оголив її та надав вказівку залишатись на місці. Попередження ОСОБА_6 не зупинило ОСОБА_11 , оскільки він почав рухатись із погрозами застосування насильства в напрямку поліцейського, що змусило останнього заховати зброю, однак призвело до того, що ОСОБА_11 наніс йому удар рукою в обличчя, внаслідок чого розбив губу. При спробі затримати ОСОБА_11 між ними зав`язалась боротьба, а ОСОБА_12 при цьому відтягував поліцейського за шию та порвав йому одяг.

Приблизно в цей час на місце прибули на іншому автомобілі працівники УПО, однак вони у конфлікт не втручалися. Натомість повернувся ОСОБА_5 , який привів ОСОБА_10 та залишивши його поруч із працівниками УПО, втрутився у боротьбу та відтягнув ОСОБА_11 від ОСОБА_6 . Оскільки на той час ОСОБА_11 був найбільш агресивним, поліцейські намагалися його затримати першим та посадити у службовий автомобіль. Одночасно ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вчиняли спроби звільнити ОСОБА_11 від затримання, при цьому ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_5 та вдарив його в район грудної клітки, а ОСОБА_12 в цей час силою відтягував ОСОБА_11 від поліцейських. Тоді ж з`явився ОСОБА_7 , який втрутився у конфлікт та підійшовши близько усно зробив ОСОБА_11 зауваження з проханням заспокоїтись, однак отримав від останнього удар ногою в голову, після чого впав та на деякий час втратив свідомість. Після заподіяння ОСОБА_7 удару, ОСОБА_11 намагався втекти з місця події, однак ОСОБА_5 його наздогнав, затримав та вдягнув кайданки. Надалі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 поступово заспокоїлись, а ОСОБА_11 в процесі поміщення до службового автомобіля будучи в кайданках головою наніс удар ОСОБА_6 в ділянку голови.

Внаслідок спільних насильницьких дій обвинувачених потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, а крім того у ОСОБА_6 був розірваний форменний одяг. За переконаннями ОСОБА_6 , поліцейським не вдалося здійснити належним чином оформлення дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з тим, що невідома особа на автомобілі марки «Фольксваген Гольф» залишила місце вчинення ДТП. Разом з тим у зв`язку з насильницькими діями ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , дії поліцейських, які розпочались як провадження у справі про адміністративне правопорушення, переросли у припинення злочинів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 07 серпня 2017 року повертався додому із стоянки через перехрестя вулиць Некрасова та І.Франка у місті Нововолинську та був очевидцем того факту, як автомобіль марки «Фольксваген Гольф», водій якого не впорався із керуванням, з`їхав з дороги на узбіччя в бур`яни. При цьому при намаганнях виїхати із кювету бачив, що за кермом вказаного автомобіля знаходився ОСОБА_10 . Також бачив конфлікт, що виник між ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та поліцейськими. Вказаний конфлікт переріс у бійку, внаслідок якої поліцейському ОСОБА_6 розірвали форменний одяг та розбили губу. Також свідок бачив як ОСОБА_11 вдарив ногою в голову ОСОБА_7 , внаслідок чого той впав. В подальшому ОСОБА_11 силою опирався затриманню, а ОСОБА_10 і ОСОБА_12 намагались допомогти йому вирватися та уникнути затримання. Після того як до місця пригоди прибули працівники УПО ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 було затримано. При цьому ствердив, що ініціаторами конфлікту були саме ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які першими почали застосовувати силу. Також як стверджував в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , він сам вказував поліцейським про необхідність застосування щодо порушників сили, однак отримав від ОСОБА_5 відповідь про те, що в цій ситуації поліцейські не вправі її застосовувати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що є працівником Нововолинського міськвідділу управління поліції охорони ГУНП у Волинській області. 07 серпня 2017 року близько 20 години 30 хвилин він разом із ОСОБА_19 виконував свої службові обов`язки знаходячись у добовому чергуванні. Приблизно в цей час вони отримали інформацію від чергового про необхідність виїзду в район 5-го мікрорайону поблизу стоянки для надання допомоги поліцейським. Прибувши на місце події побачив поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проводили затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що перебували в стані явного алкогольного сп`яніння. При цьому у ОСОБА_6 вже був розірваний форменний одяг та розбита губа і біля нього знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В той же час ОСОБА_5 привів до автомобіля працівників поліції охорони ОСОБА_10 та заливши його побіг до ОСОБА_6 для надання допомоги у затриманні ОСОБА_11 , який поводив себе агресивно. Тоді ж у конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який зробивши зауваження останньому щодо неправомірної поведінки, отримав від ОСОБА_11 удар ногою в голову та впав. Після цього моменту ОСОБА_11 почав втікати, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли за ним, а через деякий час привели його вже в одягнутих кайданках. В той же час ОСОБА_10 , який знаходився біля них, а пізніше також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поводили себе агресивно, погрожували звільненням працівникам поліції, кричали із застосуванням нецензурної лексики, шарпалися та штовхалися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що є працівником Нововолинського міськвідділу управління поліції охорони ГУНП у Волинській області. 07 серпня 2017 року близько 20 години 30 хвилин він разом із ОСОБА_18 виконував свої службові обов`язки знаходячись у добовому чергуванні. Приблизно в цей час вони отримали інформацію від чергового про необхідність виїзду в район 5-го мікрорайону поблизу стоянки для надання допомоги поліцейським. Прибувши на місце події бачив поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які намагались затримати ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .. Останні на цей час перебували в стані явного алкогольного сп`яніння. Бачив також у ОСОБА_6 розірваний форменний одяг, розбиту губу та кров на обличчі. Біля нього знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В той же час ОСОБА_5 привів до автомобіля працівників поліції охорони ОСОБА_10 та залишивши його, побіг до ОСОБА_6 для надання допомоги у затриманні ОСОБА_11 , який поводив себе агресивно. Тоді ж у конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який усно зробив зауваження ОСОБА_11 , після чого отримав від нього удар ногою в голову та впав. Відразу після цього ОСОБА_11 почав втікати, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли за ним, а через деякий час привели його на місце у кайданках. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , поводячись агресивно, почали відштовхувати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від ОСОБА_11 , намагаючись відтягнути їх від останнього. В той же час ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поводили себе агресивно, погрожували звільненням працівникам поліції, кричали із застосуванням нецензурної лексики, шарпалися та штовхалися.

При ухваленні вироку судом також взяті до уваги показання свідків захисту ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про події очевидцями яких вони були 07 серпня 2017 року.

Зокрема, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила, що із ОСОБА_11 перебуває у зареєстрованому шлюбі та є його дружиною. 07 серпня 2017 року вона із чоловіком знаходились на їхній земельній ділянці у селі Низкиничі Іваничівського району Волинської області, де ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 разом вживали алкогольні напої. Також із ними був ОСОБА_16 , який алкогольних напоїв не вживав. Близько вечора ОСОБА_16 сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і на ньому разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 направились додому до міста Нововолинськ. Вона ж, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мерседес Спринтер», разом із ОСОБА_11 також слідували за ними у місто Нововолинськ до автостоянки. Проїжджаючи неподалік перехрестя вулиць Некрасова та І.Франка у місті Нововолинську зауважила, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф» знесло з дороги через слизьке та неякісне дорожнє покриття. При цьому будь-яка особа жодних тілесних ушкоджень не отримала, автомобіль також механічних ушкоджень не зазнав. У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не міг самостійно виїхати з болота та буксував, вони вирішили витягнути його із болота шляхом буксирування автомобілем «Мерседес Спринтер». Через відсутність навиків буксирування за кермо автомобіля «Мерседес Спринтер» сів ОСОБА_16 , а за кермо автомобіля «Фольксваген Гольф» сіла спочатку вона, а потім якийсь невідомий чоловік, що знаходився у цьому місці та вирішив допомогти. Під час буксирування до них під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли поліцейські, які не представившись повідомили, що будуть оформляти ДТП. Тоді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 висловили своє обурення з приводу дій поліцейських, оскільки жодної дорожньо-транспортної пригоди не трапилось. ОСОБА_12 включив відеозапис на власному телефоні та розпочав знімати дії поліцейських. Тоді ОСОБА_5 без жодної причини та пояснень вдарив ОСОБА_12 , одночасно вибивши з його рук телефон, що фактично стало причиною конфлікту, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вступилися за нього. Після вказаної події поліцейські почали стверджувати, що ОСОБА_11 перебував за кермом автомобіля марки «Фольксваген Гольф» та вирішили його затримувати для складення протоколу. Усні заперечення ОСОБА_11 поліцейськими не сприймалися, а тому вони застосували спеціальні засоби: спочатку намагались одягти кайданки на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак оскільки їм це не вдалося, застосували сльозоточивий газ, який розпиляли довкола них. В цей час вона разом із ОСОБА_16 поїхала на стоянку, де залишили автомобіль марки «Мерседес Спринтер», після чого відразу повернулась і стояла неподалік. Побачивши, що конфлікт не вщухає ОСОБА_15 вирішила забрати чоловіка додому, і вони із ОСОБА_11 пішки почали відходити від місця події. ОСОБА_6 дістав зброю та наказав усім залишатись на місці у зв`язку із затриманням, оскільки усі будуть доставлені до відділу поліції для складення протоколів. Вона із чоловіком на вказівку ОСОБА_6 не відреагували та продовжили рух в напрямку свого дому. Після того як ОСОБА_6 повторив свої погрози, ОСОБА_11 встав на коліна та підняв руки вверх. Тоді ОСОБА_5 підбіг до нього та вдарив рукою в обличчя, після чого ОСОБА_11 впав і йому одягли кайданки. Після зазначеного ОСОБА_15 залишила чоловіка на місці, а сама пішла додому. ОСОБА_7 не знає та на місці події від початку не бачила. Також зазначила, що не бачила рваного одягу та тілесних ушкоджень на поліцейських.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що близько вечора 07 серпня 2017 року він приїхав на прохання ОСОБА_11 до нього на земельну ділянку у селі Низкиничі Іваничівського району Волинської області для того щоб перегнати його автомобіль до міста Нововолинськ, оскільки той вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Таким чином він сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , та разом із останнім і ОСОБА_12 направились в напрямку міста Нововолинськ. Проїжджаючи неподалік перехрестя вулиць Некрасова та І.Франка у місті Нововолинську, він пропускав мікроавтобус, який виїжджав із стоянки. Оскільки для вказаного мікроавтобуса створював перешкоду проїзду, повільно з`їхав на узбіччя, де автомобіль загруз у болоті. За кілька хвилин до цього місця на мікроавтобусі «Мерседес Спринтер» під`їхав ОСОБА_11 разом із своєю дружиною. У зв`язку із невдалими спробами виштовхати автомобіль з болота на дорогу, вони прийняли рішення його буксирувати мікроавтобусом ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_16 сів за кермо мікроавтобуса, а невідомий чоловік, який випадково опинився у вказаному місці сів за кермо легкового автомобіля, і вони розпочали буксирування. Приблизно в цей час до них під`їхав патрульний автомобіль поліції. Поліцейські, які вийшли із нього не представившись звинуватили ОСОБА_11 у вчиненні ДТП в стані алкогольного сп`яніння, хоч підстав для того жодних не було. Обурившись доводам поліцейських ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вступили у суперечку із поліцейськими, під час якої поліцейський ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_12 , і останній впав. Після того поліцейські почали розпиляти сльозогінний газ. В той же час ОСОБА_16 разом із ОСОБА_15 відігнали мікроавтобус на стоянку. Повернувшись на місце події побачив, що поліцейські поклали ОСОБА_11 лицем до землі, в цей же час ОСОБА_6 , тримаючи в руках пістолет розмахував ним у різні сторони. Після приїзду до вказаного місця інших поліцейських, ОСОБА_16 сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген Гольф», що належав ОСОБА_10 , та відігнав вказаний транспортний засіб його брату ОСОБА_21 . Крім того зазначив, що ОСОБА_7 на місці події не було. Також вказав, що не бачив жодних тілесних ушкоджень на поліцейських.

Окрім зазначених вище показань, вина ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень доводиться й перевіреними в ході судового розгляду доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду відеозапису від 10 серпня 2017 року, поведеного з участю потерпілого ОСОБА_7 , а також речовим доказом оптичним носієм інформації (CD-R, «Axent»), на якому міститься файл «VID_20170807_202427» із вказаним відеозаписом частини обставин події, якими підтверджуються показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу підстав виникнення конфліктної ситуації із обвинуваченими під час спроби оформлення ними дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07 серпня 2017 року.

Проведеним в судовому засіданні оглядом вказаного відеозапису, який триває 1 хвилину 31 секунд, встановлено обстановку, яка відбувалась на місці події 07 серпня 2017 року. Аналіз зазначеного відеозапису дає реальні підстави припустити, що його здійснював потерпілий ОСОБА_5 . Даним відеозаписом підтверджено факт буксирування за допомогою буксировочного тросу автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передньою частиною знаходився у кюветі, мікроавтобусом марки «Мерседес Спринтер». За кермом першого автомобіля знаходилась невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, а за кермом другого автомобіля свідок ОСОБА_16 . У момент буксирування обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходились поруч із вказаними автомобілями. Також на даному відеозаписі зображено потерпілого ОСОБА_6 , який, будучи одягненим у поліцейський однострій, з 01 по 03 секунду відеозапису намагався підійти до автомобіля марки «Фольксваген Гольф», однак його намаганням перешкоджав обвинувачений ОСОБА_12 , відштовхуючи даного поліцейського від автомобіля. В той же час, перебуваючи неподалік вказаної події обвинувачений ОСОБА_11 , провокуючи конфліктну ситуацію, у відверто образливій формі виражався в адресу поліцейського. На 09 секунді відеозапису потерпілий ОСОБА_5 усно надав вказівку присутнім зупинити буксирування автомобіля, при цьому зазначив, що дана вказівка є повторною. Із 16 по 18 секунд відеозапису ОСОБА_5 вказував обвинуваченим, що вони перешкоджають працівникам поліції. В цей же час обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наблизившись впритул до ОСОБА_5 кричали на нього, після чого вже на 18 секунді відеозапису останній голосно надав обвинуваченим вказівку не рухати його. На 30 секунді відеозапису ОСОБА_6 підійшовши до водія автомобіля марки «Фольксваген Гольф» вказав у його сторону рукою та усно надав вказівку щодо заборони пересування автомобіля, а в той же час на 34 секунді запису до поліцейського підійшов ОСОБА_11 , який взявши своєю рукою руку ОСОБА_6 відвів її у сторону та своїм тілом загородив дорогу до автомобіля. На 36 секунді запису до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_12 , який простягнув в сторону даного потерпілого свою руку та усно із застосуванням нецензурної лексики висловив в його сторону погрозу щодо застосування насильства. Після цього відеозображення зникло, однак запис продовжився супроводженням звуку, який свідчить про елементи боротьби. При цьому чути вигуки із застосуванням нецензурної лексики, а з боку потерпілого ОСОБА_5 неодноразові повторення вказівок відійти від нього, адресованих до кількох осіб та попередження з приводу можливості притягнення їх до відповідальності за непокору. Вказана ситуація тривала до 01 хвилини 15 секунд. В цей час потерпілий ОСОБА_5 почав викликати допомогу всіх нарядів, а одночасно повторював вказівки відійти від нього. Натомість з боку інших осіб лунали образи та нецензурна лексика в адресу поліцейських до 01 хвилини 32 секунд, коли запис припинився.

Оцінюючи вказаний доказ на предмет належності та допустимості в даному кримінальному провадженні судом встановлено, що відображені події, які містяться у відеозаписі, підтверджують показання потерпілих і свідків, а отже існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що вказує на належність поданого стороною обвинувачення доказу. Разом з тим судом встановлено, що вказаний відеозапис було долучено потерпілим ОСОБА_5 під час його допиту в даному кримінальному провадженні в порядку п.3 ч.1 ст.56 КПК України, був відкритий стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, що спростовує сумніви сторони захисту з приводу його допустимості у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в даному випадку суд приймає до уваги також і те, що сторони судового провадження повністю погоджувалися із автентичністю вказаного відеозображення, не заперечували зафіксованих у ньому обставин, натомість подавали до суду інші відеофайли із записами інших частин обстановки події, які також відкривалися усім учасникам судового провадження в порядку ч.11 ст.290 КПК України.

- поданим в судовому засіданні захисником ОСОБА_22 оптичним носієм інформації (CD-R, «Mastak»), на якому міститься файл із назвою «1111111» із відеозаписом частини обставин події, який за доводами сторони захисту знятий на телефон ОСОБА_12 .

Проведеним в судовому засіданні оглядом вказаного відеозапису, який триває трішки більше, ніж 7 секунд, встановлено частину обстановки, яка відбувалась на місці події 07 серпня 2017 року. На вказаному відеозаписі зображено потерпілого ОСОБА_5 , який простягає руку в напрямку особи, яка проводить відеозапис при цьому говорить фразу: «Ще раз мене заломиш…, я тобі ще раз сказав…», у цей момент найбільш вірогідно особа, яка проводить відеозапис впала на землю, оскільки зображення на відеозаписі наблизилося до землі. У кінці відеозапису помітно, що до вказаного місця підходять ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 і запис перервався.

- поданим в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 оптичним носієм інформації (DVD-R, «Verbatim»), на якому міститься файл із назвою «--------» із відеозаписом частини обставин події, перша частина з якого за доводами ОСОБА_6 було знято на його мобільний телефон, а друга частина журналістами біля відділення поліції.

Проведеним в судовому засіданні оглядом першої частини вказаного відеозапису, який триває 3 хвилини 28 секунд встановлено обстановку, яка відбувалась на місці події 07 серпня 2017 року. Аналіз зазначеного відеозапису дає реальні підстави припустити, що його здійснював потерпілий ОСОБА_6 . Даним відеозаписом відображено вже частково витягнутий на дорогу автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передньою частиною все рівно знаходився у кюветі. Збоку неподалік припарковано службовий автомобіль марки «Renault Dokker» із включеними проблисковими маячками. На цьому ж відеозаписі зображено обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , а також ще одну невстановлену особу чоловічої статі та потерпілого ОСОБА_5 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_12 , з 01 по 30 секунду ходив довкола потерпілого ОСОБА_5 та постійно вказував йому показати номер значка поліцейського жетона. Весь цей час ОСОБА_5 неодноразово вказував присутнім відійти від працівника поліції та залишатись на місці. На 10 секунді запису до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_10 , який із застосуванням нецензурної лексики вказав йому «покинути місце події», після чого ОСОБА_5 двічі повторив свою попередню вказівку. На 20 секунді запису до потерпілого ОСОБА_6 , підійшов обвинувачений ОСОБА_11 , який також почав вимагати показати поліцейський значок та пояснити причину приїзду, однак розвернувся та підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який в цей час показував обвинуваченому ОСОБА_12 свій поліцейський жетон, що був пристебнутий у нього на поясі. Однак після цього ОСОБА_12 продовжував вимагати у нього номер значка та представитись. Тоді, ОСОБА_5 кілька раз повторив присутнім прохання заспокоїтись, вказав, що перед ним стоїть працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, однак у відповідь йому пролунав вислів із нецензурною лексикою з боку ОСОБА_23 та повторні вимоги ОСОБА_12 вказати номер поліцейського значка. В той же час потерпілий ОСОБА_6 розпитував у невстановленої особи чоловічої статі про водія автомобіля, однак сприяння з боку останнього та потрібної йому інформації не отримав. Починаючи з 1 хвилини відеозапису ОСОБА_5 вказавши рукою в напрямку ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повторно повторив прохання заспокоїтись та попередив про можливість притягнення до відповідальності за вчинення дрібного хуліганства, після чого ОСОБА_11 намагався сісти на місце водія автомобіля марки «Фольксваген Гольф», однак на вимогу ОСОБА_6 покинув його. В той же час відеокамера повернулась до ОСОБА_5 , який у різкій формі вказав ОСОБА_12 не простягати руки, однак до нього наблизився ОСОБА_10 та висловив в адресу поліцейського погрозу словами: «Я тобі зараз дам в переносицю, ти ляжеш». На цьому моменті запис перервався та почалось відтворення його другої частини, вже в іншому місці та час. У другій частині запису зображено службовий автомобіль марки «Renault Dokker», у задньому відділенні для затриманих якого перебуває ОСОБА_11 , який наносить удари по автомобілю з його середини Двері автомобіля відкрила невстановлена особа, яка здійснювала відеозапис, і в цей момент ОСОБА_11 , не помітивши особу, яка відкривала двері висловив із застосуванням нецензурної лексики погрозу насильством у формі добити того, хто відкрив двері, а після того побачивши того, хто перед ним стоїть, надав пояснення про те, що не розуміє причин затримання.

- поданим в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_12 оптичним носієм інформації (CD-R, «Mastak»), на якому міститься файл із назвою «VID_20170807_202506» із відеозаписом частини обставин події, який за доводами сторони захисту знятий на телефон ОСОБА_12 .

Проведеним в судовому засіданні оглядом вказаного відеозапису, який триває 2 секунди, встановлено свідка ОСОБА_15 , яка стоїть поруч із потерпілим ОСОБА_6 , поліцейський однострій якого добре проглядається спереду, і на ньому спереду на футболці закріплено на видному місці поліцейський жетон.

- протоколом огляду місцевості від 07 серпня 2017 року, в ході проведення якого із застосуванням фотофіксації були встановлені тілесні ушкодження на обличчі та руці потерпілого ОСОБА_6 , його розірваний форменний одяг, а також забруднений форменний одяг потерпілого ОСОБА_5

- протоколом огляду речей (одягу) від 08 серпня 2017 року, яким підтверджується факт пошкодження та забруднення внаслідок боротьби поліцейського форменного одягу потерпілого ОСОБА_6

- протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеофіксації від 12 грудня 2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 на місці події, що знаходиться на перехресті вулиць Некрасова та Івана Франка у місті Нововолинську показав про обставини заподіяння йому 07 серпня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_11 тілесного ушкодження при обставинах вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 опору поліцейським в ході документування дорожньо-транспортної пригоди з метою перешкоджання виконанню ними своїх службових обов`язків.

- протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеофіксації від 12 грудня 2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 на місці події, що знаходиться на перехресті вулиць Некрасова та Івана Франка у місті Нововолинську відтворив обстановку та обставини події та дав детальні показання з приводу вчинення 07 серпня 2017 року обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 опору поліцейським, із застосуванням погроз і насильства у формі заподіяння йому та потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_11 , а також обвинуваченим ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з метою перешкоджання виконанню поліцейським своїх службових обов`язків.

- протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеофіксації від 12 грудня 2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 на місці події, що знаходиться на перехресті вулиць Некрасова та Івана Франка у місті Нововолинську відтворив обстановку та обставини події, а також підтвердив свої показання щодо вчинення 07 серпня 2017 року обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 опору поліцейським, із застосуванням погроз і насильства у формі заподіяння йому та потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_11 , а також йому обвинуваченим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, з метою перешкоджання виконанню поліцейським своїх службових обов`язків.

- рапортом оперативного чергового Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області від 07 серпня 2017 року, яким підтверджується факт отримання через телефонну лінію «102» о 20 годині 14 хвилин заяви ОСОБА_7 про дорожньо-транспортну пригоду.

- екстреним повідомленням від 07 серпня 2017 року про звернення потерпілого ОСОБА_5 до чергового хірурга ОСОБА_24 із скаргами на отримання тілесних ушкоджень внаслідок його побиття під час виконання службових обов`язків.

- висновками попереднього огляду ургентного хірурга ОСОБА_24 від 08 серпня 2017 року, за якими у потерпілого ОСОБА_5 встановлено осаднення на кисті лівої руки, осадження правого передпліччя, а також підозру на струс головного мозку.

- екстреним повідомленням від 07 серпня 2017 року про звернення потерпілого ОСОБА_6 до чергового хірурга ОСОБА_24 із скаргами на отримання тілесних ушкоджень внаслідок його побиття під час виконання службових обов`язків.

- висновками попереднього огляду ургентного хірурга ОСОБА_24 від 08 серпня 2017 року, за якими у потерпілого ОСОБА_6 встановлено осаднення на кисті правої руки, забій м`яких тканин обличчя, нижньої губи.

- рапортом оперативного чергового Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області від 08 серпня 2017 року, яким підтверджено факт отримання через телефонну лінію «102» о 00 годині 25 хвилин заяви лікаря ОСОБА_24 про виявлення ним тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 у виді осаднень другого пальця правої кисті, забою м`яких тканин обличчя, нижньої губи.

- повідомленням Центру первинної медико-санітарної допомоги Нововолинської центральної міської лікарні № 2809/01-17 від 25 серпня 2017 року, яким стверджується, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 о 00 годин 05 хвилин 08 серпня 2017 року зверталися за медичною допомогою у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи № 145 від 09 серпня 2017 року, проведеної експертом Володимир-Волинського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, яким на тілі потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження: синці тулуба, обличчя, садно обличчя, забійні рани правої руки. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних у постанові, та відносяться до категорій: синці, садно легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»), забійні рани легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

- висновком судово-медичної експертизи № 146 від 09 серпня 2017 року, проведеної експертом Володимир-Волинського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, яким на тілі потерпілого ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження: садна рук. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних у постанові, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту судово медичний експерт ОСОБА_25 надав роз`яснення своєму висновку, зокрема зазначив, що по передній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу потерпілого ОСОБА_5 ним було виявлено групу саден, в кількості 4, півмісяцевої форми, орієнтований зверху донизу, увігнутою стороною обернені вправо по відношенню до осей тулуба, вкриті коричневими кірочками, що частково відшарувалися по периферії. На думку експерта, вказані тілесні ушкодження найбільш ймовірно виникли внаслідок захвата руки ОСОБА_5 рукою сторонньої особи з такою силою, що нігті вказаної особи відбились на тілі потерпілого та утворили внутрішні крововиливи.

- консультаційними висновками спеціаліста Нововолинської центральної районної клінічної лікарні №№ 75/3 та 76/3 від 07 серпня 2017 року встановлено, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на момент проведення огляду були тверезими.

- консультаційними висновками спеціаліста Нововолинської центральної районної клінічної лікарні № 72/3, 73/3 та 74/3 від 07 серпня 2017 року встановлено, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на момент проведення огляду знаходились в стані алкогольного сп`яніння.

- наявними у справі копіями матеріалів у справах про адміністративні правопорушення підтверджуються факти складення щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 07 серпня 2017 року протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП (дрібного хуліганства), та проведення у зв`язку з цим їх адміністративних затримань.

- поданими стороною захисту постановами Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2018 року, якими провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було закрито у зв`язку із відсутністю хуліганського мотиву, який є обов`язковим елементом складу вказаного адміністративного правопорушення.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 серпня 2017 року, за яким потерпілий ОСОБА_7 заявив до Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про обставини створення 07 серпня 2017 року водієм автомобіля марки «Фольксваген Гольф» аварійної ситуації біля автостоянки, що знаходиться поруч із 5-м мікрорайоном у місті Нововолинську, а також нанесення йому після цього пасажиром вказаного автомобіля удару ногою в плече, спричинивши тілесне ушкодження та фізичну біль.

- рапортами оперативного чергового Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області від 08 серпня 2017 року, яким він доповідає про отримання цього дня о 10 годині 16 хвилин заяви потерпілого ОСОБА_7 , а також о 12 годині 14 хвилин заяви лікаря Артюха по телефонній лінії «102» про нанесення ОСОБА_7 тілесного ушкодження у виді забою лівого плеча близько 21 години 07 серпня 2017 року в районі автостоянки 5-го мікрорайону м. Нововолинськ.

- висновком судово-медичної експертизи № 147 від 12 серпня 2017 року, проведеної експертом Володимир-Волинського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз, яким на тілі потерпілого ОСОБА_7 було встановлені тілесне ушкодження: садно лівого плечового суглобу. Дане тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок контакту з тупим твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних у постанові, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).

- копіями витягу з наказу № 96/ос від 12 травня 2017 року, сторінок книги служби нарядів Нововолинського відділення поліції, журналу реєстрації інструктажів із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, посадовими інструкціями інспектора (старшого) сектору реагування патрульної поліції встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_6 , 07 серпня 2017 року перебували на посадах інспекторів сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, відповідно, є працівниками правоохоронного органу, та цього ж дня, 07 серпня 2017 року, в однострої, перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, та виконували свої службові обов`язки будучи спорядженими спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю, набоями та засобами зв`язку.

- висновком комісійного службового розслідування за фактом нанесення тілесних ушкоджень працівникам Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУПН у Волинській області № 2640/01/12/6-2017 від 05 жовтня 2017 року встановлено, що інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_6 мали право 07 серпня 2017 року застосовувати відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заходи фізичного впливу та спецзасоби на підставі статей 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію».

Відтак, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень у формі опору працівникам правоохоронного органу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, умисного заподіяння працівникам правоохоронного органу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, а також умисному легкому тілесному ушкодженню потерпілому ОСОБА_7 .

Стороною захисту в судових засіданнях ставились під сумнів підставність та законність перебування поліцейських на місці події, проведення ними превентивних поліцейських заходів щодо обвинувачених, їх затримання, а також законності надання при цьому вказівок та вимог обвинуваченим, оскільки останні не були учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, на думку сторони захисту, дорожньо-транспортної пригоди, як такої не було взагалі, оскільки транспортний засіб будь-яких пошкоджень не зазнав та потерпілих від його з`їзду на узбіччя також не було.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності суд прийшов до висновку про безпідставність сумнівів сторони захисту з огляду на наступне.

Потерпілі старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_6 , відповідно до наказу начальника ГУНП у Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року, призначені на посади інспекторів сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, станом на 07 серпня 2017 року, як і станом на час розгляду справи, були і є поліцейськими, і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», відносяться до працівників правоохоронних органів.

Вказана обставина була підтверджена в судових засіданнях та сторонами у справі не заперечувалась.

Правове регулювання повноважень та діяльності поліцейських відображене у Законі України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі Закон), а також інших законах та підзаконних нормативних актах.

У відповідності до ч.1 ст.23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

07 серпня 2017 року потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконували свої службові обов`язки, перебуваючи на добовому чергуванні у поліцейському однострої, були споряджені спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та засобами зв`язку, на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаному спеціальними розпізнавальними знаками та проблисковими маячками.

Як встановлено у справі, близько 20 години 14 хвилин 07 серпня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали повідомлення від чергового Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про вчинення дорожньо-транспортної пригоди з участю невстановлених осіб.

Обов`язки та повноваження поліцейських з приводу отримання заяв та повідомлень про вчинення кримінальних, а також адміністративних правопорушень, разом із вищезазначеним Законом станом на 07 серпня 2017 року визначалися Інструкцією з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, затвердженою наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 року (далі Інструкція).

У відповідності до п.п.2.1, 2.3 Інструкції, при отриманні інформації про кримінальні правопорушення та інші події поліцейські наряди зобов`язані на них вчасно реагувати та у визначений час з`явитись до на місце події.

Пунктом 3.2 Інструкції визначено основні обов`язки щодо реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, зокрема це : забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством, а також виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ, тощо.

Зважаючи на положення законодавства, поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після отримання повідомлення 07 серпня 2017 року про вчинення адміністративного правопорушення зобов`язані були з`явитись на місце події для перевірки вказаної інформації, з`ясування усіх обставин можливого вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка у випадку порушення Правил дорожнього руху є адміністративним правопорушенням, а в разі підтвердження такого встановити особу, яка вчинила правопорушення, організувати зібрання відповідних доказів, встановити потерпілих, організувати надання їм відповідної допомоги, встановити очевидців події, вчинити інші необхідні дії.

Вказані обставини є також беззаперечним підтвердженням того, що 07 серпня 2017 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виконували свої службові обов`язки.

При цьому у відповідності до п.п.3.1 Інструкції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при реагуванні на вищевказане повідомлення про адміністративне правопорушення мали право:

- вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені законодавством заходи примусу (п.3.1.1);

- перевіряти у громадян у разі виникнення підозри у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з`ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на поліцію;

- згідно з наданими законодавством повноваженнями затримувати і доставляти до ОВС осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, для складання протоколу або розгляду справи за суттю, якщо ці питання не можуть бути вирішені на місці; проводити огляд таких осіб, речей, що знаходяться при них, транспортних засобів і вилучати документи та предмети, які можуть бути речовими доказами або використані на шкоду їх здоров`ю, в установленому законодавством порядку;

- складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законодавством заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

- брати участь у розкритті кримінальних правопорушень у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

- проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень, та інші.

Показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_17 , а також наявними у справі відеозаписами повністю підтверджено той факт, що прибувши на місце події 07 серпня 2017 року поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявили транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився у кюветі, не міг рухатися самостійно, а тому саме в цей час буксирувався із кювету за допомогою буксировочного тросу та мікроавтобусу марки «Мерседес Спринтер», що безпосередньо вказувало на ознаки дорожньо-транспортної пригоди. Разом із тим, поруч із даним транспортним засобом перебували обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 явно з ознаками алкогольного сп`яніння, що в сукупності із повідомленням потерпілого ОСОБА_7 , зобов`язувало поліцейських розпочати провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, встановити всі обставини, які входять до предмету його доказування.

При цьому суд також приймає доводи потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що в цей час вони не володіли жодною інформацією про відсутність потерпілих чи відсутність пошкодження самого транспортного засобу, натомість усна інформація, яка була отримана по телефону від потерпілого ОСОБА_7 давала усі підстави припускати про те, що водій транспортного засобу, що знаходився у кюветі, керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вправі зупинити транспортний засіб, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Зібраними у справі доказами повністю підтверджено те, що як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 , неодноразово усно висловлювали в адресу водіїв транспортних засобів законну вимогу зупинити буксирування транспортних засобів для перевірки інформації щодо вчинення адміністративного правопорушення, а також фіксації його обставин.

Натомість, не підкоряючись законним вимогам поліцейських, водії ОСОБА_16 та інша невстановлена слідством особа, продовжували рух (буксирування) автомобіля, а обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , явно перешкоджаючи поліцейським виконувати свої службові обов`язки, висловлювали в їх адресу образи із застосуванням нецензурної лексики та в агресивній формі провокуючи конфліктну ситуацію, почали, відтісняти правоохоронців від автомобілів.

Наданими до суду відеозаписами, якими підтверджуються також і показання потерпілих, чітко зафіксовані вимоги поліцейських до ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в даному випадку порушували громадський порядок, припинити правопорушення, а також припинити дії, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції.

Вказані вимоги у відповідності до вищезазначеного п.3.1.1 Інструкції є законними.

Згідно ч.2 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію», законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Аналіз показань потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також оглядів в судових засіданнях відеозаписів обстановки події беззаперечно свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вперто ігнорували вимоги поліцейських припинити перешкоджання здійсненню ними їх службових обов`язків, натомість продовжували образами, нецензурною лексикою, а також штовханиною та чіплянням за руки поліцейських нагнітати конфлікт.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.185 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КупАП).

У відповідності до ст.37 Закону України «Про Національну поліцію», обмеження пересування особи чи транспортного засобу або фактичного володіння річчю є превентивним поліцейським заходом. Згідно частини 1 зазначеної норми, поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.

У відповідності до ч.1 ст.260 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відтак для суду є безсумнівними висновки проте, що поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на той момент мали право прийняти рішення про проведення адміністративного затримання правопорушників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Адміністративна відповідальність за цією статтею настає за відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

При цьому в судових засіданнях було підтверджено, що злісну непокору законній вимозі поліцейських при виконанні ним службових обов`язків, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчиняли саме з метою перешкоджання проведення поліцейськими збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень, проведення повного комплексу першочергових дій з метою забезпечення прийняття протягом чергування рішення, щодо передачі матеріалів, що містять ознаки кримінального правопорушення, до слідчого підрозділу, чи розгляду матеріалів без ознак кримінального правопорушення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак у ситуації, яка склалась поліцейським ОСОБА_5 було невірно кваліфіковано дії обвинувачених та прийнято рішення про їх адміністративне затримання за вчинення дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

В той же час суд констатує те, що невірна кваліфікація поліцейським дій правопорушника не створює жодних передумов для визнання адміністративного затримання правопорушника незаконним.

У відповідності до ч.1 ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Згідно ч.2 ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.43 Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно ч.1 ст.44 Закону, поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Наявними у матеріалах справи відеозаписами, а також показаннями потерпілих підтверджуються неодноразові попередження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були адресовані до обвинувачених із проханнями не підходити до них надто близько, триматися на відстані, не рухати їх, не чіплятися до них, припинити порушення, а також те, що у випадку відмови, їх буде затримано та притягнуто до відповідальності за непокору.

Разом з тим як показаннями, так і матеріалами відеозаписів підтверджуються раптові випади обвинувачених як у формі погроз застосування насильства, замахів руками в сторону поліцейських, так і спроби втечі з місця події, які у вказаних випадках, передбачених Законом, є підставою для застосування з боку поліцейських фізичної сили як поліцейського заходу примусу.

Застосування поліцейським фізичної сили до правопорушників при адміністративному затриманні є абсолютно виправданим також метою захисту, зокрема в разі вчинення з боку правопорушника будь-яких насильницьких дій по відношенню до поліцейського.

При цьому застосування поліцейським фізичної сили до правопорушника має на меті припинення вчинення останнім правопорушення, однак ніяк не надає права порушнику застосовувати фізичну силу до поліцейського у відповідь.

У свою чергу застосування фізичної сили до поліцейського у відповідь на застосування ним фізичної сили як заходу поліцейського примусу, утворює самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України, тобто опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Опір - це активна фізична протидія здійсненню відповідними працівниками своїх обов`язків. Кримінальна відповідальність за вказані дії настає в разі наявності застосування фізичної сили з боку винної особи. Ознаками опору є те, що він полягає в активних діях; дії винного полягають у застосуванні до потерпілого фізичної сили; дії винного перешкоджають (протидіють) виконанню потерпілим своїх функцій, реалізації повноважень; дії винного вчинено під час виконання потерпілим своїх службових або громадських обов`язків.

На відміну від злісної непокори опір полягає в активній фізичній протидії здійсненню поліцейським його службових обов`язків.

У своїх показаннях в судових засіданнях обвинувачені неодноразово заявляли про те, що потерпілі поліцейські безрезультатно намагались їх затримати, одягнути кайданки на руки, однак їм цього зробити не вдалось у зв`язку із низькою професійною підготовкою.

На переконання суду вказане затримання було утруднене саме у зв`язку із вчиненням опору обвинуваченими.

Показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також наявними відеозаписами події, протоколами слідчих (процесуальних) дій, зазначених у переліку доказів, якими підтверджується обвинувачення, висновками судово-медичних експертиз, якими встановлені тілесні ушкодження потерпілих, встановлено, що протягом всього часу подій, які відбувалися 07 серпня 2017 року, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи спільно без попередньої змови, активно застосовували власну фізичну силу спільно відпихали працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 руками, шарпали їх за однострій та руки, намагаючись перешкодити збору матеріалів та складання протоколів у сфері забезпечення дорожнього руху, таким чином демонструючи своє небажання виконувати їх вимоги, активними фізичними діями, почали відтісняти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала невстановлена особа, тим самим надали змогу автомобілю залишити місце пригоди. Цими ж діями, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , перешкодили здійснити збір матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень.

При цьому суд визнає доведеним, що в цьому випадку дії обвинувачених були об`єднані єдиною метою та мотивом перешкодити поліцейським виконувати свої службові обов`язки, а відтак доповнювали один одного, що свідчить про вчинення опору групою осіб без попередньої змови. Як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи не було здобуто жодного доказу, який міг свідчити про те, що будь-хто із обвинувачених намагався переконати або переконував інших припинити вчинення правопорушення.

За цих же обставин близько 20 год. 25 хв. ОСОБА_12 умисно наніс удар рукою по руці поліцейського ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна.

Надалі з метою ухилення від адміністративного затримання за вчинення вказаних правопорушень ОСОБА_11 , наніс удар рукою, а згодом головою в обличчя поліцейського ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців тулуба, обличчя, садна обличчя, забійних ран правої руки.

Пізніше ОСОБА_11 намагався силою вирватися від затримання, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , застосовуючи фізичну силу намагалися звільнити його від затримання та перешкодити поліцейським заходам примусу зі сторони працівників поліції, які були застосовані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою припинення їх протиправних дій.

При цьому за показаннями потерпілих спільні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 були поєднані із погрозами звільненням, виражалися у формі нанесення удару по тулубу ОСОБА_5 , шарпання за однострій та відтягуванні працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 від ОСОБА_11 .

Будь-яка із зазначених дій щодо поліцейських у зв`язку з виконання ним своїх службових обов`язків із застосуванням сили з боку кожного із обвинувачених, а щонайменше: поштовх, утримання, намагання перебороти чи удар, можуть кваліфікуватися як закінчений злочин.

За цих же обставин судом встановлено, що умисні активні дії обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які мали продовжуваний характер та виразились у застосуванні фізичної сили у формі шарпанин, штовхань та нанесення ударів потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час виконання ними своїх службових обов`язків працівника правоохоронного органу, повністю охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Оскільки метою та мотивом вчинення обвинуваченими вказаних насильницьких дій було перешкоджання працівникам правоохоронного органу у виконанні своїх службових обов`язків, суд повністю погоджується із висновками Нововолинського міського суду Волинської області від 14 березня 2018 року у постановах щодо закриття справ про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення з підстав відсутності хуліганського мотиву.

Вказані висновки повністю спростовують і доводи сторони захисту про преюдиціальність вказаних судових рішень. Разом з тим суд зазначає, що будь-яке судове рішення, якщо ним не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод не мають жодного преюдиціального значення для даної справи.

Наявність у обвинувачених мети та мотиву вчинення кримінального правопорушення беззаперечно є підтвердженням того, що вони їх вчиняли із прямим умислом.

За цих же обставин, факти нанесення обвинуваченими ОСОБА_12 удару потерпілому ОСОБА_5 , а ОСОБА_23 ударів потерпілому ОСОБА_6 , які спричинили легкі тілесні ушкодження, в ідеальній сукупності із вчиненням обвинуваченими опору працівникам правоохоронного органу, охоплюється також і складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Разом з тим варта зазначити також те, що останній удар ОСОБА_11 головою в голову потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений наніс вже будучи в кайданках. Факт нанесення даного удару визнає і сам обвинувачений, а показаннями потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_5 підтверджується саме те, що цей удар був акцентованим. Нанесення умисного удару за таких обставин може свідчити лише про те, що його було нанесено з мотивів помсти, однак такі дії обвинуваченого ОСОБА_11 окремої кваліфікації не потребують та повністю охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

Також ОСОБА_11 частково визнав факт нанесення ним удару потерпілому ОСОБА_7 . Цей факт також не заперечується іншими обвинуваченими. Однак суд не приймає доводи сторони захисту про те, що вказаний удар не був умисним, оскільки показаннями усіх потерпілих та свідків стверджується про те, що удар потерпілому було нанесено відразу після усного зауваження потерпілого. Нанесення умисного удару обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_7 також вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

В той же час, показаннями потерпілих та свідків доводиться і намагання обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , які проявились у застосуванні фізичної сили до поліцейських з метою визволення ОСОБА_11 , який вже був затриманий ними, втрутитись у діяльність працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом впливу у формі ударів, шарпання за однострій та відтягування працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 від ОСОБА_11 .

Такі дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , оскільки включають в себе додаткову мету перешкодити затриманню особи, яка вчинила правопорушення, охоплюється самостійним складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України та кваліфікуються за сукупністю злочинів.

Відтак розглядом даної справи було встановлено, що протягом періоду розвитку обставин події, дії обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які полягали у перешкоджанні потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійсненню повноважень поліції, поступово, внаслідок відмови у виконанні їх законних вимог, переросли у вчинення адміністративного правопорушення у виді злісної непокори, а після застосування обвинуваченими активної фізичної протидії вказані дії охопилися повністю складом кримінального правопорушення у виді опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, з яких дії у виді нанесення ударів обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заподіяли легкі тілесні ушкодження трьом потерпілим.

Відтак дії обвинувачених, які на початку події 07 серпня 2017 року кваліфікувалися потерпілими як вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку із наступним поєднанням їх із насильством, до кінця події та затримання правопорушників, переросли у злочини.

У відповідності до ч.2 ст.207 КПК України, кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», виявлення кримінальних правопорушень, а також затримання осіб, які підозрюються у їх вчиненні, безпосередньо відноситься до повноважень поліцейських.

Зазначені висновки суду також спростовують доводи сторони захисту з приводу відсутності законних підстав у потерпілих поліцейських для затримання обвинувачених.

Також є доведеним, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на місці події знаходились у поліцейських одностроях, на яких були прикріплені поліцейські жетони, мали при собі спеціальні засоби, табельну вогнепальну зброю та засоби зв`язку, приїхали на місце події на службовому автомобілі із явними розпізнавальними знаками та включеними проблисковими маячками. Вказані обставини в достатній мірі є підтвердженням того, що обвинувачені чітко усвідомлювали, що вчиняють опір та наносять тілесні ушкодження саме поліцейським, а відповідно працівникам правоохоронного органу, незважаючи на доводи сторони захисту про те, що останні не представились та не показали службових посвідчень.

Крім того на переконання суду не має значення для даної справи встановлення фактів наявності чи відсутності дорожньо-транспортної пригоди, чи причетності до неї будь-кого із обвинувачених, оскільки за це вони до відповідальності не притягуються, а безпосереднім об`єктом інкримінованих обвинуваченим злочинів є суспільні відносини, що забезпечують додержання нормативно визначеного порядку виконання працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

В той же час суд вважає вину ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм діянь доведеною сукупністю зібраних у справі доказів, а тому клопотання сторони захисту з приводу визнання недопустимим протоколу огляду місця події від 07 серпня 2017 року з підстав зазначення у ньому відомостей про вилучення одягу потерпілого ОСОБА_6 саме на місці події, а не у відділенні поліції (як він вказував у своїх показаннях) таким, що принципово не впливає на доведеність чи спростування вини обвинувачених за критерієм «поза розумними сумнівами».

Правильність кваліфікації дій обвинувачених також у суду сумнівів не викликає.

При ухваленні вироку суд надає критичну оцінку показанням свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , вважаючи вказаних осіб близькими до обвинувачених, а відтак зацікавленими у вирішенні справи на їх користь. Разом з тим, суд зауважує, що показання вказаних свідків у більшій мірі стосуються обставин іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України.

При цьому також суд зважає на те, що у своїх показаннях ОСОБА_16 та ОСОБА_15 впевнено вказуючи на обставини за якими обвинувачується ОСОБА_5 , зазначали, що не бачили фактів застосування будь-якого фізичного насильства з боку обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки в цей час відлучалися з місця події.

В той же час при розгляді даної справи суд не приймає в якості належного доказу, подану стороною захисту копію обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000352 від 15 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, оскільки обставини, які викладені у ньому не були визнані судом доведеними вироком, а разом з тим розірвані проміжком часу із обставинами, які інкримінуються ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , можуть бути наслідками таких, а не їх передумовами.

Відтак, дослідивши матеріали даного кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 342 та ч.1 ст.343 КК України.
Вірною також є кваліфікація дій ОСОБА_12 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 та ч.2 ст.345 КК України.

Дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковано також за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, найважче з яких відноситься у відповідності до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він є розлученим, однак має на утриманні малолітню дочку, за місцем проживання він характеризується посередньо, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, найважче з яких також відноситься у відповідності до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, найважче з яких також відноситься у відповідності до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 згідно ст. 67 КК України, є вчинення ними злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Виявом справедливості при призначенні покарання є питання його відповідності вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому балансі із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчинених злочинів, думку публічного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, стан сім`ї, перебування на утриманні малолітньої дитини, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинені ним злочини віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі та арешту в межах санкцій ч.2 ст.342 та ч.1 ст.343 КК України, за відповідний вчинений злочин із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також враховуючи вищесказане, конкретні обставини вчинених злочинів, думку публічного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, стан сім`ї, перебування на утриманні малолітньої дитини, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинені ним злочини віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі та арешту в межах санкцій ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 та ч.2 ст.345 КК України, за відповідний вчинений злочин, із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчинених злочинів, думку публічного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, стан сім`ї, перебування на утриманні двох малолітніх дітей, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинені ним злочини віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі та громадських робіт, в межах санкцій ч.1 ст.125, ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, за відповідний вчинений злочин із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази - вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.1 ст.343 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців;

-за ч.1 ст.343 КК України у виді арешту строком 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (місяців).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання :

-за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.1 ст.343 КК України у виді арешту строком 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання :

-за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (місяців);

-ч.1 ст.125 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнаний постановою слідчого від 08 серпня 2017 року речовим доказом одяг потерпілого ОСОБА_6 , який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам, потерпілим та прокурору.

Головуючий: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1