КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 січня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьк Луганської обл., громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровими номерами :02:001:0030 та :02:001:0031, на яких знаходиться житловий будинок, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 09 лютого 2019 року включно. А також відмовлено у задоволенні клопотання захисника про взяття на особисту поруку.

При вирішенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував те, що органом досудового розслідування доведено, що підозрюваний може бути причетний до ряду раніше вчинених кримінальних правопорушень, а відтак без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки настоятеля Парафії Святого Архистратига Михаїла Української Православної Церкви Київського Патріархату Київської Єпархії ОСОБА_9 .
Зокрема в апеляційній скарзі зазначається про незаконність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки останньому пред`явлено необґрунтовану підозру. Також, поза увагою слідчого судді залишились надані дані від операторів мобільного зв`язку за телефонами ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , що вони не могли знаходитись в час скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно в Бориспільському районі та м. Буча Київської області, оскільки ОСОБА_6 постійно знаходився в межах с. Северенівка, тобто по місцю проживання.
Також, автор апеляційної скарги зазначає, що під час обшуку органом досудового розслідування були вилучені жорсткі диски з реєстраторів камер відео нагляду домоволодіння ОСОБА_6 , на яких збереглися записи, які можуть підтвердити перебування підозрюваного з 23 по 24 березня 2018 року по місцю свого проживання, а також хід та результати проведеного 14 квітня 2018 року обшуку. Однак, за повідомленням слідчого такі жорсткі диски відсутні в речах, які вилучені під час обшуку, що свідчить про фальсифікацію та знищення доказів, які виправдовують ОСОБА_6 .
Крім того, захисник звертає увагу на характеризуючі дані підозрюваного, зокрема те, що він одружений, має на утриманні трьох дітей та батьків інвалідів пенсійного віку, і такі дані на переконання сторони захисту дозволяють прийти до висновку, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Автор апеляційної скарги наголошує і на тому, що нових прямих доказів на обґрунтування висунутої підозри з моменту затримання ОСОБА_6 11 квітня 2018 року у провадженні не здобуто, лише змінюється юридична оцінка інкримінованих йому дій, що не може свідчити про збільшення або не зменшення ризиків, які існували на момент застосування до підозрюваного запобіжного заходу у квітні 2018 року. Крім того, в матеріалах провадження наявні дані, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 185 КК України, і за цей час останній будучи обвинуваченим в особливо тяжкому злочині, не допустив порушення процесуальних обов`язків, а запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, цілком у тій справі забезпечує інтереси судочинства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 14 жовтня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002803, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
11 квітня 2018 року о 15 год. 52 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Наступного дня, тобто 12 квітня 2018 року, постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, кримінальні провадження № 0000742 та № 0000844 були об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження № 0000742.
13 квітня 2018 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 червня 2018 року.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002803 продовжено до 6 місяців, тобто до 12 жовтня 2018 року.
11 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2018 року.
29 серпня 2018 року, постановою прокурора відділу прокуратури Київської області, кримінальні провадження № 0000742 та № 0003365 були об`єднані з кримінальним провадженням № 0002803 в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження № 0002803.
04 вересня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.
06 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , до 12 жовтня 2018 року.
19 вересня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також вчинюваних нею нападах; у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою; у носінні, зберіганні, придбанні, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 11 грудня 2018 року.
04 грудня 2018 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на строк 60 діб, до 09 лютого 2019 року.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року вказане клопотання слідчого було задоволено.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбаченихст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Щодо доводів сторони захисту про те, що підозрюваний не перебував у зазначений органом досудового розслідування час на місці вчинення кримінальних правопорушень, та зникнення відеозапису з будинку підозрюваного, які б підтвердили факт його перебування вдома, то слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, чи інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи викладене, посилання захисника на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки настоятеля Парафії Святого Архистратига Михаїла Української Православної Церкви Київського Патріархату Київської Єпархії ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей та батьків інвалідів пенсійного віку, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та обставини, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 09 лютого 2019 року включно., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/822/2019 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1