Справа № 646/7744/18
№ провадження 1-в/646/462/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.18року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові справу за поданням начальника «Диканівської виправної колонії (№ 12)» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Близнюківського району с. Новоуплатне, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по даній справі засудженого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 року за п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.12.2013 р. вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 р. змінено: п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України до 10 років позбавлення волі, в інший частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.01.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 25.12.2011р. по 20.12.2013 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

якій відбуває покарання у «Диканівської виправної колонії (№ 12)»,-

у с т а н о в и в:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України та засуджено до покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.12.2013 р. вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 р. змінено: п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України до 10 років позбавлення волі, в інший частині вирок залишено без змін.

Адміністрація державної установи «Диканівської виправної колонії (№ 12)» звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого посилаючись на те, що за період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував. За сумлінну поведінку і ставлення до праці та виконання робіт по благоустрою території установою адміністрації заохочувався 9 разів. Характеризується позитивно.

В судове засідання представник колонії не прибув, про час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду зазначеного питання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

В матеріалах справи міститься заява засудженого ОСОБА_4 в який останній просить вирішити питання щодо умовно-дострокового звільнення без його участі. Подання керівництва колонії підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, тому є підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 26.04.2002, № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 року за п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.12.2013 р. вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 р. змінено: п.п. 7, 12, ч. 2 ст. 115 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 296, 70,71 КК України до 10 років позбавлення волі. В силу ст. 12 КК України даний злочин відноситься до тяжких злочинів, фактично відбув більше двох третин строку покарання, довів своє виправлення, свідченням чого є його зразкова поведінка, додержання режиму відбування покарання, наявність численних заохочень, характеризується позитивно. Згідно вироку має позов на загальну суму 7324,61 грн., який добровільно погашений.

Виходячи з наведеного, є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд, -

постановив:
Подання задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 1(місяць) 3 (три) дні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1