Справа № 359/1506/18
Провадження № 1-в/359/201/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.07.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 307 ч. 2 КК України на 6 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В :
Наприкінці лютого 2018 ОСОБА_5 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні покладався на думку суду під час розгляду даного клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, останні заохочення мав в 2015 році, що вказує на те що, дані зміни в його поведінки не є послідовними, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений 29.07.2014 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. 21.04.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області застосовано Закон України від 22.02.2016 № 838-VIII, та зараховано засудженому в строк відбування покарання період із 14.07.2012 по 14.01.2013 та з 29.07.2014 по 29.01.2015.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається 29.07.2014, а закінчення 29.01.2019.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 31.07.2014.

23.03.2015 прибув до Бориспільської виправної колонії (№ 119), для подальшого відбування покарання.

16.09.2016 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього пільги у виді заміни покарання на більш м`яке, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений на шлях виправлення не став.

Так згідно з характеристикою від 14.02.2017 засуджений ОСОБА_5 характеризується з посереднього боку. Не працевлаштований. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. За сумлінну працю та зразкову поведінку має 2 заохочення які отримав в 2015 році, стягнень не мав. Засуджений намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Вимоги адміністрації встановленні законодавством виконує. За характером спокійний та врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приймає участь у житті самодіяльності та фізичного розвитку колонії згідно вимог ст. 123 КВК України.

Проте адміністрація БВК-119 не ініціювала питання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 за вказаних обставин, що вказує на відсутність таких підстав.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_5 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.07.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. 307 ч. 2 КК України на 6 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1