Справа № 638/7725/18
Провадження № 1-кп/638/1000/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням : ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабулеті, Грузія, громадянина України, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , який перебуває в цивільному шлюбі, має незакінчену середню освіту, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, має неповнолітню дитину сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаного, на території України не судимого,
в с т а н о в и в :
В провадження колегії суддів Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , зважаючи на те, що зміна раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого недоцільна, оскільки до цього часу не усунуті ризики, а саме: ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, щодо потерпілого, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без застосування застави обвинуваченому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом застосування психологічного або фізичного тиску стосовно них, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.
Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_9 повідомлено про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності із застосуванням насильства та погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, у зв`язку з чим при обранні більш м`якого запобіжного заходу ані ж тримання під вартою він може спробувати переховуватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти вказаного клопотання, вказав, що не має намірів переховуватися від суду.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти вказаного клопотання, та зазначив, що ОСОБА_9 має на праві власності квартиру, не має намірів переховуватися від суду, тримається значний час під вартою, що негативно впливає на його підзахисного.
Захисник ОСОБА_7 вважала клопотання таким, що не підлягає задоволенню, та також наголосила на відсутності ризиків, вказаних прокурором, та просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою, а також посилалась на рішення ЄСПЛ.
Потерпілі в судове засідання не з`явились. Від потерпілої ОСОБА_11 надійшла заява, де вона відмовляється від участі при розгляді вказаного кримінального провадження, та покладається на розсуд суду при обранні чи зміні запобіжного заходу. Представник потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, в телефонному режимі повідомив про зайнятість в іншому процесі, проте документів на підтвердження не надав.
Також в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання, з якими він звернувся письмово до суду про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , просив три вказаних клопотання розглядати як одне, та зазначив про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , зауважив на тривалому розгляді, відсутності потерпілих та відсутності ризиків.
Прокурор заперечував. Та вказав, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 просив задовольнити вказане клопотання.
Захисник ОСОБА_7 підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити.
Крім того захисник ОСОБА_7 також заявила клопотання про зміну запобіжного заходу. З яким звернулась письмово. Серед іншого, вона вказала на безпідставність обраного запобіжного заходу, та вказала, що практика ЄСПЛ свідчить про порушення прав ОСОБА_9 .
Прокурор заперечував проти вказаного клопотання.
Обвинувачений просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 наполягав на задоволенні вказаного клопотання.
Також захисник ОСОБА_6 заявив клопотання, з яким звернувся письмово про надання обвинуваченому дозволу перебувати під час судового засідання поза межами клітки.
Сторони судового провадження не заперечували проти вказаного клопотання.
Крім того судом ставились на обговорення клопотання щодо витребування доказів та допиту свідків, заявлені захисником ОСОБА_6 . Від вказаних клопотань захисник відмовився, та вважав їх доцільним розглядати на іншій стадії судового розгляду.
Також відмовилась від заявлених клопотань захисник ОСОБА_7 про перегляд відео, та вважала за доцільне переглянути його на іншій стадії судового розгляду.
Натомість захисник ОСОБА_7 звернулась з клопотанням про письмове роз`яснення обвинувачення. Та вважала відсутність розуміння обвинуваченим ОСОБА_9 пред`явленого йому обвинувачення- підставою для повернення вказаного обвинувального акту прокурору. Вказане клопотання підтримав обвинувачений та захисник ОСОБА_6 прокурор заперечував проти вказаного клопотання.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступного.

При вирішенні клопотань про продовження та зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.
А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.
Висновок колегії суддів щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, які свідчать про те, що не зменшилися раніше заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час досудового розслідування на теперішній час не змінені та не скасовані в апеляційному порядку у встановлений КПК України спосіб і строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з урахуванням вищенаведених позицій Європейського суду з прав людини, які були враховані слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова як при обранні запобіжного заходу, так і при продовженні строків тримання під вартою обвинуваченому під час проведення досудового розслідування, не змінились, тому на теперішній час достатніх підстав для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів не вбачається.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів судового розслідування, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, вплинути на свідків та потерпілих. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу колегія суддів також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стану обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.3 п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 не працює, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, колегія суддів продовжує для ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні. Суду не надано доказів зміни обставин вчинення насильницького кримінального правопорушенні, які б могли стати підставою для визначення застави.

Стосовно клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення його підзахисного ОСОБА_9 з металевої клітки на час судових засідань суд прийшов до наступного.
Згідно ст.. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Більш того, з урахуванням рішень Європейського Суду з прав людини по справі «Свинаренко проти Росії», «Лабіт проти Італії», клопотання підлягає задоволенню.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, у справі є всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, а тому прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вважали наявними підстави для призначення кримінального провадження в судовий розгляд. Та, як підставу вказали необхідність роз`яснення обвинувачення ОСОБА_9 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , складений у відповідності до вимог КПК України і підстав для його повернення прокурору немає. Кримінальне провадження за вказаним обвинувальним актом підсудне Дзержинському районному суду міста Харкова у відповідності до ст. 32 КПК України.

Підстав для закриття провадження чи повернення його прокурору немає.

Судом не встановлені порушення вимог КПК України, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, є підстави для призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 до судового розгляду.

Судовий розгляд по цій справі здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки підстав для здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

З`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд встановлює, що судовий розгляд підлягає проведенню за участі прокурора, обвинуваченого, потерпілих, захисників сторін, перекладача.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про роз`яснення обвинувачення заявлене не на часі. Та буде розглянуте в стадії судового розгляду. Крім цього вказане клопотання не впливає на можливість призначення кримінального провадження в судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263,ч.1 ст. 262,ч.3 ст. 187,ч.3 ст. 185 КК України на 29 листопада 2018 року на 10.00 годину в залі суду № 8 Дзержинського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263,ч.1 ст. 262, ч.3 ст. 185,ч.3 ст. 187 КК України, про продовження запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів - до 18 січня 2019 року до 17 години 00 хвилин без визначення розміру застави.

Клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Надати обвинуваченому ОСОБА_9 дозвіл на перебування під час судового засідання поза межами металевої клітки або скляної кабіни без застосування до нього спеціальних засобів ( кайданок ).

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про роз`яснення обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити, як в такому, що заявлене передчасно.

Ухвала остаточна .

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3