Справа № 569/2750/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 000131 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нивецьк Дубровицького району Рівненської області, українця, громадянина України, розлученого, із професійно - технічною освітою, не судимого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді старшого розвідника - радіотелефоніста 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, 22 лютого 2018 року близько 09 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) з метою тимчасово ухилитись від військової служби.

31 серпня 2018 року близько 18 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_3 добровільно з`явився до місця служби - місця табірного збору підрозділів військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) та приступив до виконання обов`язків з військової служби, а вільний від військової служби час, у період із близько 09 год. 00 хв. 22 лютого 2018 року до 18 год. 00 хв. 31 серпня 2018 року проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_2 та у м. Рівне.

ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , 13 лютого 2019 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду від 13 лютого 2019 року по кримінальному провадженню № 000131 про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Початок відбування покарання рахувати 28.02.2019 року, з часу ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1