пр. № 1-кс/759/5292/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року слідчий суддя Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_5 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000468 від 11.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2,ч. 5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000468 від 11.08.2018 року, я кого вбачається, що у провадженні слідчого управління головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 11.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що службові особи ТОВ «Собі» () в особі засновників товариства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із службовою особою ТОВ «Акцепт плюс» в особі засновника ОСОБА_9 вчиняють злочинні дії за фактичним місцем перебування земснаряду «Собі-4», а саме на 11-13 кілометрі вздовж річки Десна, в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений досудовим слідством час перебуваючи на 11-13 кілометрі вздовж річки Десна, в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області службові особи ТОВ «Собі» () в особі засновників товариства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із службовою особою ТОВ «Акцепт плюс» в особі засновника ОСОБА_9 діючи умисно, протиправно, з корисливихмотивів, не зважаючи на відсутність дозвільних документів, а саме спеціального дозволу на користування надрами, позитивного екологічноговисновку, та акту гірничого відводу на 11-13 кілометр у Вишгородському районі Київськоїобласті, вздовжрічки Десна за допомогою земснаряду Собі-4, якій належить на правіприватної власності за ТОВ «Собі» та плавзасобу барж ібортовий номер БП-68, який з`єднаний із буксиром бортовий номер НОМЕР_1 , які належать на праві приватної власності за ПАТ «1-й ЕЗПГР» () та плавзасобу баржі бортовий номер 3035, який належить на праві приватної власності за ТОВ «Собі» який з`єднаний із буксиром бортовий номер НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності за ТОВ «П`ятий гідротехнічний підводний загін» () незаконно видобувають пісок, який є корисною копалиною місцевого значення та привласнюють його у особливо великих розмірах. В подальшому, невстановленими особами із числа працівниківТОВ «Собі» за допомогою службовихосіб ТОВ «Акцепт плюс» використовуючи спеціальну техніку здійснюють складування вищезазначеного видобутого піску із баржі бортовий номер БП-68 і баржі 3035 на земельну ділянку по вулиці Електриків, 16 в міст іКиєві та в подальшому за допомогою інших невстановленихосіб, які не обізнані про наявність у діяхслужбовихосіб ТОВ «Собі» та ТОВ «Акцепт плюс» злочинного умислу направленого на привласнення корисної копалини у особливо великих розмірах, працюючи на спеціальній техніці та вантажних автомобіля хпоставляють на продаж пісок різним суб`єктам господарювання, тим самим привласнивши корисну копалину, а грошові кошти від його реалізації привласнюють на свою користь, завдавши охоронюваним законом інтересам територіальній громаді Вишгородського району Київської області, матеріальної шкоди у особливо великих розмірах.

Так, слідчий вказав, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000468 від 11.08.2018 на підставі ст. 170 КПК України, ухвалою слідчого судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 759/17954/18, накладено арешт на пісок.
Наразі, як вважає слідчий, виникла нагальна потреба передати в управління майно, на яке накладено арешт, зважаючи на те що основною метою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні є забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ТОВ "Собі" проти клопотання заперечував та пояснив суду, що звернувся до суду з клопотання про скасування арешту, як такого, що накладений необгрунтовано.

Так, слідчий суддя, вислухавши всіх учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого управління головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 11.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч.5 ст.191 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 759/17954/18, накладено арешт на пісок.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.11.2018 у справі № 759/184373/18 скасовано арешт, накладений на час досудового розслідування на пісок, що знаходиться на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 у вигляді заборони розпоряджатись, користуватись та без права на відчуження - в повному обсязі, який накладено згідно ухвади слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 13.11.2018 року № 759/17954/18. Вказана ухвала оскарженню не підялає.
Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Отже, суд вважає за необхідне в клопотанні відмовити, оскільки арешт на майно, яке просять передати в управління скасовано.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_5 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000468 від 11.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2,ч. 5 ст.191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1