Справа № 204/909/19
Провадження № 1-в/204/253/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,
за участю прокурора ОСОБА_4 , представник установи ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
05 лютого 2019 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про застосування до нього ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що він згідно вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року був засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2016 року скасовано іспитовий строк. 12 березня 2016 року його затримали і він став відбувати покарання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4». На даний час він відбуває покарання у складі господарчої обслуги. Має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та 3 стягнення, які погашені. Стягнення він має за зберігання заборонених предметів, а саме відмичок та заточок. Ніж він зберігав на корпусі в спеціальному місці. Даний ніж йому був потрібен для нарізки хліба. Від застосування пільги відмовився, так як йому були потрібні заохочення.
Представник адміністрації установи ОСОБА_5 підтримав подану заяву, вважає, що установа не заперечує щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 ст. 82 КК України. Він дійсно мав стягнення, але з 08.06.2017 року засуджений жодного дисциплінарного проступку не вчиняв. Йому було оголошено подяку. Засуджений приймає активну участь у суспільному житті установи. Вважає, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення. Комісія була у вересні 2018 року, але засуджений добровільно відмовився від пільги.
Прокурор заперечує проти задоволення заяви, оскільки пройшов короткий строк відбування покарання. Засуджений має стягнення за порушення вимог ст. 4 частини 4.3 п. 1, 12 Наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Правила внутрішнього розпорядку ув`язнених і засуджених в слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби», а саме за виготовлення заточок та відмичок, за що згідно постанов був поміщений в дисциплінарний ізолятор. Згідно психологічної характеристики, поведінка засудженого у конфліктних ситуаціях є агресивною. Те, що засуджений добровільно відмовився від комісії свідчить про те, що засуджений мав на меті отримати заохочення, а не у зв`язку з його виправленням.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо він в період 3 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки. На підставі п.3,4 ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року подання кримінально-виконавчої інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська задоволено. Скасовано іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2014 року у вигляді п`яти років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

Ухвала набрала законної сили 20 січня 2016 року.

Засуджений ОСОБА_6 з 12.03.2016 року утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України, суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 під дію ст. 82 КК України підпадає по відбуттю 1/2 частини строку призначеного йому покарання, однак згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_6 має одне заохочення, а саме 29.12.2018 року - подяку за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та три стягнення: 23.03.2017 року ДІЗО 3 доби за порушення локалізації та зберігання заборонених предметів; 18.04.2017 року догану за зберігання заборонених предметів; 08.06.2017 року ДІЗО-3 доби за зберігання заборонених предметів, які погашені за плином часу.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжкого злочину.
Як вбачається із характеристики, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.03.2016 року. Під час тримання під вартою у Дніпровській установі виконання покарань № 4 порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 23.03.2016 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Дніпровської установи виконання покарань № 4. За період відбування покарання характеризується задовільно. Не завжди дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, мав 3 стягнення правами начальника установи, які погашені за плином часу, в подальшому усвідомив свою протиправну поведінку та протягом останніх півтори року порушень режиму утримання не допускав, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а також виявлення корисної ініціативи у вигляді робіт з благоустрою установи, має одне заохочення правами начальника установи. Приймає активну участь в суспільному житті відділення. Працевлаштований робітником банно-прального комбінату установи. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Приймає активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований На профілактичних обліках не пе6ребуває. У відношеннях до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Вину у скоєному злочині усвідомив, під час бесід виражає щире каяття. Стан здоров`я задовільний.

Згідно психологічної характеристики від 23.03.2017 року засуджений ОСОБА_6 має поведінку у конфліктних ситуаціях агресивного типу.

Згідно характеристик, які маються в особовій справи, а саме від 22.11.2017 року, ОСОБА_6 характеризується негативно, від 26.09.2018 року та від 12.12.2018 року характеризується посередньо, тому, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 не досягла тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах.

Крім того, суд враховує й той факт, що за час відбування покарання до засудженого було застосовано лише одне заохочення, що на думку, суду свідчить про той факт, що зразкова поведінка засудженого безпосередньо до моменту звернення останнього до суду пов`язана лише з намаганням останнього замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а не з його виправленням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.61, 82 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1