Справа № 199/8608/17
ВИРОК
іменем України
2018 року грудня місяця 14 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000745 від 03.04.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , проживаючого у будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого:

08.09.2004 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;

08.11.2006 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнено 19.11.2007 умовно-достроково на 9 місяців 4 дня на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.11.2007;

10.06.2008 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнено 23.08.2011 умовно-достроково на 11 місяців 30 днів на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2011;

11.07.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 69 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнено 05.06.2014 умовно-достроково на 6 місяців 12 днів на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2014,

30.12.2014 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, звільнено 29.12.2015 по відбуттю строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 289 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вказане кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.
Так, 01.04.2017 близько 17-00 години ОСОБА_3 , знаходячись біля кафе "Живе пиво", що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 511, помітив припаркований поряд мотоцикл марки «Kelberg D-11», державний номер НОМЕР_1 . В цей час, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_7 , визначив його, як предмет свого злочинного посягання, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , та яким на той час користувався ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 прослідував за ОСОБА_7 у кафе "Живе пиво", де діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, таємно викрав ключі з сумки, яку мав при собі ОСОБА_7 .
Далі, продовжуючи реалізувати злочинний умисел, того ж дня, тобто 01.04.2017, о 17-00 годині ОСОБА_3 , скориставшись тим, що водій мотоциклу ОСОБА_7 знаходився у приміщенні "Живе пиво", розташованого за адресою: м. Дніпро, вулиця Передова, 511, а отже не мав можливості припинити його злочинні дії, сів на сидіння зазначеного мотоциклу, котрий знаходився біля кафе «Живе пиво» за вищевказаною адресою, вставив ключі до замку запалювання мотоциклу, шляхом повороту ключа завів двигун мотоциклу марки «Kelberg D-11» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , тим самим привівши його в дію та почав рух у напрямку вулиці Гуртової в м. Дніпро.
Таким чином, ОСОБА_3 повністю виконав усі злочинні дії, які вважав за необхідне, направлені на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в межах пред`явленого обвинувачення не визнав і пояснив, що він 29.01.2016 потрапив у аварію, лікувався більш ніж півтора року. У березні 2017 у нього зняли апарат «Єлізарова», у нього «відібрало» праву сторону тулубу, встановлено 2 групу інвалідності з 04.04.2017, тому він не міг їздити на мотоциклі. До нього до дому за адресою: АДРЕСА_2 , близько 19.00 години 01.04.2017 приїхав малознайомий чоловік на ім`я « ОСОБА_8 », якого він раніше бачив в компанії, і попросив допомогти продати мотоцикл за 12 000.00 грн., говорив, що із господарем домовився. « ОСОБА_8 » знав на «Амурі» що до нього можна звернутись з питанням про продаж мотоциклів. Він йому відповів, що мотоцикл за дорученням продавати не буде, попросив привезти господаря мотоцикла. « ОСОБА_8 » був у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому і залишив у нього мотоцикл чорного кольору китайського виробництва разом і з документами. Він не підозрював, що мотоцикл крадений. Наступного дня « ОСОБА_8 » не приїхав, господаря мотоцикла не привів. Кілька днів мотоцикл простояв у нього вдома. 03 чи 04 числа приїхали працівники поліції, описали та забрали мотоцикл, що стояв за будинком. На мотоциклі він не їздив через стан здоров`я, він не міг би це зробити фізично, оскільки навіть не міг руку підійняти. Клієнтів аби продати мотоцикл не шукав. У сумках мотоцикла він нічого не дивився. Оглядався мотоцикл на вулиці біля відділення поліції. Через 2-3 тижні він побачив « ОСОБА_8 » і той сказав, що все «вирішив». Його викликали у відділення поліції, а потім через півроку ще раз викликали до відділення поліції і відновили провадження у справі. « ОСОБА_8 » це не потерпілий ОСОБА_7 , його він 01.04.2017 взагалі не бачив.

З врахуванням не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину, за обставин, викладених у вироку, в межах обвинувачення, пред`явленого прокурором в суді, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що у нього був мотоцикл чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , який він вирішив продати. На початку березня 2017 знайшов покупця ОСОБА_7 . У нього не було всієї суми і тому вони усно домовилися, що він сплатить половину суми одразу, а іншу половину суму згодом, і тільки після того він офіційно переоформить документи на ОСОБА_7 . На початку квітня 2017 ОСОБА_7 його повідомив, що мотоцикл вкрали, коли він його залишив під кафе, а саме зайшов у середину, коли вийшов мотоцикла вже не було. Тому він звернувся до поліції із заявою про викрадення. Згодом йому зателефонував слідчий, повідомив, що мотоцикл знайшли і йому його віддали. По факту володілець мотоцикла ОСОБА_7 , але вони не можуть переоформити документи. Наразі претензій матеріального характеру у нього не має. Покарання ОСОБА_3 він просив призначити на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив покази потерпілого ОСОБА_6 і суду пояснив, що на початку березня 2017 у ОСОБА_6 він придбав мотоцикл «Калберг» чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_6 він віддав за мотоцикл половину грошових коштів, місяць ним користувався і їздив. 01.04.2017 у другій половині дня він їхав до своєї бабусі на вул. Казахстанську, під`їхав до кафе «Живе пиво» на вул. Передовій, залишив мотоцикл і зайшов до середини. Сидів, відпочивав, випив каву, а потім 2 пляшки пива. Сумка-барсетка із ключами від мотоцикла була при ньому і лежала на стільці поруч з ним, але не весь час була в полі його зору. Хто і як проникнув до його сумки, він не бачив. Також у нього викрали мобільний телефон. Через годину-півтори він вийшов із кафе і помітив відсутність мотоцикла, відкрив барсетку і побачив, що ключі від мотоцикла також зникли. У навісній сумці мотоцикла були техпаспорт на мотоцикл і права на його ім`я. Добровільно він нікому документи на мотоцикл не передавав, відігнати мотоцикл він нікого не просив, ключі нікому не давав. Наступного дня приїхав на те саме місце і почав з`ясовувати подробиці. Продавець квіткового магазину свідок ОСОБА_9 сказала, що саме ОСОБА_3 сів на мотоцикл і поїхав. Він почав його шукати та викликав співробітників поліції, вони вже з`ясували його адресу і всі разом поїхали до ОСОБА_3 , але того не було вдома. До поліції заяву він написав 02.04.2017, зазначивши і прізвище, і ім`я ОСОБА_3 . Крім мотоцикла пропали ключі від мотоцикла, техпаспорт і права. Слідчий через 3-4 дні йому повідомив, що знайшли мотоцикл у ОСОБА_3 . Права йому повернули в ніч з 03 на 04 квітня 2017 року, приїхала патрульна поліція і сказали, що знайшли права на перехресті вул. Образцова і вул. Калинової. Відразу він не телефонував до поліції, оскільки хотів сам у всьому розібратися. Це жодним чином не пов`язано із його станом, він був адекватний, міг пересуватись, сів на маршрутку і поїхав додому. Чому свідок ОСОБА_9 вказала, що він був п`яний і валявся під кафе йому не відомо. Під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 , він знаходився поодаль і про що вона говорила він не чув. Раніше із ОСОБА_9 і ОСОБА_3 він знайомий не був, прізвище останнього йому назвала ОСОБА_9 . Підстав обмовляти ОСОБА_3 у нього не має. Наразі претензій матеріального характеру у нього не має, покарання ОСОБА_3 він просив призначити на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 будучи допитаною судом втретє, з метою з`ясування обставин щодо яких вона не допитувалася, суду пояснила, що 01.04.2017 коли вона виходила із кіоску, розташованого на вул. Передовій у м. Дніпро побачила п`яного потерпілого, що валявся під кіоском. Його мотоцикл чорного кольору стояв без нагляду. На цей мотоцикл сів ОСОБА_3 , завів його ключами і поїхав, при цьому він був у шоломі, але по статурі і комплекції вона його впізнала, оскільки часто його бачить, практично кожного дня. У що він був одягнутий, вона не пам`ятає. Особисто обвинуваченого вона не знає, але їй відомо, що про нього говорять на районі. Всі говорять, що він нехороший, поганий чоловік. Потім приходив потерпілий і з`ясовував, хто уїхав на його мотоциклі. До першого її допиту в суді, ОСОБА_3 через її напарницю погрожував їй, передав, що він відсидить, а потім і їй, і її доньці спалить будинки. Потім, знов через напарницю, погрожував перед слідчим експериментом. Особисто не погрожував, а погрожував через когось. Але, через ті погрози, що ОСОБА_3 передавав через напарницю, вона дуже злякалася, оскільки сприймала їх як реальні, тому і первісні свідчення в суді давала не зовсім точно в частині того, що вона не бачила аби ОСОБА_3 заволодів мотоциклом потерпілого. Але наразі, вона точно і впевнено стверджує, що саме ОСОБА_3 завів мотоцикл ключами і поїхав. І у наведеному у неї сумнівів не має. Боргів у ОСОБА_3 перед нею не має і вона його не обмовляє. Як ключі від мотоцикла опинились у ОСОБА_3 особисто вона не бачила. Не бачила, чим заводив мотоцикл, але особисто бачила, що саме ОСОБА_3 сів на мотоцикл і уїхав від кафе.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що до них в училище приїхали працівники поліції і запросили будь-кого, кому виповнилося 18 років, бути понятими. Він разом із одногрупником ОСОБА_12 приїхали на місце, де сталася подія, адреси він не пам`ятає, але це місце знаходиться поруч із магазином АТБ. Їм із ОСОБА_12 роз`яснили права. На місці був ще свідок і потерпілий. Вони були у квітковому магазині. Свідок, яка працює у квітковому магазині, розповідала, як було вчинено злочин, де стояв мотоцикл, як чоловік підійшов до мотоцикла, придивлявся до нього, сів та поїхав, пізніше вона дізналася, що це був угон. Під час проведення даної слідчої дії проводилася її відео фіксація, складався протокол, з яким він ознайомився. В протоколі все було вірно зазначено і він його особисто підписав, про що і стверджує. Тиску на свідка ніхто не чинив. Ще за його участі, проводилося впізнання по фото, але фото, що лежали на столі, він не роздивився і не пам`ятає. Під час проведення слідчого експерименту був потерпілий, він і підтвердив, де стояв мотоцикл.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що у листопаді 2017 до них у ПТУ прийшов слідчий і запросив стати понятими. Він разом із своїм одногрупником ОСОБА_11 були понятими під час проведення слідчого експерименту, слухали, що говорила свідок, яка працювала у квітковому магазині. Під час проведення даної слідчої дії велася відео фіксація та складався протокол, який він підписав. Окрім них була жінка - свідок віком 45-50 років, потерпілий-чоловік, співробітник поліції, який знімав відео та слідчий. Чи проводилося за його участі впізнання за фотознімками він не пам`ятає, як і не пам`ятає чи підписував він ще якісь документи. В протоколі пред`явлення особи не його підпис, а протокол зі слідчим експериментом він дійсно підписував. Свідок, яка знаходилася у магазині на відстані від місця подій близько 10-15 метрів, розповідала, як уганяли мотоцикл, як на ньому від`їжджали. Потерпілий нічого не говорив, стояв і мовчки курив. Свідок жінка сказала, що потерпілий був дуже п`яний, а потерпілий заперечив і сказав, що він був злегка напідпитку.
Із показів свідка ОСОБА_13 , працівника поліції, слідує, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 викрав документи, ключі, і мопед. Сів на нього і уїхав. Потім мопед продав. Свідок зазначив, що на місці викрадення він проводив слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , де остання і працює. Під час проведення даної слідчої дії складався протокол, велась відеозйомка. Крім вказаного, за місцем роботи свідка ОСОБА_9 , у присутності понятих, проводилося впізнання за фотознімками, після чого протокол був підписаний всіма учасника слідчої дії. Свідок впізнала особу і сказала, що вона з ним знайома, повідомивши це безпосередньо під час впізнання. На свідка ніхто не тиснув. Поняті поставили свої підписи, у тому числі ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що із ОСОБА_3 він познайомився через ОСОБА_15 . Рік потому придбав мотоцикл, але і раніше траплялося купи-продай. Навесні 2017 року зателефонував ОСОБА_16 і запропонував мотоцикл, він під`їхав, а це був ОСОБА_17 . Мотоцикл був спортивний, а не «чопер» вартістю близько 9000.00 10 000.00 гривень, рік випуску він не пам`ятає. Документи на мотоцикл були. Він приїхав на « ОСОБА_18 », там подивилися мотоцикл Р1, двигун літровий об`ємом 1000 куб., якої фірми не пам`ятає, начебто «Ямаха», але це не точно. Сумок на мотоциклі не було. Хто був власником мотоцикла по техпаспорту він не пам`ятає, але не ОСОБА_3 це точно. Він же купив цей мотоцикл для перепродажу. Чи проводили з нив впізнання він точно не пам`ятає, припускає таку можливість, підписував протокол впізнання і на ньому підпис його. На впізнання мотоцикл не пред`являли. Коли він був біля пам`ятника «Брандиса» на проспекті Слобожанському у м. Дніпро, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_19 вийшли із «Державної лотереї» . він ОСОБА_20 віддав гроші, той відрахував свою долю і залишок віддав ОСОБА_3 . Спочатку вартість мотоцикла була 10 000.00 гривень, а потім «уступили». Йшла мова, що коли у ОСОБА_3 налагодиться із грошовими коштами, то можливо він мотоцикл забере назад, або господар мотоцикла. Він обіцяв ОСОБА_3 не продавати цей мотоцикл пару днів. Мотоцикл простояв 5 днів, а потім він його продав за 12 000,00 гривень. Де наразі мотоцикл йому не відомо. Його допитував слідчій, які покази він надавав не пам`ятає, можливо підписував протокол його допиту.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він десь пів року тому зранку зайшов до грального закладу, що розташований на перехресті вул. Калинової та пр. Слобожанського в м. Дніпро, щоб пограти. Біля цього закладу він побачив мотоцикл чорного кольору. Там він зустрів ОСОБА_22 . Останній сказав, що займається продажом мотоциклів та запропонував йому купити саме той мотоцикл, якій він бачив на вході до закладу. Йому він був не потрібен, тому він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_14 і запропонував йому купити цей мотоцикл. Це був спортивний літровий мотоцикл чорного кольору, номерів не пам`ятає, також не пам`ятає чи були на ньому навесні ящики. Він бачив техпаспорт на цей мотоцикл, але прізвища власника не запам`ятав. Мотоцикл ОСОБА_23 продав ОСОБА_14 за 9 тисяч гривень, за що він отримав 1 500 гривень, як посередник.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засідання пояснила, що вона є мамою обвинуваченого ОСОБА_3 , 29.01.2016 його збила машина та він отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим 5 місяців не вставав з ліжка до жовтня 2016 року, ще до лютого 2017 року переміщався у візочку, а потім вже почав сам пересуватись із палицею до квітня-червня 2017 року. 01.04.2017 він був вдома, зранку, вдень і вечорі робили йому перев`язки. До серпня місяця так було і він сидів вдома весь час. Вона постійно була із ним вдома, але могла бути в інших кімнатах, наприклад на кухні, а він виходив із дому, в туму числі щоб палити, та вона не бачила, як він виходив. Вона не бачила, щоб 01.04.2017 до нього хто-то приходив, але вона не може стверджувати, оскільки собака лаяла. Вона мотоцикл не бачила, можливо через те, що в них великий двір. 02.04.2017 можливо була вдома, точно не пам`ятає. Але пам`ятає, що приходили співробітники поліції, вона їм казала, що син не міг вкрасти мотоцикл. Вона не бачила, як син віддавав мотоцикл та не впевнена, що був присутній потерпілий.
Так, як слідує із Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, 02.04.2017 до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_7 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. У своїй заяві ОСОБА_7 , просив вжити заходи до ОСОБА_25 , який 01.04.2017 близько 17.00 по АДРЕСА_3 незаконно заволодів його мотоциклом ««Kelberg D-11» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також мобільним телефоном Леново А516, що знаходився в бардачку мотоцикла.

Під час огляду 04.04.2017 мотоциклу ««Kelberg D-11» чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 , у присутності понятих та ОСОБА_25 , останній пояснив, що даний мотоцикл йому передав разом з ключами та техпаспортом хлопець на ім`я ОСОБА_8 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Крім вказаного, ОСОБА_25 передав для огляду техпаспорт на ім`я ОСОБА_6 та ключі від мотоцикла ««Kelberg D-11».

Свідок ОСОБА_9 в ході проведення 30.11.2017 слідчого експерименту, за участі понятих, вказала на те, що 01.04.2017 близько 17-00 години вона, перебуваючи в магазині «Квіти» у м. Дніпро по вулиці Передовій будинок №511, помітила мотоцикл чорного кольору на узбіччі дороги, біля розважального закладу «Живе пиво». До мотоцикла підійшов чоловік зростом 2 метри і сівши на нього завів і поїхав по вулиці Гуртовій.

В судовому засіданні був переглянутий диск з відеозаписом слідчого експерименту від 30.11.2017, на якому зафіксоване проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником мотоцикла А марки «Kelberg D-11», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

В матеріалах справи наявна зберігальна розписка від 29.08.2017, відповідно до якої ОСОБА_7 отримав від співробітників поліції мотоцикл чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 2006 року випуску в технічно справному стані.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_25 , в межах пред`явленого обвинувачення, яке було підтримано прокурором, знайшло своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Суд вважає, що сукупність приведених доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , незаконно заволодів транспортним засобом, повторно, а саме, мотоциклом марки «Kelberg D-11», державний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , та яким користувався ОСОБА_7 , тому його умисні дії за ч.2 ст. 289 КК України правильно кваліфіковані як такі, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені повторно.

Даючи оцінку доказам, суд критично оцінює заяву обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення 01.04.2017, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в скоєнні цього злочину його обмовляють, оскільки ці заяви спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , яка безпосередньо в суді впевнено стверджувала, що саме ОСОБА_3 01.04.2017, знаходячись біля кафе «Живе пиво», де стояв мотоцикл чорного кольору, завів його і з місця знаходження останнього на ньому поїхав. При цьому потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що нікому ключі ті документи від мотоциклу він добровільно не передавав, прізвище ОСОБА_3 , того хто заволодів його мотоциклом, йому стало відомо від ОСОБА_9 . Окрім цього, при огляді мотоциклу «Kelberg D-11» сам ОСОБА_3 надав для огляду техпаспорт на цей мотоцикл на ім`я ОСОБА_6 та ключі від нього і мотоцикл згідно зберігальної розписки 29.08.2017 було повернуто потерпілому ОСОБА_7 .
Ці докази в силу їх несуперечливості свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника щодо непричетності до вчинення даного злочину.
Допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_9 в результаті справи не зацікавлені і підстав сумніватися в їх об`єктивності і невірності у суду немає.
Таким чином, заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника спростовані вищевикладеними та проаналізованими доказами безпосередньо дослідженими в суді при розгляді справи, які є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою. При цьому, суд звертає увагу, що всі клопотання заявлені захисником, на протязі тривалого часу розгляду справи були розв`язані, а від інших захисник відмовлялась.
Також судом не можуть бути прийняті до уваги покази свідка ОСОБА_24 , яка створюючи штучне алібі, в суді пояснила, що начебто ОСОБА_3 , який є її рідним сином, перебував разом з нею за місцем їх сумісного проживання за адресою: АДРЕСА_2 01.04.2017 на протязі дня, оскільки вона є матір`ю обвинуваченого і зацікавлена в долі сина та має одну мету у даному кримінальному провадженні сприяти уникненню його від покарання. Крім того, свідок ОСОБА_24 в суді не змогла вказати про те, чим конкретно займався ОСОБА_3 того дня 01.04.2017 в домі під час вчинення інкримінованого йому злочину, конкретизовано та детально пояснити про це не змогла.
Доводи захисника щодо суперечливості показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_14 і ОСОБА_21 є надуманими, за тривалий час судового розгляду, судом ретельно перевірялись покази кожного зі свідків.
Так дійсно, свідок ОСОБА_9 в суді декілька разів змінювала покази, та при останньому допиті судом впевнено вказала на ОСОБА_3 , як на особу, що заволоділа мотоциклом потерпілого. При цьому суд приймає та розцінює покази свідка ОСОБА_9 як достовірні, оскільки первинні покази вона давала після погроз ОСОБА_3 , які він передавав їй через її напарницю. А вона ці погрози сприймала як реальні. Наразі вона ОСОБА_3 не боїться, оскільки його погрози набули розголосу, і вона вирішила надати суду правдиві покази. При цьому підстав через які б свідок ОСОБА_9 обмовляла ОСОБА_3 судом не встановлено.
Що стосується доводів захисника в частині того, що суд повинен прийняти за основу покази свідка ОСОБА_9 , надані нею саме за час досудового розслідування, то ці доводи прямо суперечать засадам кримінального провадження та безпосередньо ст. 23 КПК України, оскільки суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, тобто в судовому засіданні.
Доводи захисника про те, що на свідка ОСОБА_9 працівники поліції здійснювали тиск, доставивши її в судове засідання, нічим не підтверджуються, а навпаки вказують на те, що свідок ОСОБА_9 , хвилюючись за себе та свою сім`ю, побоюючись розправи з боку ОСОБА_3 , боялась надавати правдиві свідчення. Але наявність працівників поліції в приміщенні суду, надало можливість свідку надати суду правдиві свідчення, які вона побоювалась надати раніше.
Оцінюючи покази свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_21 , надані ними в суді, судом встановлено, що дані свідки та ОСОБА_3 неодноразово разом займалися купівлею-продажем мотоциклів, що і підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання (а.с.54), під час проведення якого ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_3 , як на особу, у якої він 02.04.2017 придбав мотоцикл.
Тому, доводи захисника в частині того, що начебто ОСОБА_14 купив у ОСОБА_3 мотоцикл іншої моделі, суд не може прийняти до уваги, оскільки свідок ОСОБА_14 під час його допиту судом перебував під вартою за вчинення кримінального правопорушення, що вказує на те, що його покази були спрямовані на забезпечення штучного алібі ОСОБА_3 .
Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника в частині того, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не міг заволодіти мотоциклом, оскільки наявні у ОСОБА_3 тілесні ушкодження , отримані ним задовго до подій 01.04.2017, дозволяли йому виконати всі дії необхідні для вчинення злочину за ч.2 ст. 289 КК України: а саме завести двигун мотоцикла та зникнути з місця вчинення злочину, так як ці дії не потребували докладання значних фізичних зусиль, а саме: включення замку запалення на мотоциклі ключами, які у нього були при собі.
При цьому суд відноситься критично до доводів захисника відносно того, що ключі від мотоцикла потерпілий ОСОБА_7 сам передав ОСОБА_3 , що начебто бачив якийсь чоловіка на ім`я « ОСОБА_26 », який помер восени 2017 року, оскільки ці доводи спростовуються показами в суді потерпілого ОСОБА_7 , який наполягав на тому, що ключі від мотоцикла він не передавав ОСОБА_3 , а ключі у нього зникли. Крім вказаного, у розумінні ст. 97 КПК України покази з чужих слів, а саме чоловіка на ім`я « ОСОБА_26 », жодними іншими доказами дослідженими судом безпосередньо не підтверджуються.
Перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказані учасники провадження, оцінюють і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Разом з тим, суд не може визнати допустимим доказом по справі протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2017, як такий що складений з грубим порушенням вимог ч.7 ст. 228 КПК України, оскільки у протоколі відсутні самі фотознімки осіб, а знаходяться лише ксерокопії фотознімків, що пред`являлись для впізнання особи. Крім того, особи на ксерокопіях фотознімків мають різкі відмінності між собою за кольором волосся, наявністю бороди, зовнішності, що суттєво впливає на сприйняття зображення. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що цей протокол вона підписала не бачивши фотознімків осіб, які зображені на ксерокопіях. Більш того, свідок ОСОБА_12 суду вказав на те, що підпис під вищезазначеним протоколом йому не належить і виконана не ним.
Все вищенаведене дає суду підстави визнати даний протокол від 30.11.2017 - недопустимим доказом по справі.
Але, визнання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2017 недопустимим доказом, не є підставою для визнання інших доказів недопустимими по справі.
Так, доводи захисника відносно недопустимості як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 30.11.2017 за участю свідка ОСОБА_9 , є надуманими та безпідставними, і спростовуються показами того ж свідка ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , допитаних судом безпосередньо, які вказали на те, що вони дійсно приймали участь у проведенні даної слідчої дії, а саме слідчого експерименту. При цьому свідок ОСОБА_9 надавала пояснення з приводу обставин вчиненого правопорушення, всі підписували даний протокол, який був складений у відповідності до вимог Закону. Під час проведення слідчого експерименту, проводився відеозапис даної слідчої дії, який на підставі ст.. 359 КПК України був досліджений в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що даний доказ є допустимим, оскільки він отриманий в порядку встановленому КПК України.
Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_25 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_25 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_25 , який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності у тому числі і за злочин за аналогічною кваліфікацією, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, характеризується задовільно, на утриманні непрацездатних і неповнолітніх осіб не має.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_25 , судом відповідно до ст.ст. 66,67 КК України не встановлено.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора та потерпілих, захисника та обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_25 , можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме це покарання на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів. Призначення більш м`якого покарання буде суперечить вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.
Разом з тим, враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, повернення майна, відсутність у потерпілого матеріальних претензій до обвинуваченого, суд вважає за можливе додаткове покарання у виді конфіскації майна до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Мотоцикл марки «Kelberg D-11», державний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_7 (згідно зберігальної розписки від 29.08.2017).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

14.12.2018