йСправа № 304/415/19 Провадження № 1-кс/304/170/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши його клопотання, затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000102 від 12 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 12 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про накладення арешту на автомобіль марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканцю с. Стужиця Великоберезнянського району, а також штани світлого кольору з емблемою «Найк», куртку синього кольору із салатовими вставками та кросівки чорного кольору з рожевими вставками та емблемою «Найк». Клопотання мотивує тим, що 12 березня 2019 року близько 03:30 год. дві невідомі особи чоловічої статі одягнені в одяг темного кольору та масках на обличчі, один з яких тримаючи в руках предмет, схожий на пістолет, а інший дерев`яну биту, зайшли до приміщення магазину «Повна комора», розташованого по вулиці Центральній в селі Дубриничі Перечинського району, що належить ПП ОСОБА_7 , де погрожуючи вищезазначеними предметами продавцю ОСОБА_8 , 1993 року народження, та охоронцю ОСОБА_9 , 1959 року народження, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 20 000 грн. та двома мобільними телефонами, що належали вказаним особам, після чого зникли у невідомому напрямку. Дану подію того ж дня було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. В ході проведення оперативно-розшукових заходів було отримано інформацію про те, що до вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . Під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду, було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 . Отже враховуючи те, що для здобуття доказів у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз, а також те, що вказані речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила.

У судове засідання ОСОБА_10 не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання встановлено, що 12 березня 2019 року близько 03:30 год. дві невідомі особи чоловічої статі одягнені в одяг темного кольору та масках на обличчі, один з яких тримаючи в руках предмет, схожий на пістолет, а інший дерев`яну биту, зайшли до приміщення магазину «Повна комора», розташованого по АДРЕСА_3 , що належить ПП ОСОБА_7 , де погрожуючи вищезазначеними предметами продавцю ОСОБА_8 , 1993 року народження, та охоронцю ОСОБА_9 , 1959 року народження, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 20 000 грн. та двома мобільними телефонами, що належали вказаним особам, після чого зникли у невідомому напрямку.

Також встановлено, що того ж дня дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000102 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000102 від 13 березня 2019 року (а. с. 4).

20 березня 2019 року у даному кримінальному провадженні слідчим СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5-6).

Згідно протоколу обшуку від 20 березня 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2019 року, вбачається, що під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 , у спальній кімнаті будинку виявлено биту чорного кольору, після чого ОСОБА_10 добровільно видано штани світлого кольору з емблемою «Найк», курточку синього кольору із салатовими вставками, в кишені якої знаходилися дві сім-картки, та кросівки чорного кольору з рожевими вставками та емблемою «Найк». Вказані речі постановою слідчого від 21 березня 2019 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000102 від 12 березня 2019 року та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів. Крім того, з автомобіля марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї вказаного домогосподарства, ОСОБА_10 добровільно видано чорний предмет, схожий на пістолет, який було заховано під водійським сидінням. Вищезазначені речі, упаковані до спецпакетів, а також автомобіль вилучено та поміщено до Перечинського ВП (а. с. 7-12).

Вищевказаний транспортний засіб марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 21 березня 2019 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_2 (а. с. 13).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені під час огляду домогосподарства АДРЕСА_1 речі, а також транспортний засіб марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000102 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000102 від 12 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Дейво Ланос», р/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , а також штани світлого кольору з емблемою «Найк», куртку синього кольору із салатовими вставками та кросівки чорного кольору з рожевими вставками та емблемою «Найк», що належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1