Провадження № 1-кп/742/61/19
Єдиний унікальний № 742/4036/18
ВИРОК
Іменем України
07 лютого 2019 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001814 від 30.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дочку, раніше судимого:
14.10.2010 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.187 ч.1, ст.185 ч.3, ч.1 ст.309, 70 КК України 5 років позбавлення волі;
11.11.2011 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 70 КК України - 5 років 3 місяці позбавлення волі.
ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 травня 2015 року умовно достроково звільнений на 04 місяці 5 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2018 року близько 08 години, ОСОБА_3 , повторно, перебуваючи за адресою: м.Прилуки, вул.Київська, неподалік будинку 152, маючи умисел нанезаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати транспортний у своїх цілях, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля MERSEDES-BENZ «Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 (польської реєстрації), вартістю 115706,50 грн, який належить на праві власності ОСОБА_5 , та, не маючи будь якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, запустив його двигун та, в подальшому, рухаючись на ньому, зник з місця скоєння злочину, чим незаконно заволодів автомобілем, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Також, 05.11.2018 близько 16 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні адмінбудівлі комітету самоорганізації населення № 5, що по вул.Київській, 473 в м.Прилуки, повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшов до незачиненої побутової кімнати, де з кишені жіночої куртки, яка там знаходилася, таємно викрав мобільний телефон марки LEPHONE К1, в якому знаходилася сімкартка оператора мобільного зв?язку МТС, що належав ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 4228 від 14.11.2018 вартість викраденого телефону становить 261,69 грн, вартість сімкартки оператора мобільного зв?язку МТС становить 25 грн.
У подальшому, ОСОБА_3 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 286,69 грн

Під час судового розгляду обвинувачений погодився надати покази після допиту потерпілого та свідків, і повністю визнаючи свою вину за пред?явленим обвинуваченням,

підтвердив, що вранці 30.10.2018 прийшов на вул.Київську в м.Прилуки щоби завантажити землею автомобіля MERSEDES-BENZ, після чого повідомити про це ОСОБА_9 , а той повинен був зателефонувати іншій людині, щоб перевезти ту землю. Проте, він використав даний автомобіль у своїх цілях (перевезти пісок іншій людині), без умислу угону, продати чи розібрати. Ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 йому не давали дозволу брати автомобіль, він міг їздити на авто лише по території. Поліція його знайшла по вул.Добролюбова в м.Прилуки приблизно о 17 год. Тоді один його телефон розрядився, а інший - забув вдома, тому йому не могли дозвонитися. ОСОБА_11 йому дозволяв керувати автомобілем лише по території. Однак, того дня прямої заборони керувати автомобілем не було.

Він також повністю визнає свою вину в тому, що перебуваючи в приміщенні комітету самоорганізації населення по вул.Київській у м.Прилуки, коли почув дзвінок мобільного телефону, то викрав такий із кишені чужої куртки, яка висіла в підсобці. У подальшому телефон був вилучений та повернутий потерпілому. У вчиненому розкаюється

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що по мірі необхідності надавав своєму товаришу ОСОБА_12 користуватися автомобілем MERSEDES-BENZ. Вранці 30.10.2018 йому зателефонував ОСОБА_11 і повідомив, що автомобіль зник, тому він, як власник автомобіля, заявив у поліцію. Обвинуваченого раніше не знав, і претензій до нього не має. Автомобіль не пошкоджений, який знайшли приблизно о 17 годині того ж дня. У ОСОБА_9 був водій ОСОБА_13 , якому він давав довіреність на право керування. Вважає за можливе призначити обвинуваченому умовне покарання.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_14 підтвердив, що ОСОБА_15 працював у нього деякий час. Автомобіль «Мерседес», білого кольору, який було викрадено, належить його товаришу ОСОБА_10 , який надавав йому у користування з довіреністю. 30.10.2018 він поставив автомобіль на вул.Київській, 152 і попросив, щоб обвинувачений завантажив його землею, а відвезти повинен був ОСОБА_16 . Коли останній побачив, що автомобіля немає, то зателефонував йому. Після невдалих спроб самостійно відшукати автомобіль, звернулись до поліції. На момент зникнення автомобіля вони не знали хто його забрав. ОСОБА_15 у нього не був водієм (довіреності не надавав), і дозволу керувати йому не давав, він сідав за кермо лише щоби перегнати автомобіль з місця на місце по території. Вони намагались йому дозвонитися, але один телефон був відключений, а інший він не брав. ОСОБА_15 повинен був лише завантажити автомобіль землею, яку він так і не завантажив, а автомобіль зник. У поліцію звернулися, з метою розшуку автомобіля, бо не знали куди такий подівся. Даний автомобіль повернутий у тому ж стані, у якому і був.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні підтвердив, що власником автомобіля «Мерседес» є ОСОБА_10 , а користувався автомобілем ОСОБА_18 . Даний автомобіль повинен був завантажити землею ОСОБА_15 , та повідомити про це ОСОБА_9 , а той у свою чергу повинен був подзвонити йому для перевезення вантажу. Проте до нього зателефонував ОСОБА_11 та спитав чи не брав він автомобіль. Автомобілем він керував по довіреності.

Крім показів самого обвинуваченого, потерпілого, свідків вина ОСОБА_3 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом та крадіжки підтверджується також доказами, які містять матеріали провадження, досліджені в судовому засіданні, а саме:
- витягом з кримінального провадження №0001814 (а.п.54-55);

- заявами потерпілих (а.п. 56, 61);

- протоколом огляду місця події від 30.10.2018 разом з фототаблицею до такого (а.п.80-83), яким засвідчено факт виявлення о 19.10.2018 на вулиці Добролюбова в м.Прилуки біля будинку № 23, належний потерпілому ОСОБА_5 , автомобіль марки MERSEDES-BENZ «Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 (польської реєстрації), без видимих механічних пошкоджень автомобіля (а.п.80-83).

Доводи захисту, які не узгоджуються з позицією обвинуваченого, щодо відсутності в діях ОСОБА_3 протиправного вилучення транспортного засобу, бо йому не було прямої заборони керувати автомобілем, є особистим, безпідставним тлумаченням даної норми, оскільки під незаконним заволодінням слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що визнає і сам обвинувачений, про відсутність у нього права на самовільне користування автомобілем. Тобто, а ні ОСОБА_5 , як власник, а ні ОСОБА_19 , як користувач не дозволяли ОСОБА_3 користуватися даним автомобілем. І коли вони виявили відсутність транспортного засобу у визначено-залишеному місці, та після особистих пошуків не змогли встановити місцезнаходження автомобіля (як і місцеперебування самого обвинуваченого), то лише після цього звернулися в поліцію.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого в частині: заволодіння автомобілем ОСОБА_5 правильно кваліфіковані досудовим розслідуванням за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

в частині крадіжки телефону ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіка), вчинена повторно.

Щире каяття суд визнає обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд також враховує те, що він вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочини; особу винного, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів (а.п. 85-87); перебуває на обліку в лікаря нарколога (а.п.88), та не перебуває на обліку в лікаря психіатра та відділу з питань пробації (а.п.89-90), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п.91); згідно висновку судово-наркологічної експертизи страждає хронічним алкоголізмом, потребує лікування від такого і таке йому не протипоказане (а.п.92-93), має неповнолітню дитину (а.п.96), відсутність претензій у потерпілих (а.п.11-12).

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкцій інкримінованих статтей у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів згідно вимог ч.1 ст.70 КК України.

Цивільних позовів не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за:
-ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
-ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі
Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 5 (п?ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, тобто з 14 грудня 2018 року.

Речові докази: мобільний телефон марки LEPHONE К1 залишити власнику ОСОБА_8 , мобільний телефон марки SAMSUNG SGH-L170 з сім картою залишити у власності ОСОБА_3 ..
Арешт на автомобіля MERSEDES-BENZ «Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2018 скасувати та транспортний засіб залишити власнику ОСОБА_5

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попереднім тримання під вартою.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати час перебування його під вартою, а саме: з 30.10.2018 по 01.11.2018 та з 14.12.2018 (а.п. 21-22, 94-95).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, направити потерпілим.

Головуючий суддя: ОСОБА_20