05.03.2019

Справа № 642/1522/19
Провадження №1-кп/642/892/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову детектива Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України про відмову у задоволенні клопотання

в с т а н о в и в :
Громадянин ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову детектива Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій від 3 грудня 2018 року.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.
Частиною першою статті 306 КПК Українивстановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
Ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
У кожного органу досудового розслідування є певна адреса його фактичного місця знаходження, що не може ототожнюватися з місцем знаходження того чи іншого слідчого, групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні. Тому при визначенні місця знаходження органу досудового розслідування повинна бути фактична адреса, за якою здійснює свою діяльність такий орган.
Законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306).

У таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, а не за місцем знаходження того чи іншого адміністративного приміщення цього органу досудового розслідування, а також за місцем знаходження певного слідчого.
Місцезнаходження Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, що територіально належить до Солом`янського району м. Києва.
Таким чином, скарга не підсудна Ленінському районному суду м. Харкова.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді;
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, -

УХВАЛИВ:

СкаргуОСОБА_2 на постанову детектива Третього відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання повернути її автору для подачі за територіальною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1