Провадження №1-кп/127/731/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2017 р. за № 0005250 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого у закладі ресторанного господарства (закусочній) "МакДональдз-Соборна" Підприємства з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн ЛТД" по вул. Соборній, 51а в м. Вінниці, одруженого, який має малолітню дитину, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений слідством час 08.11.2017 року чи 09.11.2017 року знаходився поблизу будинку №7 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів у місті Вінниці, де помітив припаркований автомобіль марки "Volkswagen" моделі "LT 35", 1990 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом всупереч волі його власника ОСОБА_9 та законного користувача ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, користуючись нагодою та тим, що власник і користувач відсутні поблизу даного автомобіля, всупереч волі ОСОБА_6 , умисно, таємно ОСОБА_3 у невстановлений час в період з 23 год. 00 хв. 08.11.2017 року до 05 год. 30 хв. 09.11.2017 року невстановленим способом відчинив водійські дверцята автомобіля марки "Volkswagen", моделі "LT 35", 1990 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та сівши за кермо, невстановленим способом завів двигун зазначеного автомобіля та, привівши його в рух, незаконно заволодів ним, після чого незаконно ним користувався у власних цілях, поки не був приблизно о 05 год. 30 хв. 09.11.2017 року поблизу будинку №7 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів у місті Вінниці зупинений працівниками Управління патрульної поліції міста Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Згідно висновку експерта №353 від 10.01.2018 року, ринкова вартість автомобіля марки "Volkswagen", моделі "LT 35", білого кольору, 1990 року випуску, станом на 09.11.2017 року становить 68 250 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що в той день 9 листопада 2017 року він з друзями відпочивав у кафе, потім вони поїхали в клуб "Н2О", який знаходиться у м. Вінниці в мікрорайоні "Вишенька", де продовжили відпочивати. Він вживав алкоголь в кафе, на квартирі та в клубі. З того часу, як вийшов з клубу та до того часу, як його друзі повезли додому, він нічого не пам`ятає. Друзі після клубу викликали таксі і розвозили всіх по домівкам та залишили його біля під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , де він на той час проживав. Роз`їжджалися з клубу, зі слів друзів, десь о 03 год. 00 хв. 04 год. 00 хв. Друзі побачили, що він не зайшов у під`їзд, а пішов у зовсім іншу сторону. Однак, він цього вже не пам`ятає. Пам`ятає лише коли працівники поліції вже складали протокол за керування в нетверезому стані, а як він опинився в тій машині цього не пам`ятає, оскільки був п`яний. Працівники поліції підійшли до нього та запитали його куди він їде. Вони попросили пред`явити документи і він надав водійські права та технічний паспорт. Вони помітили, що це технічний паспорт не на той автомобіль, в якому він перебував, і запитали, де технічний паспорт на даний автомобіль. Він відповів, що немає. На запитання чий це автомобіль, він відповів, що не знає. Які дії виконував у транспортному засобі, він не пам`ятає, а саме, чи заводив автомобіль, знімав з ручника чи передачі. Коли працівники поліції оформлювали протокол про адміністративне правопорушення, то автомобіль знаходився на зупинці ОСОБА_10 у м. Вінниці. Відстань від його помешкання до даної зупинки один квартал, приблизно кілометр. Він пам`ятає, що сидів в тій машині та патрульні складали на нього протокол. Який у нього був умисел, він не пам`ятає. Чи він рухався на ній, він також не пам`ятає. Автомобіль знаходився не паралельно бордюру. Пам`ятає як пред`являв паспорт і посвідчення водія. Однак, він мало що пам`ятає, оскільки дуже багато випив. Ключі від його власного автомобіля були з ним. Він не пам`ятає, де він сів у автомобіль потерпілого, не пам`ятає, як підходив до автомобіля, чи відкривав дверцята. При ньому були ключі від його власного автомобіля ВАЗ 2109, посвідчення водія та технічний паспорт на власний автомобіль. На той час його власний автомобіль був припаркований біля місця його роботи неподалік від місця події. З матеріальною шкодою, яка зазначена в позовній заяві, він погоджується. Щодо моральної шкоди, то вважає, що її розмір завищено, вважає, що моральної шкоди потерпілому не завдав, автомобіль пошкоджено не було. Після даної події його притягували до адміністративної відповідальності за ст. 130 та за ст. 126 КУпАП і дані постанови він не оскаржував.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що в той день приблизно о 22 год. 00 хв. він приїхав зі своєї дачі на власному автомобілі. Дати коли це було він не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час. Так як балкон його квартири виходить на дорогу, то автомобіль він ставив при дорозі поряд із стічною ямою, навпроти кафе "Номінал" у м. Вінниці. Автомобіль він замкнув та забрав ключі, документи були з ним. Автомобіль він поставив вздовж бордюру, в напрямку дороги. Він ставить автомобіль на понижену передачу і впирає переднє колесо в бордюр, щоб автомобіль не міг скотитись назад. В даній ситуації автомобіль назад покотитися не може. Всі прилади в автомобілі він вимкнув. Замок запалення на той час був справним. Дорога, на якій він припаркував автомобіль, рівна, має не дуже великий нахил, можливо автомобіль стояв під нахилом. Вранці він мав їхати на роботу і коли вийшов приблизно о 09 год. 00 хв., то автомобіля на місці не було. В зв`язку з цим він зателефонував у поліцію та пояснив, що залишив автомобіль, однак на місці його не виявив. Через декілька хвилин йому зателефонували працівники поліції і повідомили, що його автомобіль знаходиться на спецмайданчику. В обідній час він поїхав в поліцію для з`ясування обставин, де йому пояснили, що інша особа керувала транспортним засобом. Свій автомобіль він побачив в цей же день на спецмайданчику, де обійшов його та оглянув. Побачив, що скло було опущене. Всередину автомобіля він не зазирав, оскільки йому не можна було чіпати автомобіль. Він не заявляв слідчому про пошкодження всередині автомобіля, оскільки хотів якнайшвидше забрати автомобіль. Також слідчий пояснив, що в разі виявлення пошкоджень він має викликати опергрупу, яка все це фіксує, тобто це ще б зайняло чимало часу, а йому необхідно було заробляти кошти і утримувати сім`ю. Обвинуваченого ОСОБА_3 не знає та вперше його бачить. Дозволу останньому на користування автомобілем він не давав. Автомобіль має зламане скло та замок, акумулятор зняли. Автомобіль він забирав з спецмайданчика неділі через три. Коли він прийшов на спецмайданчик, то двері були відчинені та прив`язані проволкою і скло було зламане. Тобто, коли він залишав автомобіль, то він був без ушкоджень, а коли забирав з спецмайданчика, то він мав ознаки злому. На спецмайданчику побачив, що замок запалення пошкоджений не був. Щоб забрати автомобіль, потрібно було оплатити 1 000 грн. 00 коп. за послуги евакуатора, більше тисячі гривень за дні, коли автомобіль знаходився на спецмайданчику, він також заплатив знайомому аби відтягнути автомобіль, оскільки він потребував дрібного ремонту. Це все становить матеріальну шкоду. Автомобіль не забрав відразу 09.11.2017 року з штрафмайданчику, оскільки потрібні були кошти. Крім того, він хотів поспілкуватися з людиною, яка була за кермом, з приводу аби той забрав автомобіль з спецмайданчику за власні кошти. Проте з ним так і не поспілкувався. Заява про викрадення автомобіля була подана наступного дня - 10.11.2017 року, тому що йому потрібно було подумати, як правильно вчинити. Автомобіль ремонтував власними силами, оскільки коштів у нього не було, тому документів про ремонт немає. Автомобіль бажав відремонтувати якнайшвидше аби заробити хоч щось. Моральна шкода, завдана йому, полягає в тому, що він ремонтував самостійно автомобіль, шукав кошти аби забрати автомобіль з штрафмайданчику, крім того в нього троє дітей. Даний автомобіль є джерелом його заробітку, оскільки він працює на будівництві та буває підробляє. Просить цивільний позов задовольнити. Автомобіль придбав в 2013 році в м. Умані зі зламаним мотором в особи, яка ним користувалася, не у власника. Доручення він не брав, йому передали лише техпаспорт на автомобіль виданий на ім`я власника ОСОБА_9 . Користується він автомобілем на підставі страховки, яка оформлена на його ім`я, технічного паспорту і своїх водійських прав. Техогляд автомобіля проходив.Технічний паспорт оформлено на ім`я ОСОБА_9 . З часу придбання автомобіля він більше року його ремонтував, а надалі вже користувався. Якщо обвинувачений не розуміє, що він вчинив, вину не визнає, то на його думку, його слід суворо покарати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що працює інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Дати події він не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час. В той день, під час несення служби, він з напарником ОСОБА_12 здійснювали патрулювання в м. Вінниці в районі Барського шосе в м. Вінниці. Напарник знаходився за кермом автомобіля, вони рухалися по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці та повертали на вул. Воїнів Інтернаціоналістів. Приблизно на відстані 250-300 метрів, точніше не пам`ятає, було видно автомобіль без світла з ввімкнутим правим поворотом. В момент коли вони під`їхали, автомобіль вже не рухався. Автомобіль стояв під кутом до бордюру, мабуть здавав назад. Він стояв так, що інші водії змушені були б його об`їжджати, при цьому перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки та виїжджати на зустрічну смугу. Вони підійшли до автомобіля та побачили, що за кермом сидів громадянин, як в подальшому їм стало відомо, ОСОБА_3 . Вони представились і сказали надати посвідчення водія та інші документи. ОСОБА_3 пред`явив водійське посвідчення, реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ та шукав у бардачку страховку. Він повідомив ОСОБА_3 , що реєстраційний документ не на даний автомобіль, на що ОСОБА_3 відповів "Значить немає". В автомобілі вікно було відчинене, грала музика і в замку запалення був ключ. В подальшому, під час спілкування, вони задавали питання куди і звідкіля він їде. Водій пояснив, що їде з якогось села у м. Вінницю. Окрім водія в автомобілі нікого більше не було. Він запитав, що водій везе. ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, відкрив задні двері, в багажнику було пусто. Також вони запитали, чи вживав він алкогольні напої, оскілько було помітно, що вживав. Після чого вони запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній погодився. Їм підвезли драгер, також було залучено двох свідків. Коли запропонували пройти огляд з драгером, ОСОБА_3 сказав, що відмовляється, в результаті чого була оформлена відмова. Перед цим автомобіль було перевірено на факт "угону", однак жодних відомостей про це не було. В зв`язку з цим транспортний засіб було затримано і доставлено на спеціальній машині. В протоколі про адміністративне правопорушення він не фіксував, де саме знаходився автомобіль, його розташування, оскільки це не передбачено. Протокол складався за ст. 130 та постанова за ст. 126 КУпАП. До нього зателефонували після зміни і повідомили, що заявили про "угон" даного автомобіля. Разом з ним на патрулюванні був інспектор ОСОБА_12 . Автомобіль був розташований з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, він стояв під кутом, ближче трьох метрів до розмітки 1.1. Він бачив рух автомобіля, який потім здійснив зупинку. Рух тривав кілька секунд. Швидше за все, рух було здійснено назад. В його автомобілі камера не встановлена, тому не можливо перевірити чи був рух автомобіля. Супротиву ОСОБА_3 не чинив. Коли оформлювали протокол про адміністративне правопорушення, то ОСОБА_3 намагався завести автомобіль, проте він не завівся.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що працює інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Під час нічного патрулювання 09.11.2017 року приблизно о 06 год. 00 хв. він з напарником ОСОБА_11 на автомобілі рухалися по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці в напрямку Західного автовокзалу та здійснили поворот на вул. Воїнів Інтернаціоналістів. В цей час вони помітили як паркується транспортний засіб без ввімкненого світла, було ввімкнено лише правий показчик повороту. Коли вони повернули на дану вулицю, руху автомобіля він не бачив, оскільки автомобіль зупинився. Він був за кермом, бачив як автомобіль зупинився. Автомобіль передньою частиною був у напрямку вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці. Автомобіль стояв під кутом. Під`їхавши ближче, вони помітили, що водій знаходився у транспортному засобі на водійському сидінні. Вирішено було зупинитись, підійти ближче і запитати, що трапилося. Коли вони підійшли, водій просто сидів і нічого не робив. Вони почали запитувати його документи, водій представився і надав посвідчення водія. Жодного іншого документу в нього не було. Водій був адекватний, на запитання надавав відповіді. Стан сп`яніння водія встановили за запахом алкоголю. За базами даних було видно, що дійсно особа є водієм. Він особисто зателефонув до чергового, де йому повідомили хто є власником даного транспортного засобу. Це не була особа, яка знаходилася в транспортному засобі. На запитання ОСОБА_3 повідомив, що їде додому, відпочивав з друзями. ОСОБА_3 говорив, що це його автомобіль та при них намагався даний транспортний засіб завести. Від письмових пояснень він відмовився. Автомобіль не заводився, але стартер працював. Ключі від транспортного засобу були в обвинуваченого і він намагався при них завести автомобіль. Коли вже автомобіль забирали на евакуатор, то ОСОБА_3 вже не було, він пішов додому, оскільки проживає поряд з місцем події. Транспортний засіб необхідно було забирати з місця події на спецмайданчик, оскільки залишати його там було неможливо, він створював перешкоди для руху інших автомобілів, його задня частина виступала на середину дороги. Відстань передніх та задніх коліс транспортного засобу до бордюру сказати не може. Адміністративний протокол складав не він, а його напарник ОСОБА_11 .

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених і оцінених судом доказів.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 10.11.2017 року за № 0005250, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З протоколу огляду документа від 18.12.2017 року вбачається, що огляд проведено слідчим Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, об`єктом огляду був DVD-R диск, який надано УПП м. Вінниці ДПП Національної поліції України. На диску міститься файли, які підписані «1.mov» та «2.mov». При відкритті файлу «1.mov» на екрані з`явилося зображення відеозапису, яке проводилося працівником Управління патрульної поліції м. Вінниці ОСОБА_12 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів в м. Вінниці, в верхньому правому куті вівся облік часу з 05:31:51 по 05:42:52 09.11.2017 року, в нижньому лівому куті присутній надпис DSJХ300056_АВ0056.

При відкриті файлу «2.mov» на екрані з`явилося зображення відеозапису, яке проводилося працівником Управління патрульної поліції м. Вінниці ОСОБА_12 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів в м. Вінниці, в верхньому правому куті вівся облік часу з 05:31:51 по 05:42:52 09.11.2017 року, в нижньому лівому куті присутній надпис DSJХ300056_АВ0056. Під час перегляду відеозапису встановлено, що на ньому відображена подія, яка зафіксована у файлі «1.mov».

Під час перегляду відеозапису в судовому засіданні встановлено, що працівник поліції посвітив ліхтариком у водійське вікно автомобіля "Volkswagen" моделі "LT 35" реєстраційний номер НОМЕР_4 , де на водійському сидінні розміщений ОСОБА_3 . Після чого відбулася розмова між працівниками поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , на запитання яких ОСОБА_3 повідомив, що їде прямо, з Городківки до Вінниці. На вимогу пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль, ОСОБА_3 дістав з карману свого одягу посвідчення водія та надав поліцейському. Після чого також дістав з карману свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ. На запитання поліцейського, чи є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля "Volkswagen" відповідає, що на автомобіль "Volkswagen" у нього документів не має і він не знає чия це машина. Після чого ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, самостійно відкрив багажне відділення автомобіля і пред`явив його для огляду. На запитання поліцейського, де автомобіль "дев`ятка" ОСОБА_3 повідомив, що у м. Вінниці.

Відповідно до висновку експерта №353 від 10.01.2018 року ринкова вартість автомобіля марки ""Volkswagen" моделі "LT 35", 1990 року випуску, станом на 09.11.2017 року становить 68 250 грн. 00 коп.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, зокрема, що в той день приблизно о 22 год. 00 хв. він приїхав зі своєї дачі на власному автомобілі. Автомобіль він замкнув, забрав ключі та поставив автомобіль вздовж бордюру, в напрямку дороги таким чином, щоб автомобіль не міг рухатися. Всі прилади в автомобілі він вимкнув, замок запалення на той час був справним.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що під час несення служби, він з напарником ОСОБА_12 здійснювали патрулювання в м. Вінниці в районі Барського шосе в м. Вінниці. Вони рухалися по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці та повертали на вул. Воїнів Інтернаціоналістів. Приблизно на відстані 250-300 метрів, було видно автомобіль без світла з ввімкнутим правим поворотом. В момент коли вони під`їхали, автомобіль вже не рухався. Автомобіль стояв під кутом до бордюру, мабуть здавав назад. Він стояв так, що інші водії змушені були б його об`їжджати, при цьому перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки та виїжджати на зустрічну смугу. Вони підійшли до автомобіля та побачили, що за кермом сидів громадянин, як в подальшому їм стало відомо, ОСОБА_3 , який пред`явив водійське посвідчення, реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ та шукав у бардачку страховку. В автомобілі вікно було відчинене, грала музика і в замку запалення був ключ. В подальшому, під час спілкування, вони задавали питання куди і звідкіля він їде. Водій пояснив, що їде з якогось села у м. Вінницю. Автомобіль був розташований з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, він стояв під кутом, ближче трьох метрів до розмітки 1.1. Він бачив рух автомобіля, який потім здійснив зупинку. Рух тривав кілька секунд. Швидше за все, рух було здійснено назад.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що під час нічного патрулювання 09.11.2017 року приблизно о 06 год. 00 хв. він з напарником ОСОБА_11 на автомобілі рухалися по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці в напрямку Західного автовокзалу та здійснили поворот на вул. Воїнів Інтернаціоналістів. В цей час вони помітили як паркується транспортний засіб без ввімкненого світла, було ввімкнено лише правий показчик повороту. Він був за кермом, бачив як автомобіль зупинився. Автомобіль стояв під кутом. Під`їхавши ближче, вони помітили, що водій знаходився у транспортному засобі на водійському сидінні. Водій представився і надав посвідчення водія. Жодного іншого документу в нього не було. На запитання ОСОБА_3 повідомив, що їде додому, відпочивав з друзями. ОСОБА_3 говорив, що це його автомобіль та при них намагався даний транспортний засіб завести. Від письмових пояснень він відмовився. Автомобіль не заводився, але стартер працював. Ключі від транспортного засобу були в обвинуваченого і він намагався при них завести автомобіль.

Наведені вище показання потерпілого, обвинуваченого, свідків, а також надані стороною обвинувачення докази підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення та узгоджуються між собою.

При цьому, показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами, які між собою узгоджуються і доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 КПК України, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідив інші надані докази. Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_3 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.

Що стосується свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , суд зазначає, що дані особи неодноразово викликалися в судові засідання, однак до суду не з`являлися, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд вчинив усі передбачені КПК України дії для виклику в судове засідання вказаних осіб та надав можливість сторонам кримінального провадження забезпечити їх участь в судовому провадженні, однак свідки у судове засідання не з`явилися, сторони кримінального провадження не забезпечили їх участь у судових засіданнях, а тому суд був позбавлений можливості допитати даних свідків.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має малолітню дитину.
Суд також зважив на конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме, що вчинений злочин не призвів до тяжких наслідків.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що все це у поєднанні та взаємозв`язку істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та слугує підставою для призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде співмірним вчиненому, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів а також достатнім для досягнення мети покарання.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі із звільненням його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Що стосується цивільного позову пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди суд зазначає таке.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

У матеріалах кримінального провадження наявний протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2017 року. Тобто, відомості, які підтверджують набуття у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку ОСОБА_6 статусу потерпілого.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 вбачається, що власником транспортного засобу марки "Volkswagen" моделі "LT 35", 1990 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_9 . Також на свідоцтві міститься відмітка, про те, що дозволено керувати ОСОБА_15 .

З копії полісу №АМ/008/584 від 31.05.2017 року обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що страхувальником є ОСОБА_6 , забезпечений транспортний засіб марки "Volkswagen" моделі "LT 35", 1990 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Як вбачається з копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00169-00611-16 від 19.02.2016 року даний транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

Під час судового провадження встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 тривалий час користується даним транспортним засобом, жодних доказів на спростування цього до суду не надано.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з цивільного позову, потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 2 190 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, а саме, 840 грн. 00 коп. понесених витрат на послуги евакуатора для транспортування автомобіля, 1 230 грн. 00 коп. сплачених за зберігання автомобіля на спецмайданчику, а також сплату комісій банку на загальну суму 120 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути з обвинуваченого 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Також просить стягнути з обвинуваченого 704 грн. 80 коп. судових витрат, сплачених ним для подачі цивільного позову.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав та пояснив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він поніс витрати на послуги евакуатора для транспортування його автомобіля з місця виявлення на спецмайданчик, його зберігання на спецмайданчику та сплату комісій банку під час оплати даних послуг. Також ним було сплачено судовий збір за подання даного цивільного позову, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція. Крім того, потерпілий зазначає, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, хвилюваннях, принижені, позбавлення його заробітку для утримання сім`ї, зокрема дружини та трьох дітей, витрачання свого часу на відвідування слідчого та прокурора, яку він зазнав у зв`язку з незаконним заволодінням його транспортного засобу та його наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 190 грн. 00 коп., в іншій частині позов не визнав, оскільки вважає, що зазначена потерпілим в позові сума моральної шкоди завищена.

Потерпілим до позовної заяви надано відповідні докази (квитанції) на підтвердження завданої майнової шкоди, саме, 840 грн. 00 коп. понесених витрат на послуги евакуатора для транспортування автомобіля, 1 230 грн. 00 коп. сплачених за зберігання автомобіля на спецмайданчику, а також сплати комісії банку на загальну суму 120 грн. 00 коп.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що під час судового провадження доведено, що протиправними діями обвинуваченого завдано потерпілому майнову шкоду в розмірі 2 190 грн. 00 коп., тому суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в цій частині.

Разом з тим, що стосується позовної вимоги про стягнення із обвинуваченого на користь потерпілого витрат зі сплати судового збору під час подачі даного цивільного позову у розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № ПН1412119 від 18.09.2018 року, суд зазначає таке.

Зідно з пунктом 6 частини 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказані правові норми підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із Законом.

Виходячи з наведеного цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань, а тому сплачений судовий збір слід повернути потерпілому з Державного бюджету України.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 23 січня 2019 року (справа № 187/291/17) при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Потерпілий в цивільному позові зазначає, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, хвилюваннях, принижені, позбавленні його заробітку для утримання сім`ї, зокрема дружини та трьох дітей, витрачання часу на відвідування слідчого та прокурора для дачі показань, яку він зазнав у зв`язку з незаконним заволодінням його транспортного засобу ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода, яка виразилася в перенесених душевних стражданнях та нервовому потрясінні, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував моральні страждання потерпілого, характер дій обвинуваченого, а також конкретні обставини справи. Враховуючи вимоги розумності, виваженості, справедливості, майновий стан обвинуваченого, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 3 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого 2 190 грн. 00 коп. майнової шкоди та 3 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок кримінального правопорушення, в задоволені позову в іншій частині слід відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 572 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 2 190 (дві тисячі сто дев`яносто) грн. 00 коп. майнової шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Повернути ОСОБА_6 з Державного бюджету України. сплачений згідно квитанції № ПН1412119 від 18.09.2018 року судовий збір під час подачі цивільного позову у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні DVD-R диск із відеозаписами з боді-камери відеоспостереження працівників БУПП м. Вінниці ДПП Національної поліції України, які здійснено по вул. Воїнів Інтернаціоналістів в м. Вінниці під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 , який відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 18.12.2017 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя