У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000036.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.20 год. 19.04.2019 р., без права внесення застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала винесена з порушенням норм закону.
Жодного доказу на підтвердження встановлених досудовим розслідуванням обставин зазначених у повідомленні про підозру, а саме про вчинення ОСОБА_5 насильницьких дій відносно потерпілого, або таких дій, що завдали майнової шкоди у великих розмірах, не надано.
За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілий ОСОБА_8 просить прийняти міри до невідомих осіб, які вимагають у нього грошові кошти, але про обставини, які ніби мали місце 20.01.2019 р. йому нічого не відомо. Не містить протокол й даних про застосування до потерпілого насильницьких дій небезпечних для його життя та здоров`я, або таких, що завдали майнової шкоди у великих розмірах.
З протоколу додаткового допиту потерпілого від 21.02.2019 р. не вбачається, що ОСОБА_5 наносив потерпілому удари. Додана до клопотання довідка про тілесні ушкодження ОСОБА_9 не містить номеру, підписана невідомою особою, обстеження проводилось нейрохірургом, зазначено лише про наявність «забію м`яких тканин обличчя».
Клопотання слідчого не містить доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, ні потерпілий, ні свідки не вказують на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила відповідні неправомірні дії.
Слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де проживає з батьками-пенсіонерами, перебуває у цивільному шлюбі та має малолітню дитину, працює, позитивно характеризується.
Залишено поза увагою наявність цивільно-правового спору між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розгляд цивільної справи триває.
Прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Окрім цього, в даному випадку, оскільки підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування не доведена, то застава у розмірі 50 000 грн. цілком забезпечила б досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2019 року більш точного часу та дати не встановлено, у ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме частиною квартири потерпілого ОСОБА_9 , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , вартість якої в 250 і більше раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під приводом неіснуючого боргу шляхом вимагання.
До реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_10 залучила ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, підтримуючи з ними зв`язок за допомогою мобільного телефону, надавала їм необхідну інформацію про свого чоловіка ОСОБА_9 , його переміщення, тощо.
15.01.2019 р., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_10 та невстановленими особами злочинного плану, перебуваючи біля буд. 52 по вул. Південній в м. Миколаєві повідомили потерпілого ОСОБА_9 про його неіснуючий борг перед ОСОБА_10 та вказали на необхідність зустрічі для вирішення цього питання.
20.01.2019 р. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_9 та призначив йому зустріч в кафе «Танака», по вул. Космонавтів, 61-В в м. Миколаєві.
20.01.2019 р. на зустрічі ОСОБА_5 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, з корисливих мотивів, демонструючи потерпілому ОСОБА_9 предмет, ззовні схожий на пістолет, погрожуючи негайним заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, висловлювали вимогу про передачу грошових коштів в сумі 10 000 доларів США, змусивши останнього написати розписку про повернення вказаної суми коштів, після продажу квартири. Вказаними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, змусили потерпілого змінювати засоби зв`язку, місце мешкання, тим самим переховуватись.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.02.2019 р. ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_9 в цей день має відбутися судове засідання у Ленінському районному суді м. Миколаєва, прибули на автомобілі «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1 до вказаного суду, де чекали ОСОБА_9 .
Дочекавшись ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті залякування потерпілого та спонукання останнього до сплати неіснуючого боргу, приблизно о 10.20 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 посадили останнього до вищевказаного автомобілю, яким керував ОСОБА_12 Рухаючись по м. Миколаєву та поза його межами, в салоні автомобіля, ОСОБА_11 наніс потерпілому ОСОБА_9 удар в обличчя, після чого спільно з ОСОБА_5 , вимагали від потерпілого передати ОСОБА_10 , як повернення неіснуючого боргу, право власності на частину квартири АДРЕСА_3 , замість раніше заявлених вимог у передачі 10 000 доларів США.
В цей же день, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 змінили автомобіль «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобіль «Форд» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував також ОСОБА_12 та разом з потерпілим ОСОБА_9 прибули до буд. АДРЕСА_4 , в якому проживає сестра потерпілого, для отримання оригіналів документів на квартиру.
Біля вказаного будинку ОСОБА_5 , продовжуючи незаконну діяльність, наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в обличчя та спільно з ОСОБА_11 наполягали на поставленій вимозі.
Доки всі очікували сестру потерпілого, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 відволіклися, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втік.
В результаті вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_9 нанесено тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя.
20.02.2019 р. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна (вимагання), у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
22.02.2019 р. слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших осіб, які діяли у змові з ним, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати свою злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням насильницьких та корисливих злочинів.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , даними протоколів допиту підозрюваної ОСОБА_10 від 22.02.2019 р., пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2019 р., допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2019 р. та іншими матеріалами слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, характеру та обставин його вчинення, зухвалості поведінки та наполегливості на завершенні злочинного умислу до кінця, відсутності міцних соціальних зв`язків та місця роботи, дійшов висновку про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.02.2019 р., який повідомив про обставини вимагання у нього передачі права на квартиру на користь ОСОБА_10 особою на ім`я ОСОБА_16 та іншими невідомими особами, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2019 р., відповідно яким ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , як осіб, які вчиняли відносно нього вимагання, а також інші матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , а відтак доводи апелянта про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри останнього, не заслуговують на увагу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта, щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , через відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як завдання майнової шкоди у великих розмірах та відсутності доказів спричинення саме ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому, є безпідставними, оскільки на переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри у вчиненні останнім інкримінованого злочину доведена доданими до клопотання матеріалами.

Крім того, матеріали клопотання містять дані, які вказують про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, володіє певною інформацією про особу потерпілого, свідків та інших осіб причетних до вчинення злочину.
За наведеного, доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.

З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується, має постійне місце мешкання, працює, перебуває у цивільному шлюбі та має малолітню дитину, з огляду на характер та обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшує встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційний суд не приймає до уваги й твердження захисника про наявність цивільно-правового спору між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки ця обставина не виправдовує застосування або погроз застосування фізичного насильства над потерпілим.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3