Справа № 761/4864/19
Провадження №1-кп/761/1657/2019
В И Р О К
іменем України

18 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:
судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0013513, внесеного 22.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, а саме: 11.10.1994 вироком Слов`янського районного суду за ч.1 ст.296-6 ст.46 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення; 07.02.2003 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; 23.02.2004 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 15.05.2008 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 07.06.2017 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 18.04.2018 вироком Шевченківського районного суду за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим знов вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставинах.

Так, 22.12.2018 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в зоні загального харчування у ТЦ «Глобус», що за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 1, звернув свою увагу на синю чоловічу куртку, яка висіла на спинці стільця та належала ОСОБА_6 . Вважаючи, що в кишенях вказаної куртки можуть знаходитись цінні речі та грошові кошти у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.12.2018 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в зоні загального харчування у ТЦ «Глобус», що за адресою: м. Київ, площа Майдан Незалежності, 1, з зовнішньої правої кишені куртки своєю рукою, таємно, повторно викрав чоловічий гаманець зі шкіри чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 Евро, які на момент вчинення крадіжки згідно курсу Національного банку України складає 6220 гривень, 2058 гривень, три банківські картки банку «Аваль», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, два свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на автомобілі марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 та «Ауді» д.н.з. НОМЕР_2 , посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку у розмірі 8278 гривень.

Отже, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яка вчинена повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

До суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 13.02.2019 у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до угоди обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні за викладених у даному вироку обставин інкримінованого злочину.

Сторонами узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на три місяці.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Інші потерпілі чи обвинувачені, крім тих, між якими укладена угода, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Зміст угоди про примирення відповідає положенням ст.471 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої відповідно до Кримінального кодексу України, суттєві для кримінального провадження обставини, у тому числі розмір завданої шкоди та її фактичне відшкодування.

Сторонами узгоджене покарання, а також зазначені передбачені ст.ст.473, 476 КПК наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, підтверджено факт примирення.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, потерпілий зазначив, що шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована у повному обсязі, вони примирились з обвинуваченим.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення відсутня, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

Доводи прокурора відносно того, що санкція ч.2 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді арешту не засновані на законі, оскільки ч.2 ст.185 КК України поряд з таким покаранням як позбавлення волі містить більш м`яке у виді арешту.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до вступу вироку в законну силу з метою виконання вироку.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 13.02.2019 у кримінальному провадженні № 0013513, внесеного 22.12.2018 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання тобто з 22.12.2018 року.

Речові докази: гаманець з грошовими коштами в сумі 200 євро та 3000 грн.,банківські карти та інше - передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя