гСправа № 358/1025/16-к Провадження № 1-кп/358/3/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження №1-кп/358/3/18 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розкопанці, Богуславського району Київської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2001 року народження та ОСОБА_8 , 2010 року народження, працюючого помічником майстра ТОВ ТД «Богуславський текстиль», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2016 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та під час руху вулицею Миколаївською, поблизу будинку №104/1, в місті Богуслав Київської області, в напрямку центру міста Богуслав, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, згідно з яким «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив виїзд автомобіля на праве по напрямку руху узбіччя та зіткнення із електроопорою.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21011» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а пасажир цього ж транспортного засобу ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 02.04.2016 смерть ОСОБА_9 наступила від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з забоєм головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 10.06.2016 при проведенні експертизи у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: закритий, уламковий, внутрішньо суглобовий перелом ДЕМ правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; перелом верхівки латеральної та медіальної кісточок лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків; пошкодження дистального міжгомілкового синдесмозу лівої гомілки, які викликали розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 , а також спричинення потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не визнав та пояснив суду, що в ніч на 24 березня 2016 року він спільно з ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Він довів себе до стану сильного алкогольного спяніння і не пам`ятає, хто саме був за кермом автомобіля марки «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за участю якого сталася дорожньо-траснпортна пригода.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 не визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вина у вчиненні даного злочину підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 23 березня 2016 року приблизно в 20.00 годин вечора він пішов у кафе «Каштан» в м. Богуславі Київської області, де на літній площадці разом із знайомими пив пиво та горілку. В період часу з 22-ї до 23-ї години він побачив ОСОБА_11 , якого знав наглядно, із хлопцем на ім`я ОСОБА_12 , з яким тільки познайомився. Потім він із своїми знайомими пив пиво, спілкувався, а ОСОБА_4 із ОСОБА_9 пили горілку. Через деякий час він вирішив піти пішки в кафе «Аннушка», де працює його знайома дівчина на ім`я ОСОБА_13 . В кафе «Аннушка» він пив ще пиво, і приблизно о 4 годині ранку ОСОБА_4 із ОСОБА_9 приїхали до кафе на автомобілі, за кермом був ОСОБА_4 . Вони були в кафе недовго, і коли зібралися їхати, то він попросив підвезти в центр міста до гастроному. Він сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_4 сів за кермо, а ОСОБА_9 сидів на задньому сидінні посередині. Коли поїхали, то було ще темно. Під час руху автомобіль зачепив бордюру, вискочив на обочину і вдарився в електроопору та перевернувся. Потім підійшла якась людина і спитала «Чи є живі?», він відповів що є. Тоді незнайомий чоловік допоміг йому відчинити двері автомобіля, витяг його, і він відчув, що у нього поламана нога, після чого його посадили на бордюрі. Далі незнайомий чоловік допомагав ОСОБА_4 вибратись із салону автомобіля. До ОСОБА_9 не підходив, тому що останній уже хрипів. Приблизно через 5-10 хвилин приїхала швидка допомога, і його забрали в лікарню.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що про смерть свого брата ОСОБА_9 вона дізналася від працівників поліції, які повідомили, що тіло її брата знаходиться в морзі і потрібно прибути для впізнання. Потім вона дізналася, що її брат загинув під час дорожньо-траснпортної пригоди. Обвинуваченим ОСОБА_4 моральну шкоду їй не відшкодовано. Просить стягнути із обвинуваченого на її користь 100000 гривень за спричинену моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 24 березня 2016 року він після 04.00 години збирався їхати на роботу в м. Фастів на своєму автомобілі. Проживає він на вул. Польовій в м. Богуславі Київської області, на відстані від центральної вулиці Миколаївської приблизно за 150 метрів. Коли вийшов із свого будинку, то було ще темно і в цей час він почув звук старту автомобіля, писк колес та гучний звук мотора. Десь через одну чи півтори хвилини, почув удар та стогін. Його машина була вигнана, прогрівалась, і він виїхав. Навпроти вулиці Польової лежав автомобіль «ВАЗ» на криші. Він розвернув свого автомобіля, став зручніше щоб посвітити фарами, бо нічого не було видно, йшов дощ. Побачив, що в машині є троє людей, спитав чи є живі та почув відповідь, що є. Коли він заглянув у машину, пасажир був на криші в салоні напроти пасажирського місця, а другий там де руль. Першого хлопця витягнув з пасажирської сторони і довів його до бордюри. Цей хлопець скаржився на болі в ногах. Другому хлопцеві він подав руку, ніяких скарг він від нього не чув і той виліз також через пасажирські передні двері. Цей хлопець перейшов через дорогу і був на тротуарі. Третього іззаду побоявся, так як той харчав, кров текла з голови, тому він не став його рухати. Швидку допомогу викликав відразу, приїхали в двох бригадах дуже швидко. Ще пам`ятає, що перший хлопець, якого він витяг сказав: «Я був як пасажир, мені за це щось буде?», на що відповів йому, що якщо був як пасажир, то нічого не буде.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 24 березня 2016 року близько 07.00 години він виїхав на місце події, там була слідча група та водій транспортного засобу. Він потім запросив водія, яким виявився ОСОБА_4 , до себе в кабінет, де останній давав покази добровільно, без будь-якого примусу. ОСОБА_4 на той час вже знав, що один пасажир загинув. Повідомляв, що автомобіль належить його батькові, а він був за кермом автомобіля коли сталася дорожньо-транспортна пригода.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює барменом у кафе «Каштан». В ніч з 23 на 24 березня 2016 року в кафе відпочивав ОСОБА_4 разом з двома хлопцями. Вони були у нетверезому стані і десь близько 4 години, вони вийшли з кафе. В яку машину вони сідали, і в якому напрямку поїхали, вона не знає.

Свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснили, що їх запросили бути понятими при обгляді місця дорожньо-транспортної пригоди. Під час огляду були зроблені заміри щодо розташування автомобіля, складено протокол та схему ДТП.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що 24.03.2016 року йому зателефонував черговий і повідомив, що сталася транспортна пригода і потрібно допомогти оформити. Він під`їхав і побачив, що на обочині біля електроопори знаходиться автомобіль на криші, він зрозумів, що було зіткнення з електроопорою. Пам`ятає, що в задній частині, де мало бути заднє скло, знаходиллось тіло чоловіка. Слідча група була на місці, він приїхав, усе сфотографував і виготовив фототаблицю. Відбитки не знімались, деталі ніякі не вилучались.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до протоколу від 24.03.2016 ( т. 1 а.с. 38-55) видно, що дана ДТП сталася за участю автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 , який на час огляду знаходився в перевернутому стані на даху, на проїзній частині догори по вул. Миколаївській в районі прехрестя із вулицею Польова.

Згідно висновку експерта № 19/8-02/611 від 24.05.2016 року (т. 1 а.с. 163-168), у заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 , повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1. Правил дорожнього руху України.

У даному випадку, технічна можливість для водія автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 , уникнути виїзду за межі проїзної частини та наїзду на перешкоду полягала у дотриманні безпечної швидкості руху, тобто, водій автомобіля «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини та наїзду на перешкоду шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, на що у нього не було перешкод технічного характеру.

Згідно висновку експерта № 8-02/515 від 16.05.2016 року (т. 1 а.с. 170-176), на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 перебуває в технічно несправному, непрацездатному стані, по причині руйнування гальмівного диска переднього правого колеса та пошкодження гальмівного барабана заднього лівого колеса, що виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено.

На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 перебуває в технічно несправному, непрацездатному стані, по причині пошкодження приводу рульового керування та деформації правої рульової тяги, що виникли під час дорожньо транспортної пригоди. Несправностей які могли утворитись до дорожньо- транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено.

На момент експертного огляду елементи підвіски автомобіля «ВАЗ 21011» номерний знак НОМЕР_1 перебувають в технічно-несправному, працездатному стані, по причині деформації поперечної штанги підвіски задньої вісі, деформації верхньої лівої реактивної тяги підвіски задньої вісі, порушення конструктивного з`єднання країв штанги стабілізатора поперечної стійкості передньої вісі із втулками, руйнування матеріалу нижнього важеля підвіски переднього правого колеса та деформації балки підвіски передньої вісі, що виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено.

Згідно висновку експерта № 30 від 24.03.2016 року (т. 1 а.с. 144, 145)., при дослідженні трупа ОСОБА_9 , 1982 року народження, виявлені ушкодження:

а) забійні рани (на чолі праворуч з переходом на волосисту частину голови, на нижній губі);

б) садна (на обличчі множинні, на передній поверхні правого колінного суглоба та на передній поверхні лівої гомілки);

в) переломи (множинні, багато уламкові переломи кісток склепіння та основи черепа);

г) забій головного мозку в правій півкулі головного мозку, дифузний субарахноїдальний крововилив, який огортає праву та ліву півкулі головного мозку;

д) ознаки струсу тіла у вигляді крововиливів без чіткої форми та контурів в ділянці коренів обох ленегь з надривами плеври.

Всі вище описані тілесні ушкодження могли утворитися від дії твердих предметів (виступаючих елементів салону автомобіля), або при ударах об такі, що могло мати місце при автомобільній травмі (при знаходженні потерпілого в салоні автомобіля та ударі об виступаючі його елементи під час зіткнення та (або) перекидання останнього), потерпілий при цьому міг займами місце пасажира переднього або заднього сидіння праворуч, можливо в час та за обставин вказаний в постанові про призначення даної експертизи і в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_9 наступила від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з забоєм головного мозку.

Згідно даних судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 2,23 %, що як правило за життя може відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеня.

Згідно висновку експерта № 27 (по меддокументації) від 10.06.2016 року (т. 1 а.с. 150, 152), у ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження: закритий, уламковий, внутрішньо суглобовий перелом ДЕМ правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; перелом верхівки латеральної та медіальної кісточок лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків; пошкодження дистального між гомілкового синдесмозу лівої гомілки. Перераховані ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмета (ів). По часу виникнення можуть відповідати обставинам вказаним в постанові (ДТП 24.03.2016 року). Вище зазначені тілесні ушкодження викликали розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку експерта № 28 (по меддокументації) від 10.06.2016 року (т. 1 а.с. 147, 148)., у ОСОБА_4 були виявлені наступні ушкодження: множинні садна лоба ліворуч. Перераховані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмета (ів). По часу виникнення можуть відповідати обставинам вказаним в постанові (ДТП 24.03.2016 року). Вище вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 62/К/19/8-02/834 від 30.06.2016 року (т. 1 а.с. 156-160), встановлено, що на підставі проведених судово-медичних експертиз ОСОБА_10 і ОСОБА_20 , та наданих матеріалів кримінального провадження №0000105, комісія експертів прийшла до наступного підсумку:

- згідно даних огляду автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , наданих фото-таблиць з пошкодженнями транспортного засобу, вбачається, що масивні пошкодження (деформації) на автомобілі переважно розташовані на правій боковій стороні, де знаходиться місце пасажира переднього сидіння;

- в результаті проведених судово-медичних експертиз (по мед. документації) з приводу виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 за ОСОБА_20 , встановлено: «...що у ОСОБА_4 були виявлені наступні ушкодження: множинні садна лоба ліворуч...», в свою чергу «...у ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження: закритий, уламковий, внутрішньо суглобовий перелом ДЕМ правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; перелом верхівки латеральної та медіальної кісточок лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків; пошкодження дистального міжгомілкового синдесмозу лівої гомілки...».

Відповідно до вищевказаного більш масивні тілесні ушкодження вірогідніше за все, мав пасажир переднього правого сидіння, а саме ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 04-01/14/4/198 від 11.05.2018 року (т. 2 а.с. 133-155), складеного судово-медичними експертами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та судовим експертом ОСОБА_23 . Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово медичної експертизи» вбачається, що на підставі вивчення медичних документів, матеріалів кримінального провадження та з метою відповіді на поставлені питання, експерти прийшли до наступного висновку:

Враховуючи те, що мало місце тангенційне (бокове) зіткнення передньої правої частини автомобіля (правого переднього крила, переднього правого колеса та підвіски переднього правого колеса) із стаціонарним об`єктом (бетонним стовпом електроопори), напрям переміщення учасників ДТП в салоні автомобіля за рахунок інерції при первинному контакті відбувся зліва направо і ззаду наперед. Виходячи з цього, ушкодження грудної клітки у водія, внаслідок співударяння об обід рульового колеса могло і не бути. Виявлені пошкодження рульового колеса, ймовірніше за все, свідчать про його фіксацію руками водія.

З урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , а саме: наявність закритого уламкового внутрішньосуглобового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому верхівки латеральної та медіальної кісточок лівого гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків, пошкодженням дистального міжгомілкового синдесмозу лівої гомілки та проведеного огляду пошкоджень автомобіля «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_1 , де виявлено: деформацію щитка передка в правій частині, утвореної зусиллям, направленим спереду назад та справа наліво (всередину салону), можливо дійти висновку про те, що на момент первинного контакту з перешкодою, він, ймовірніше за все, знаходився на сидінні переднього пасажира.

З урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень у ОСОБА_20 , а саме: вони найменш чисельніші та найменш тяжчі в порівнянні з іншими учасниками дорожньої пригоди, та проведеного огляду пошкоджень автомобіля, де виявлено: спинки передніх сидінь знаходяться у положенні близькому до вертикального та самовільно не складаються і не розкладаються, тобто утримуються відповідними механізмами, а також враховуючи, що тіло водія, порівняно з іншими пасажирами, знаходиться у найбільш фіксованому положенні, можливо дійти висновку про те, що на момент пригоди, він, найімовірніше за все, знаходився на місці водія.

З урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , а саме: наявність черепно-мозкової травми, з місцем прикладання травмуючої сили в правій лобно-тім`яній ділянці, та проведеного огляду пошкоджень автомобіля, де виявлено найбільшу деформацію даху автомобіля в середину салону в задній частині, в місці розташування пасажира заднього сидіння, спинки передніх сидінь находяться у положенні близькому до вертикального та самовільно не складаються і не розкладаються, тобто утримуються відповідними механізмами, можливо дійти висновку про те, що на момент пригоди, він знаходився на місці пасажира заднього сидіння. Виявлена черепно-мозкова травма, ймовірно утворилася при перекиданні автомобіля та ударі головою об його дах.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_23 підтвердив висновок вищевказаної експертизи та стосовно питання «Чи можливе переміщення осіб в салоні автомобіля під час ДТП внаслідок перекидання?» надав пояснення, що виходячи з того, що спинки передніх сидінь із боковою підтримкою плюс підголовники, та первинно на автомобіль прикладалось бокове зусилля з права на ліво, з переду на зад і при контакті з опорою, пасажири переміщались зліва на право та ззаду на перед. Оскільки сидіння фіксовані, спинки не зламані, тому переміщення пасажирів з переду на зад дуже малоймовірно. Переміщення пасажира переднього правого сидіння малоймовірно, враховуючи вищевказане.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_21 підтвердив висновок вищевказаної експертизи та на питання щодо можливого переміщення осіб в салоні автомобіля, погоджується із висновком судового експерта ОСОБА_23 , оскільки враховуючи, що спинки та підголовники не зламані, а також деформований дах, тому переміщення виключається.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, та його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , а також спричинило потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не пам`ятає обставин дорожньо-траснпортної пригоди та хто перебував за кермом автомобіля, оскільки після ДТП, що мало місце приблизно в 04.00 години, він в 05.00 годин 24.03.2016 був оглянутий лікарем Богуславської ЦРЛ та було встановлено, що його поведінка адекватна, в свідомості, орієнтований на місці у часі, та у власній особистості, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Щодо перебування ОСОБА_24 в ясній свідомості та що він пам`ятав чітко обставини ДТП та що саме він перебував за кермом автомобіля в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_15 .

Щодо позиції сторони захисту про те, що існують сумніви в правильності висновку комплексної судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи №04-01/14/4/198 11.05.2018 року, суд враховує наступне.

Сторона захисту вказує на те, що висновок експертизи був складений без врахування того, що розтин трупа ОСОБА_9 не відповідав Правилам проведення судово- медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, а висновки експерта №28 та №27 від 10.06.2016 року у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не відповідали Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Зокрема, при розтині трупа ОСОБА_9 в порушення п.2.2.17 та п.2.2.18 Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року не був проведений опис ушкоджень з обов`язковим зазначенням висоти розміщення первинного контакту від рівня підошвових поверхонь стоп; не проведений розтин м`яких тканин задньої поверхні шиї, спини, нижніх та верхніх кінцівок, сідниць, підошвових поверхонь; розтин головного мозку виконаний не за Фішером. Для гістологічного дослідження не направлені шматочки головного мозку; для медико-криміналістичного дослідження не направлено одяг та взуття. Висновки експерта №28 та №27 від 10.06.2016 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у порушення п.п.4.1 вказаних Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень зроблені лише за медичною документацією, без встановлення висоти ушкоджень від підошвових поверхонь, в тому числі і сидячи, а також без направлення їх одягу та взуття на медико-криміналістичне дослідження. Вказана обставина підтверджується висновком спеціаліста державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» №235/18 від 12.07.2018 року.

З висновку експертизи №04-01/14/4/198 залишається незрозумілим, чому у ОСОБА_10 , який згідно даного висновку, ймовірніше за все, знаходився на сидінні переднього пасажира, крім ушкоджень ніг відсутні інші тілесні ушкодження, зокрема, чому відсутні тілесні ушкодження голови та тіла справа, враховуючи, що автомобіль отримав найбільш масивні пошкодження в районі передніх правих дверей, а також враховуючи, що переміщення учасників ДТП в салоні автомобіля за рахунок інерції при первинному контакті відбулося зліва направо і ззаду наперед.

Також не переконання сторони захисту, однозначний висновок експертизи щодо перебування ОСОБА_9 на місці пасажира заднього сидіння не узгоджується з протоколом огляду місця події, згідно з яким він був виявлений: «в салоні автомобіля вздовж салону на животі, головою в пройомі заднього вікна, посередині між правим та лівим сидінням, ногами в напрямку передньої частини автомобіля». Тобто, не зрозуміло, чому експертами виключена можливість переміщення ОСОБА_9 в момент ДТП з сидіння переднього пасажира, яке було найбільш травматичне, в положення, в якому він був виявлений при огляді місця події. Проведеною експертизою не визначено, яке було найменш травматично небезпечне місце в салоні автомобіля, а яке найбільш травматичне за умов даної ДТП.

Суд вирішуючи клопотання сторони захисту про призначення повторної комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи не знайшов підстав для призначення по справі даного виду експертизи, оскільки висновки комплексної судово-медичної та інженерно-транспортної експертизи №62/К/19/8-02/834 від 30.06.2016 року та №04-01/14/4/198 від 11.05.2018 року не суперечать один одному.

Допит експертів, які проводили зазначені експертизи, не дає суду підстав ставити під сумнів підсумки комісії експертів. На всі питання, які були поставлені експертам, отримані вичерпні відповіді.

Щодо висновку спеціаліста державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» №235/18 від 12.07.2018 року, в якому зазначені деякі порушення п.2.2.17 та п.2.2.18 Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, то в цілому даний висновок спеціаліста не суперечить висновкам проведених по справі експертиз і не ставить їх під сумнів, оскільки спеціаліст у своїх підсумках в межах своєї компетенції прийшов до таких же висновків, які були зроблені судово-медичним експертом, який проводив розтин трупа ОСОБА_9 , та проводив судово-медичне обстеження ОСОБА_4 і ОСОБА_10 .

Суд не вбачає обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно ст. 67 КК Укроаїни обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, наявність негативних наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень одному потерпілому та смерть іншому потерпілому, вчинення ним злочину вперше, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину з необхідністю позбавлення його права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов, суд у порядку ст.ст. 36, 128 КПК України та згідно положень ст. 1206 ЦК України в повному обсязі задовольняє позовну заяву прокурора у кримінальному провадженні про стягнення із цивільного відповідача ОСОБА_4 коштів в розмірі 159 гривень 59 копійок, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_10 , який потерпів від злочину, оскільки такі витрати підтверджуються довідкою Богуславської ЦРЛ від 13.06.2016 (т.1 а.с. 81).

Також, вирішуючи цивільний позов, суд у порядку ст.ст. 36, 128 КПК України та згідно положень ст. 1206 ЦК України в повному обсязі задовольняє позовну заяву прокурора у кримінальному провадженні про стягнення із цивільного відповідача ОСОБА_4 коштів в розмірі 8035 гривень 31 копійку, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_10 , який потерпів від злочину, оскільки такі витрати підтверджуються довідкою КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 25.03.2018 (т.1 а.с. 82).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 100000 гривень підлягає стягненню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ( п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок смерті її брата ОСОБА_9 під час даної ДТП заподіяно моральну шкоду, розмір моральної шкоди в сумі 100000 гривень відповідає ступеню і характеру моральних страждань, які перенесла потерпіла, в зв`язку з чим суд задовольняє позов потерпілої в повному обсязі.

Процесуальні витрати за положеннями ст.ст. 118-124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До набрання вироком законної сили суд не вбачає необхідним обирати обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного у вигляді взяття під варту, оскільки законних підстав, які б підтверджували, що обвинувачений до набрання вироку законної сили буде переховуватися від суду і від відбуття призначеного покарання не встановлено та ризики, визначені ст. 177 КПК України відсутні. Обвинувачений ОСОБА_4 постійно з`являвся на виклики до суду та дотримувався обов`язків визначених раніше обраним запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 369-371,373-374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ч. 2 ст. 286 КК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання вироку суду законної сили: автомобіль марки ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .

Цивільні позови прокурора у кримінальному провадженні задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Богуславської центральної районної лікарні кошти в сумі 159 (сто п`ятдесят дев`ять) гривень 59 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» кошти в сумі 8035 (вісім тисяч тридцять п`ять) гривень 31 копійку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 100000 (сто тисяч) гривень за заподіяну злочином моральну шкоду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати понесенні на залучення експертів в розмірі 1320 гривень 20 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1