Справа № 161/3203/19 Провадження №11-сс/802/131/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
слідчого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2019 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Покладено на підозрюваного зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись із рішенням суду захисники в поданій апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який її заперечив, пояснення слідчого, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно вимог ст.ст.110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
На думку апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам не відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя в порушення вимог вказаної норми належним чином не вмотивував свої висновки та всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послалася слідчий у клопотанні, та документи, додані до клопотання у їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Зокрема прийшовши до висновку про відсутність, передбачених ст..177 КПК України, ризиків слідчий суддя обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому не зазначив належних обґрунтувань такого рішення.
Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку апеляційного суду є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного та інше.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , в суді першої і апеляційної інстанції не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були б підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Не може бути підставою для обрання слідчим суддею такого запобіжного заходу лише одна тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 .
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м. Луцька, а також роботи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчать про його стійкі соціальні зв`язки, відомості про ухилення чи неявку підозрюваного в судовому засіданні не встановлено, будь-яких дій, спрямованих на незаконний вплив на потерпілих чи свідків не вчинялося, а тому колегія суддів вважає, що прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 194 КПК України, зокрема, що в даному випадку є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з тим апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим приходить до висновку, що в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити, при цьому врахувавши доводи сторони захисту про необхідність забезпечення підозрюваним життєдіяльності його родини та виконання своїх професійних обов`язків, суд обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні, попередженню вчинення ним інших кримінальних правопорушень, спотворенню будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та запобіганню його незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та гарантує неможливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.
За таких обставин та з врахуванням наявності постійного місця проживання та міцності соціальних зв`язків у ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим застосування до нього саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною залишати місце проживання в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 квітня 2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- заборонити залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.;
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем його фактичного відбуття.
Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: