Справа № 529/983/18
Провадження № 1-кп/535/14/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224від 18 вересня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куземин, Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 у вечірній час 17 вересня 2018 року, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, прибув до берега Кококзівського водосховища, яке знаходиться на території Дібрівської сільської ради, з метою вилову риби для своїх особистих потреб.

Реалізуючи злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 з використанням гумового човна зеленого кольору марки «Mеga» виплив на поверхню водосховища, розташованого за межами населених пунктів в межах адміністративної території Дібровської селищної ради Диканського району Полтавської області, та виставив 19 риболовних сіток, після чого повернувся на берег, де залишився ночувати у своєму автомобілі.

Наступного дня з ранку 18 вересня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 з використанням гумового човна зеленого кольору марки «Mеga» повернувся до залишених у водосховищі сіток та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вищевказаних сіток здійснив незаконний вилов риби загальною вагою 37,2 кг. та був виявлений працівниками поліції Диканського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу забороненим знаряддям лову риболовними сітками, порушив вимоги п. 3.15, «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №9 від 15.02.1999 року, п.11 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_4 незаконно добув рибу по видам та кількості: щука 7 екз. вартістю 340 грн/екз., вагою 12 кг., лин 4 екз. вартістю 119 грн/екз., вагою 1,8 кг., карась 3 екз. вартістю 17 грн./екз., вагою 1,2 кг., окунь 19 екз. вартістю 17 грн./екз., вагою 3,5 кг., краснопірка 163 екз. вартістю 68 грн./екз., вагою 18,7 кг., загальною вагою 37,2 кг., яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, добуваючи незаконно цінні види риб, згідно Постанови КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», №1209 від 21.11.2011 року на загальну суму 14314 гривень.
У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_4 зазначив суду, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він визнає себе винним повністю та виявив бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо місця, часу, кількості виловленої риби та наявності гумового човна, і 19 риболовних сіток, за допомогою яких він здійснював вилов риби. Пояснивши суду, що дійсно у вечірній час в середині вересня 2018 року приїхав до Кококзівського водосховища, яке знаходиться на території Дібрівської сільської ради, з метою вилову риби для своїх особистих потреб. На гумовому човні виплив на водосховище та встановив 19 риболовних сіток, і залишився ночувати на березі. Наступного дня на гумовому човні забрав риболовні сітки з рибою. В подальшому коли доплив до берега його вже чекали працівники поліції, які задокументували факт незаконного вилову риби забороненими сітками. Обвинувачений ОСОБА_4 , також зазначив суду, що вину визнає повністю, розкаюється і шкодує про вчинене.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, зокрема обвинувачений чітко зазначив, що вимоги, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору ОСОБА_3 , що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд системно допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) невеликої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 249 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового та судового слідства відповідно до вимог ст. 67 КК України не виявлено.

З урахуванням пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію публічного обвинувача, суд вважає за необхідне і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу не в максимальних межах санкції відповідної частини та статті, так як інша міра покарання, буде карою, а не покаранням за вчинення конкретного злочину, а також буде недоцільною і не матиме жодного виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого.

Перешкод відповідно до вимог змісту ст. 53 КК України для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , даного виду покарання, як штраф на час винесення вироку судом не виявлено.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

До обвинуваченого ОСОБА_4 заявлений цивільний позов прокурором Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування водних живих ресурсів у сумі 14314 гривень, відповідно до вимог ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, і стягти з обвинуваченого на користь Дібрівської сільської ради Диканського району Полтавської області суму 14314 гривень.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження застосований ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 20.09.2018 року №529/892/18, про накладення арешту на 19 рибальських сіток, надувний човен марки «MEGA» та два алюмінієвих весла залишити та вирішити долю арештованого майна в порядку визначеному ст. 96-1, ст. 96-2 п.4 КК України та ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов прокурора Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Дібрівської сільської ради Диканського району Полтавської області р/р 6120, УДКС у Диканському районі, 0, МФО 899998 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у сумі 14314 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 96-1, ст. 96-2 п.4 КК України та ст. 100 КПК України, застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям злочину, а саме: на 19 рибальських сіток, надувний човен марки «MEGA» та два алюмінієвих весла, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Диканського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області конфіскувати у власність Держави.

Надані прокурором матеріали, що стосуються речових доказів та, що характеризують особу обвинуваченого по кримінальному провадженню залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського Апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя