Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/136/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 вересня 2018 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) й накладено арешт на майно, вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 19 вересня 2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 . У клопотанні слідчий вказує на те, що 17 січня 2018 року Ужгородським відділом поліції СУ ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205, за фактом вчинення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами грабежів в особливо великих розмірах, які мали місце 16.01.2018 приблизно о 22 годині 15 хвилин біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 у гр. ОСОБА_13 - 25000 доларів США, що згідно курсу НБ України станом на 16.01.2018 становить 714190 гривень, а також 24.02.2018 о 17 годині 30 хвилин біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 у гр. ОСОБА_14 125000 доларів США, що згідно курсу НБ України станом на 24.02.2018 становить 3383975 гривень, три мобільні телефони та планшет. При цьому, слідчий зазначає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що до вчинення злочину разом зі своїми знайомими причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було проведено санкціонований обшук, за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено наступні речі : мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанція з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD. Стверджує, що є достатні підстави вважати, що майно підпадає під критерії передбачені ст. 98 КПК і є знаряддями скоєння кримінальних правопорушень, що у зв`язку із цим є необхідність у накладенні на нього арешту з метою збереження речових доказів.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим доведено, що вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000205, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України КПК України і є знаряддями скоєння кримінальних правопорушень. Також вказується на те, що на виконання вимог передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, а також наявність передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків. Тому, слідчий суддя, врахувавши можливість використання вказаних у клопотанні речей, як доказу в кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику власника майна ОСОБА_6 , а її копію останній не отримував, і така отримана ним адвокатом ОСОБА_5 , лише 05.02.2019. Стверджує, що слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого та постановленні оскаржуваної ухвали не врахував, що слідчим та прокурором не доведено: необхідності накладення арешту на вилучене в ОСОБА_6 майно; наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України; правових підстав для накладення арешту на майно; можливості використання майна як доказу в кримінальному провадженні; розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, зазначає, що оскаржувана ухвала не містить відомостей про об`єктивно з`ясовані обставини, про підтвердження таких обставин доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, а саме, не містить оцінки кожного доказу з точки зору належності та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення про арешт майна, що підтверджується відсутністю в оскаржуваній ухвалі відомостей про будь-яку оцінку слідчим суддею доказів та наявністю в ній припущень без посилання на докази, на які також немає посилань у клопотанні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати слідчого ОСОБА_9 або іншу повноважну особу негайно повернути ОСОБА_6 кур`єрською доставкою Укрпошти все вилучене та арештоване в нього майно.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що відповідно до вимог закону прокурор повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; що від прокурора не надходили заяви (клопотання) про відкладення розгляду справи, про поважність причин неявки до апеляційного суду.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель № 12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель Мураль Андрей, тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD, слідчим суддею не враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права закладені в Європейській Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно не перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на норми матеріального та процесуального права не можна визнати законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2)спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Накладаючи арешт на вилучені 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням : «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчим доведено, що вилучене під час проведення обшуку вказане вище майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000205, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України КПК України і є знаряддям скоєння кримінальних правопорушень, що арешт накладається з метою збереження речових доказів.
На будь-які інші підстави в обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі не послався.

Дослідивши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що слідчим, прокурором та слідчим суддею не були дотримані вимоги передбачені ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, відповідно, при внесенні та розгляді клопотання.

Доводи клопотання про те, що арешт накладається на мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель № 12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD, як речові докази у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підтвердженими відповідними процесуальними рішеннями, належним чином не вмотивованими.

При прийнятті рішення колегія суддів, керуючись принципом диспозитивності, зазначає, що сторона кримінального провадження слідчий та прокурор у підтвердження доводів клопотання про те, що вказане вище майно є речовим доказом, не надала як слідчому судді, так і апеляційному суду копії процесуального рішення постанови про визнання майна речовим доказом.

Колегія суддів також зазначає, що всупереч вимог ст. 171 КПК України прокурор погоджуючи клопотання не звернув увагу на те, що до клопотання не приєднана копія постанови про визнання майна - мобільного телефону невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробки з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанції з маркуванням: «Заказ покупатель № 12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійного талону № 12313 від 17.08.2017; мобільного телефону марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD,речовими доказами.

Тому колегія суддів доводи клопотання слідчого про те, що вказане вище майно є речовими доказами, вважає належним чином не вмотивованими, такими, що не відповідають вимогам закону.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів також приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні гр. гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнавались підозрюваними, обвинуваченими чи засуджувались й щодо цих осіб може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації.

Крім того, стороною обвинувачення не надані будь-які дані про те, що у кримінальному провадженні із гр. гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 може бути стягнута неправомірна вигода. Відсутні у матеріалах судового провадження і дані про неосудних осіб, діями яких завдана матеріальна шкода, яку у подальшому необхідно буде відшкодовувати за рахунок арештованого майна.

Дослідивши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку і про те, що у ньому не зазначена мета арешту майна, що, подаючи клопотання, слідчий не врахував положення ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідно до якої фізична або юридична особа може бути позбавлена права на відчуження, розпорядження та / або користування майном.

При оцінці доводів клопотання та доводів апеляційної скарги, колегія суддів також вважає, що у клопотанні слідчого не вказується на наявність даних у підтвердження ризиків приховування, втрати, передачі чи відчуження вилученого майна.

Формальне посилання слідчого у клопотанні на ч. 1 ст. 98, ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 та ст. 171 КПК України, без належного вмотивування мети та підстав для арешту майна, колегія суддів вважає таким, що не приводить до висновку про його обґрунтованість та про необхідність його задоволення.
З ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2018 року вбачається, що слідчим суддею дано дозвіл на проведення обшуку для відшукання засобів мобільного зв`язку якими користувались злочинці під час скоєння та підготовки до злочину ІМЕІ : НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 та інших мобільних терміналів на яких може міститись інформація, що має доказове значення, сім-карток, роботу яких зафіксовано на місці вчинення злочину: НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , викрадених грошових коштів, одягу, схожого на той у який були одягнути злочинці під час скоєння кримінального правопорушення, носіїв інформації чи записників, які можуть свідчити про готування до скоєння злочину, витрачання викрадених грошових коштів та інших предметів, які мають значення та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.
Одночасно, з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року вбачається, що слідчим суддею арештовано наступне майно мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти : 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD
Указане свідчить про те, що слідчим суддею арештовано майно, дозвіл на відшукання якого не давався і дані про те, що вилучене майно містить на собі будь-які сліди злочину чи є знаряддям скоєння кримінальних правопорушень, матеріали за клопотанням не містять.
Твердження слідчого судді про те, що слідчим доведено, що вилучене під час проведення обшуку вказане вище майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000205, колегія суддів вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, позаяк з ухвали слідчого судді вбачається, що у розгляді клопотання слідчий не приймав участь. У матеріалах судового провадження відсутні будь-які дані про те коли і за яких обставин слідчий доводив, що вилучене під час проведення обшуку майно має значення речових доказів. Крім цього, колегія суддів зазначає, що у розгляді клопотання також не приймав участь прокурор, який його погоджував і на якого покладений тягар доведення обґрунтованості доводів клопотання.
Отже, з наведеного витікає, що слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вилучені 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD.
Відповідно до ст. ст. 409 - 410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки слідчим суддею постановлено судове рішення, яке визнається незаконним та необґрунтованим ; ухвалу слідчого судді скасовує, постановляє нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD, відмовляє.

При розгляді апеляційної скарги, колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, сприяла учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги ; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_15 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року, якою накладено арешт на майно, вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , скасувати.
У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене 17.09.2018 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон невстановленої марки з IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Prestigio», з IMEI НОМЕР_2 , з IMEI НОМЕР_3 з SIM картами НОМЕР_4 та картами Київстар, Beeline з невстановленими номерами; коробку з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4», з IMEI1 НОМЕР_44 , IMEI2 НОМЕР_45 ; квитанцію з маркуванням: «Заказ покупатель №12313 от 13 августа 2017 г.», «Покупатель ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_7 ; гарантійний талон № 12313 від 17.08.2017; мобільний телефон марки «Nokia», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; 2 флеш карти: 1 марки Transcend, microSD об`ємом пам`яті 26 ГБ; 2 без маркування microSD, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: