Справа №463/1940/19
Провадження №1-кс/463/979/19
У Х В А Л А

27 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Скаргу мотивує тим, що 15.03.2019р. звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України - невиконання судового рішення процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_4 , однак всупереч вимогам закону відомості в ЄРДР не внесені.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги з викладених в ній мотивів.

Представник ТУ ДБР в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до поданої скаржником копії заяви, останній 15.03.2019р. подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 382 КК України - невиконання судового рішення процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_4 .

Наведені відомості до ЄРДР не внесені.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 р. № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1377 (п. 5 Розділ ІІІ), також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Крім того, згідно п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з заяви від 15.03.2019 року ОСОБА_3 зазначає, що процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_4 умисно не виконав ухвалу слідчого судді від 02.08.2018 року, якою його зобов`язано виконати вимоги ст. 220 КПК України.

Разом з тим, заявник не наводить об`єктивних даних, конкретних обставин, відомостей та фактів, які б вказували на вчинення прокурором саме кримінального правопорушення, його мотивів чи зацікавленості в цьому, заявником не вказано.

ОСОБА_3 по суті не погоджується з процесуальними діями прокурора, що само по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Нормами КПК України встановлено відповідний порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності прокурора.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,з приводу невнесення заяви від 15.03.2019 року стосовно вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є правомірними. Відтак, скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.03.2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1