Справа № 572/1580/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/251/18 0000475) про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 в один із днів першої декади березня 2018 року в темну пору доби, перебуваючи на території новобудови, проник через вхідні двері шляхом зняття металевої скоби з навісним замком до недобудованого житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, із корисливих спонукань, викрав належну потерпілій ОСОБА_6 металеву плиту розміром 90х40 см. товщиною 15 мм. вартістю 403 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_5 повторно в один із днів другої декади березня 2018 року в темну пору доби, перебуваючи на території новобудови, проник через вхідні двері шляхом зняття металевої скоби з навісним замком до недобудованого житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, із корисливих спонукань, викрав належну потерпілій ОСОБА_6 металеву плиту розміром 60х70 см. товщиною 15 мм. вартістю 470 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав частково, однак, відмовився від дачі показів щодо себе на підставі ст.63 Конституції України.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, наданими стороною обвинувачення, які визнані судом належними та допустимими.

Із протоколу проведеного на підставі добровільної згоди потерпілої ОСОБА_6 огляду місця події - господарства, розташованого по АДРЕСА_2 встановлено, що на території господарства розташована новобудова, яка є цегляною двоповерховою будівлею, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері, які на момент огляду відчинені. На вхідних дверях наявна металева пластина, а на рамі дверей дві металеві скоби. Дерев`яна рама поряд із скобою частково пошкоджена. В одному із приміщень будинку відсутнє покриття на підлозі, наявне піщане покриття (а.к.п.16, 17-19).

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що перебувала у шлюбі із обвинуваченим, який було розірвано за рішенням суду чотири роки тому. В шлюбі було розпочато будівництво житлового будинку, розподіл якого після розлучення не проводився. Потерпіла показала, що після розірвання шлюбу вона за власні кошти придбала по вул.Ткача м.Сарни Рівненської області дві металеві плити, які відвезла до недобудованого будинку та присипала піском в одному із приміщень. В березні 2018 року потерпіла виявила, що вказані плити були викрадені. Однак, зі слів ОСОБА_6 - на даний момент шкода відшкодована, оскільки майно повернуто в натурі, в зв`язку із чим вона не має будь-яких претензій до обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що займався реалізацією будівельних матеріалів по АДРЕСА_3 , а також підтвердив, що дійсно в один із днів (точної дати не пам`ятає) реалізував потерпілій дві металеві плити для будівництва, які вона придбала особисто, сплативши за них грошові кошти у сумі 800 грн.

Покази свідка, а також досліджена судом технічна документація (будівельний паспорт від 14 серпня 2012 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №254183) на незавершене будівництво, розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , спростовують позицію сторони захисту щодо того, що обвинувачений вважав,що викрадене майно належить також і йому, оскільки будівництво було розпочато під час перебування обвинуваченого у шлюбі із потерпілою, оскільки саме ОСОБА_6 є забудовником вказаного вище будинковолодіння та придбавала викрадене майно особисто (а.к.п.23-25). Крім цього, обвинувачений та потерпіла з 2014 року у шлюбі не перебувають, що доведено наданою суду копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/919/14-ц (а.к.п.26).

В ході досудового слідства ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції дві металеві плити розміром, відповідно, 90х70 см. та 80х60 см., що доводиться наданою стороною обвинувачення письмовою заявою останнього (а.к.п.31).

В ході судового провадження свідок ОСОБА_9 показав, що в один із днів обвинувачений ОСОБА_5 запропонував свідкові придбати у нього дві металеві плити, які свідок і придбав у останнього для власних потреб за грошові кошти у сумі 300 грн. Вказані плити привіз обвинувачений спільно із ОСОБА_10 , запевнивши, що плити належать особисто йому.

Зазначені обставини підтвердив допитаний в суді свідок ОСОБА_10 , показавши, що він товаришує із ОСОБА_5 , який попросив його допомогти відвезти належні йому металеві плити, за якими вказані особи прибули до господарства, належного, на думку свідка обвинуваченому та потерпілій, де ОСОБА_5 витяг скобу на дверях недобудованого будинку, із якого свідок на прохання обвинуваченого виніс одну плиту, яку завантажили на санчата і відвезли до ОСОБА_9 , реалізувавши останньому за грошові кошти в сумі 300 грн.

В ході огляду двох металевих плит, виданих ОСОБА_9 встановлено, що вказані плити виготовлені із метала, розміром 90х40 см. та 70х60 см., товщиною 15 мм. Вага кожної із плит орієнтовно 40 кг. Вказані плити частково вкриті іржею та забруднені піском (а.к.п.32-33).

Висновок від 15 травня 2018 року експертного заключення з оцінки рухомого майна, наявний в матеріалах кримінального провадження, доводить, що станом на березень 2018 року середня ринкова вартість викрадених у потерпілої речей з врахуванням фізичного та функціонального зносу становить : металевої плити розміром 90х40 см. товщиною 15 мм - 403 грн., металевої плити розміром 60х70 см. товщиною 15 мм 470 грн. (а.к.п.39-46).

З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Однак, кваліфікуючою ознакою злочину, що інкримінується обвинуваченому стороною обвинувачення вказано таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Сторона захисту заперечувала вказану кваліфікуючу ознаку,пославшись на те, що новобудова, із якої було вилучено вказане в обвинуваченні майно, не введена в експлуатацію, через що не є житлом.

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

В ході судового провадження встановлено, що дійсно, будинок, з якого було вчинено таємне викрадення майна, є недобудованим, через що не є придатним для проживання, а відтак, не є житлом в понятті ЦК України.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

По місцю проживання Вирівською сільською радою ОСОБА_5 характеризується позитивно, як особа, скарг щодо якої до сільської ради не надходило, спиртними напоями не зловживає, за характером врівноважений.

Суд вважає за необхідне не враховувати як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, зазначені в обвинувальному акті обставини, а саме : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які не знайшли підтвердження під час судового провадження.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Відповідно до наданого суду висновку Сарненського РВ з питань пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюється органом пробації як середній, через що орган пробаії вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання - вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі та, приймаючи до уваги висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді - із звільненням від призначеного покарання та встановленням іспитового строку, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на три роки - з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : дві металеві плити, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити власниці.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_11