Справа № 202/394/19
Провадження № 1-кс/202/699/2019
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2019 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06 вересня 2011 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на З роки, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року звільнений від подальшого покарання по закінченню іспитового строку; 06 травня 2016 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1700 гривень; 26 грудня 2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 травня 2017 року № 120, молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується - АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 1 травня 2017 року №44-рс, молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено на посаду - командира автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйонувійськової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та Військової присяги, молодший сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків та протиправних дій, дорожити честю і гідністю кожної особи, зміцнювати військове товариство.

Крім того, згідно ст.ст. 199, 216 Статуту внутрішньої служби ЗС України необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», в Україні з 18.03.2014 розпочато особливий період.

У відповідності до нової редакції статті 408 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39, зазначено, що до ст. 408 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 3, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 5 березня 2015 року.

Однак, 06 вересня 2017 року молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від військової служби взагалі, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Молодший сержант ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_1 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Переховуючись від органів досудового розслідування, молодший сержант ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухилявся від проходження служби.

20 жовтня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, оголошено у розшук ОСОБА_5 , та цього ж дня вказане кримінальне провадження було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

15 січня 2019 року постановою прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 було відновлено досудове розслідування кримінального провадження № 0000465.

15 січня 2019 року о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 січня 2019 року о 18 годині 33 хвилини, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 408 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , актом службового розслідування проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільно залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

17 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було подано клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання та просила обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання: спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконного впливання на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину.
Вказані обставини окрім клопотання підтверджуються іншими матеріалами провадження.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France),12369/86,26червня1991).
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим.
Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Щодо визначення розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, то виходячи з вимог ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави 153 680 гривень.
Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1,2,8 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)», на строк п`ятдесят вісім днів тобто до 18 години 59 хвилин "15" березня 2019 року.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановленої застави у розмірі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 в якій проходить військову службу ОСОБА_5 ;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України;
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1