Справа № 308/2165/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003391 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, студента 1 курсу ДНЗ УЦПТО №5, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 грудня 2017 року близько 08 години 30 хвилин, знаходячись на першому поверсі ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти №5», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни (Сергія Мартина), 3, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар рукою в область долоні правої руки в ділянку першого пальця внаслідок чого спричинив неповнолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у виді перелому Бенетта справа, який відповідно до висновку експерта №982 від 05.01.2018 та додаткового висновку експерта №99 від 16.02.2018 виник в результаті удару сторонньої особи по першому пальцю (з прикладанням сили по осі), коли останній стояв у вертикальному положенні та укладаються в час і місце події які відбувались 04.12.2017, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник потерпілого обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердили.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, директор ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти №5», показав, що обвинувачений перебуває на повному державному забезпеченні, як дитина позбавлена батьківського піклування, на даний час проходить виробничу практику. На даний час, обвинувачений почав краще навчатись, постійно проводяться профілактичні заходи разом з психологом раз на тиждень, та останній відвідує профілактичну раду, яка проводиться раз на місяць з працівниками поліції та соціальної служби у справах дітей.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор, захисник , законний представник обвинуваченого, потерпілий, його законний представник, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий та їх законні представники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні захисником було подано клопотання про застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого на підставі ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник підтримали подане клопотання, просили таке задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні, вказуючи про наявність передбачених законом підстав, просила задовольнити подане захисником клопотання.

Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник потерпілого залишили вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Вказується, що в розмові з неповнолітнім присутня мотивація до змін та самовдосконалення, а в оточенні ОСОБА_4 відсутні особи з антисоціальною поведінкою. Практичний психолог повідомила, що обвинувачений робить висновки з минулих помилок. На думку органу пробації виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної

поведінки чи вчинення нового злочину.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєні ОСОБА_4 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що він на спеціальних обліках не перебуває, навчається, має постійне місце проживання, його характеристику, з урахуванням висновку уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі, пояснення законного представника обвинуваченого, який пояснив, що ОСОБА_4 знаходиться на повному державному забезпеченні, та навчається в ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти №5», з яким постійно проводяться профілактичні-просвітницькі бесіди про недопущення в подальшому злочинів або порушення громадського впливу, та такий відвідує раз на тиждень психолога в навчальному закладі, думку прокурора, яка вважала за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, пояснення потерпілого та його законного захисника, які залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду, а також фактичні обставини справи, таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує призначення йому покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до нього ст. 105 ч. 1 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, застосувати до ОСОБА_4 заходи виховного характеру в виді застереження.

Цивільний позов не заявлено. Витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КК України - винуватим.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, без визначення його виду, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського Апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1