Провадження № 11-кп/4820/147/18
Справа № 689/1649/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 30 квітня 2018 року, за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду від 22 серпня 2018 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.

Речові докази: чотири пластикові каністри повернуто власнику потерпілому ОСОБА_9 .

Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 13 вересня 2018 року виправлено описки у мотивувальній частині зазначеного вироку стосовно ОСОБА_7 наступним чином: « ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення», та викладено третій абзац резолютивної частини вироку у такій редакції:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання».

За вироком суду, 21 березня 2018 року близько 19-ї години ОСОБА_7 за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та 30 квітня 2018 року спрямовано до суду з обвинувальним актом, вирішили вчинити крадіжку чужого майна із приміщення складу мінеральних добрив та хімічних засобів, який належить спілці власників майнових паїв колишнього КСП імені Гагаріна, що знаходиться за межами населеного пункту села Сутківці Ярмолинецького району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та спрямовано до суду з обвинувальним актом 30 квітня 2018 року, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, через відсутнє скло віконної рами проникли в приміщення складу мінеральних добрив та хімічних засобів, який належить спілці власників майнових паїв колишнього КСП імені Гагаріна, що знаходиться за межами населеного пункту села Сутківці Ярмолинецького району. Звідти вони таємно, умисно, викрали чотири пластикові каністри, ємкістю по 20 літрів кожна, ціною 40 гривень кожна, загальною вартістю 160 гривень, де в кожній знаходилося по 20 літрів дизельного пального, в загальному 80 літрів, по ціні 26 гривень за 1 літр, загальною вартістю 2 080 гривень, а неповнолітні особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та спрямовано до суду з обвинувальним актом 30 квітня 2018 року, в свою чергу за попередньою домовленістю залишалися на вулиці біля вікна, де спостерігали за обстановкою та отримували від осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, через віконний отвір викрадені каністри із дизельним пальним, після чого віднесли у домоволодіння осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок цього потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 2240 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок Ярмолинецького районного суду від 22 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_7 та ухвалу Ярмолинецького районного суду від 13 вересня 2018 року про виправлення описки у цьому вироку скасувати. Порушував питання, щоб ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч.3 ст.185 КК України та кваліфікувати його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, прокурор вважав, що вирок стосовно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Указував на те, що органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Проте, місцевий суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно. При цьому в порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України не мотивував своє рішення про виключення кваліфікуючої ознаки крадіжки за попередньою змовою групою осіб, зміни кваліфікуючої ознаки крадіжки поєднаної з проникненням у сховище на проникнення в інше приміщення, а також безпідставно застосував кваліфікуючу ознаку повторність.

Окрім цього, відповідно до ухвали Ярмолинецького районного суду від 13 вересня 2018 року виправлено описки у мотивувальній частині зазначеного вироку від 22 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_7 наступним чином: « ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення», та викладено третій абзац резолютивної частини вироку у такій редакції:

3)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

4)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання».

На думку прокурора, вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, відповідно до ст.379 КПК України, яка передбачає виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Внесення виправлень до вироку суду в порядку ст.379 КПК України в частині зміни кваліфікуючих ознак неприпустимо, оскільки неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку не є механічною граматичною помилкою в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу або неправильним написанням слова та вказане порушення не може бути усунуто через застосування ст.379 КПК України, а тому ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просила вирок Ярмолинецького районного суду від 22 серпня 2018 року та ухвалу цього ж суду від 13 вересня 2018 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Уважала, що висновки, викладені судом у вироку, не відповідають обставинам кримінального провадження, а сам вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою згідно вимог ст.409 КПК України для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

На думку захисника, залишились не дослідженими обставини вчинення злочину щодо кількості осіб та кому саме були продані каністри, які визнані і речовими доказами. Суд прийняв по них рішення у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, оскільки очевидним є той факт, що каністри у когось були вилучені.

Ухвалою від 13 вересня 2018 року суд виправив описку, додавши кваліфікуючі ознаки повторності, попередньої змови групи осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення.

Ухвала оскаржується як процесуальний документ, який не може додавати кваліфікуючі ознаки до вироку суду, а також заперечується ознака повторності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 , яка не була встановлена у судовому слідстві, а у досудовому слідстві була кваліфікована неправильно, проте, безпідставно вказана судом у оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, захисник вважала, що наведені обставини є порушенням вимог ст.ст.410, 412 КПК України та підставами для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_10 повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явився і не повідомив про поважні причини свого неприбуття, а тому колегія суддів відповідно до ч.4 ст.405 КПК України вважала, що це не перешкоджає проведенню судового розгляду у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваних судових рішень та доводів апеляційних скарг; пояснення прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги про скасування вироку з ухваленням нового вироку та скасування як незаконної ухвали про виправлення описки, його думку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та частково визнали апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційним судом установлено, що 21 березня 2018 року близько 19-ї години ОСОБА_7 за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та 30 квітня 2018 року спрямовано до суду з обвинувальним актом, вирішили вчинити крадіжку чужого майна із приміщення складу мінеральних добрив та хімічних засобів, який належить спілці власників майнових паїв колишнього КСП імені Гагаріна, що знаходиться за межами населеного пункту села Сутківці Ярмолинецького району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та спрямовано до суду з обвинувальним актом 30 квітня 2018 року, переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, через відсутнє скло віконної рами проникли в приміщення складу мінеральних добрив та хімічних засобів, який належить спілці власників майнових паїв колишнього КСП імені Гагаріна, що знаходиться за межами населеного пункту села Сутківці Ярмолинецького району. Звідти вони таємно, умисно, викрали чотири пластикові каністри, ємкістю по 20 літрів кожна, ціною 40 гривень кожна, загальною вартістю 160 гривень, де в кожній знаходилося по 20 літрів дизельного пального, в загальному 80 літрів, по ціні 26 гривень за 1 літр, загальною вартістю 2 080 гривень, а неповнолітні особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження за №0000093 від 24 березня 2018 року та спрямовано до суду з обвинувальним актом 30 квітня 2018 року, в свою чергу за попередньою домовленістю залишалися на вулиці біля вікна, де спостерігали за обстановкою та отримували від осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, через віконний отвір викрадені каністри із дизельним пальним, після чого віднесли у домоволодіння осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок цього потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 2 240 гривень.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 у місцевому та апеляційному судах свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Показав, що дійсно 21 березня 2018 року до нього зателефонував ОСОБА_11 та запропонував вчинити крадіжку дизельного пального, на що він погодився. Він зустрівся в селі Сутківцях з ОСОБА_12 , там також були присутні і ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Крадіжку вони скоїли разом зі складу мінеральних добрив та хімічних засобів за межами села Сутківці. Викрали 4 пластикові каністри по 20 літрів кожна, які продали, а грошові кошти поділили між собою. Потерпілому збитки відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання у суд першої інстанції не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_7 , претензій до нього немає.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджена сукупністю інших доказів, досліджених апеляційним судом: протоколом огляду місця події (т.1, а.м.к.п.18-26); довідкою про вартість викраденого пального (т.1, а.м.к.п.43); довідкою про вартість викрадених пластикових каністр (т.1, а.м.к.п.46).

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 свою вину в суді апеляційної інстанції визнав повністю, наведені стороною обвинувачення докази його вини, на думку колегії суддів, є переконливими та достатніми у їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду не знайшли свого підтвердження при перегляді кримінального провадження у апеляційному порядку.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та були б підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції (ст.ст.412, 415 КПК України), на що посилається сторона захисту, не виявлено.

Місцевий суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Однак, вирок суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Так, відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» (далі Постанова) злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення.

Наведені вище докази, зокрема й показання самого обвинуваченого, переконують колегію суддів у тому, що вказаний злочин був вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з п.22 цієї Постанови, під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо).

Колегія суддів, безпосередньо дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема, показання обвинуваченого ОСОБА_7 , протокол огляду місця події з ілюстративними фототаблицями до нього (т.1, а.м.к.п.18-26), протоколи проведення слідчих експериментів з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та фототаблиці до них (т.1, а.м.к.п.54-65, 72-81), уважає, що вони вказують на правильність кваліфікуючої ознаки вчиненого злочину таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до п.20 Постанови, повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України. У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вчинення ОСОБА_7 раніше будь-яких злочинів.

Отже, в порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України суд першої інстанції не мотивував своє рішення про виключення кваліфікуючої ознаки крадіжки за попередньою змовою групою осіб, зміни кваліфікуючої ознаки крадіжки поєднаної з проникненням у сховище на проникнення в інше приміщення, а також безпідставно застосував кваліфікуючу ознаку повторність.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, що судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, думку потерпілого про призначення несуворого покарання, суд дійшов переконливого висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України, та про можливість його виправлення зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з призначенням мінімального іспитового строку, з чим погоджується і колегія суддів.

Саме таке покарання є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

За таких обставин підстав для пом`якшення покарання із застосуванням ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

Окрім цього, відповідно до ухвали Ярмолинецького районного суду від 13 вересня 2018 року виправлено описки у мотивувальній частині зазначеному вироку від 22 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_7 наступним чином : « ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення», та викладено третій абзац резолютивної частини вироку у такій редакції:

Відповідно до п.п.1.2 ч.1 ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 , такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Колегія суддів вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з

істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

Внесення виправлень до вироку суду в порядку ст.379 КПК України в частині зміни кваліфікуючих ознак неприпустимо, оскільки неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку не є механічною граматичною помилкою в рішенні, яка допущена під час його письмового викладу або неправильним написанням слова, та вказане порушення не може бути усунуто через застосування ст.379 КПК України, а тому, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.407, 409, 418, 420, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року про виправлення описки у вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині кваліфікації його дій скасувати та ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винуватим за ч.3 ст.185 КК України з кваліфікацією його дій як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, та призначити покарання за цим злочином у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2