Справа № 461/9100/18
Провадження № 1-кс/461/57/19
03.01.2019 м. Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
особи, яка бере участь у кримінальному провадженні ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву про самовідвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 , -
27 грудня 2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 подав до канцелярії суду заяву про самовідвід від розгляду справи №461/9100/17 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора (керівника) прокуратури Львівської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Мотивував заяву тим, що обмежена на даний момент кількість суддів з повноваженнями на розгляд даної скарги, той факт, що по справі заявлено і задоволено два самовідводи, а скарга серед іншого стосується суддів Галицького районного суду м. Львова може викликати в скаржника сумнів в проведенні неупередженого розгляду та недотриманні ст. 35 КПК України, просить задовольнити заяву та відвести його від розгляду скарги.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вирішення питання щодо самовідводу судді ОСОБА_4 поклав на розсуд суду..
Прокурор в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Розглянувши заяву про відвід суд приходить до наступного висновку.
Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини /рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві, а також те, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Поза сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).
Сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Враховуючи викладене, з метою об`єктивності розгляду та усунення всіх сумнівів щодо неупередженості суду, будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості у результатах розгляду скарги, та з етичних міркувань, суд приходить до висновку, що заяву слідчого судді ОСОБА_4 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 75-82, 372 КПК України, суддя
Задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1