Провадження № 1-кс/344/9549/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання cтаршого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0004249 від 25.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 для вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у складському приміщенні, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке перебуває у власності приватного підприємця ОСОБА_6 . З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25.11.2018 близько 00 год. 46 хв. приїхали на автомобілі марки «Mazda 3» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 до вхідних дверей складського приміщення, що знаходиться за вказаною вище адресою.

Перебуваючи на вказаному місці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи об`єднаним єдиним неправомірним умислом, шляхом підбору ключа до вхідних дверей складського приміщення, незаконно проникли в середину.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , таємно викрав 16 коробок з меблевою фурнітурою, 200 шт. пластикових ніжок та 4 рулони клейкої кромки, вартість яких становить 18 340 грн.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючий, одружений, раніше не судимий.

25.11.2018 о 06.50 год. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 26.11.2018 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 25.11.2018, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук затриманої особи гр. ОСОБА_4 в ході якого було вилучено зимову балонову куртку чорного кольору та шапку темно-синього кольору із маркувальним написом «Supra».

Вище вказана балонова куртка чорного кольору та шапка темно-синього кольору із маркувальним написом «Supra», у даному кримінальному провадженні мають значення речового доказу.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, слідчий попередньо подав клопотання відповідно до якого просив клопотання про арешт слухати без його участі.

Володілець (власник) майна в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву, відповідно до якої просив клопотання розглядати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що речі, які вилучено під час обшуку затриманого ОСОБА_4 могли зберегти на собі сліди вчинення вказаного злочину та інших злочинів, є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають статус тимчасово вилученого майна, а тому виникла необхідність у накладені на них арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Крім того постановою слідчого від 25.11.2018 року їх визнано речовими доказами.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на балонову куртку чорного кольору та шапку темно-синього кольору із маркувальним написом «Supra», які було вилучено 25.11.2018 у ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1