16.05.2019 Провадження № 1-кс/331/1889/2019
Єдиний унікальний номер 331/2065/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває скарга начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 25 липня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0002581 від 26.07.2016 року, оскільки, на думку скаржника, вищевказана постанова незаконна та підлягає скасуванню через те, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, постанову винесено необґрунтовано, без додержання вимог ст. 110 КПК України.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження не вмотивована, розслідування проведено неповно та із порушеннями, копію постанови вони отримали лише після особистого звернення до начальника поліції.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя доходить наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0002581 від 26.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України щодо можливого внесення завідомо неправдивих відомостей з метою заволодіння грошовими коштами Фонду соціального страхування.
Досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось на підставі заяви Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 15.04.2016 року. Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 29.02.2016 року до органів Фонду соціального страхування від ФОП ОСОБА_6 надійшла заява-розрахунок від 29.02.2016 року для здійснення фінансування для матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду застрахованій особі ОСОБА_7 на виплату допомоги по вагітності та пологах у сумі 141 331,01 грн., яка складена на підставі листка непрацездатності серії АГШ №253154 від 10.02.2016 року, виданого ОСОБА_7 на період відпустки по вагітності та пологах. Під час опрацювання заяви-розрахунку встановлено наступні обставини:
1) Наказом від 01.02.2016 року №2-к ОСОБА_7 прийнята на посаду виконавчого директора до ФОП ОСОБА_6 з 01.02.2016 року з посадовим окладом - 17 000,00 грн. (в штаті ФОП ОСОБА_6 1 штатна одиниця).
2) Трудовий договір в порушення вимог ст. 24 КЗпП з ОСОБА_7 не укладався.
3) Згідно з табелем робочого часу за період роботи у ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_7 відпрацювала 8 робочих днів.
4)В порушення ч. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІУ у ФОП ОСОБА_6 відсутній протокол комісії (уповноваженого) з соціального страхування щодо призначення матеріального забезпечення ОСОБА_7 .
Вказані обставини, на думку управління Фонду, свідчать про можливе фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 до ФОП ОСОБА_6 з встановленням фіктивної заробітної плати (яка є такою, що не відповідає її посаді та за відсутності господарської мети і необхідності у ФОП ОСОБА_6 у вказаній посаді з вказаним рівнем окладу), що була встановлена ОСОБА_7 виключно для штучного збільшення розмірів матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду. Запорізька міська виконавча дирекція Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності була відокремленим підрозділом Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яку припинено з правонаступництвом, правонаступником є управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.
Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов висновку, що факт підробки заяв-розрахунків для здійснення фінансування матеріального забезпечення щодо ОСОБА_7 не знайшов свого підтвердження та 25.07.2018 року винесена постанова про закриття кримінального провадження.
Згідно положень ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи .
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до приписів ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Так, положеннями ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Частина 2 ст. 91 КПК України передбачає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, мотивувальна частина якої, у відповідності до п. 2 ст. 5 ст. 110 КПК України повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, які встановлені на підставі доказів, що здобуті у порядку визначеному КПК, зокрема в постанові має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.

Під час розслідування кримінального провадження № 0002581 від 26.07.2016 року слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 25.07.2018 року вбачається, що слідчим не викладено ані змісту заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, ані наведено мотивів, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Також, у постанові від 25.07.2018 року не зазначено якого (чи яких) саме елементів складу злочину не встановлено, та на підставі яких доказів слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Крім того, постанова від 25.07.2018 року не містить посилання на жодну слідчу дію, які мав би провести слідчий для здобуття доказів та встановлення обставин справи, що не відповідає вимогам для оформлення процесуальних документів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалкова та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04.04.2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з"ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 08.10.1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Таким чином, оскільки під час судового засідання знайшов своє підтвердження факт неналежного та неповного проведення рослідування кримінального провадження за заявою Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а постанова про закриття кримінального провадження від 25.07.2018 року є невмотивованою і необгрунтованою, а також такою, що винесена передчасно, без проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним постанову скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути слідчому для проведення досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 91, 92, 284, 303, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 25 липня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0002581.
Ухвалу слідчого судді надіслати до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для продовження розслідування кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1