У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000130, яка обґрунтована тим, що у 2008 році директор Горлівської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 підписав договори застави та відступлення права вимоги (цесії) між заявником і Банком під видачу кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» на суму 490 тис. грн., ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» отримало кредит від банку на суму 490 тис. грн., але отримало його незаконно тому, що підписи заявника у вищевказаних договорах підроблені, це підтверджується висновками відповідних експертиз.

ОСОБА_6 не ідентифікував його як клієнта банку, не дізнався про його волевиявлення, підписав договори власноруч, без працівників банку, які супроводжували цей кредит на всіх етапах.

Коли ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» не повернуло кредит Банку, то з депозитних вкладів заявника були списані кошти у сумі 113 тис. доларів США в рахунок погашення кредиту ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» перед Банком, чим заявнику заподіяна матеріальна шкода в особливо великому розмірі.

За вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_6 . Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 18.04.2014 по справі № 253/4157/14-к був визнаний винним, але звільнений від кримінальної відповідальності по ст. 49 КК України «У зв`язку із закінченням строків давності», але вказана Ухвала не набула законної чинності тому, що суддя ОСОБА_7 не зробила відповідної відмітки про набуття чинності вказаною Ухвалою і не внесла ці відомості до Єдиного державного реєстру судових рішень (апеляційна скарга не подавалась). Це підтверджується: Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецькій області від 24.05.2015 року, по справі №243/6041/14-ц; Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14.07.2015р. Тобто ОСОБА_6 не був покарний за вчинений злочин.

Відносно скоєного ОСОБА_6 злочину заявник звернувся до Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, було відкрито кримінальне провадження і внесено в ЄРДР № 0000130 від 05.05.2017, за ч. 1 ст. 366 КК України і № 0001407 від 06.07.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України, після об`єднання яких заявник визнаний потерпілим.

08.05.2019 року заявник отримав копію постанови слідчого ОСОБА_4 про те, що кримінальне провадження № 0000130 від 05.05.2017 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України а також лист № 01-37-3713 вих.19 від 06.50.2019 за підписом керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області молодшого радника юстиції ОСОБА_8 .

Вважає, що вказані порушення у вищевикладених рішеннях слідчого та прокурора винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягають скасуванню, як незаконні та протиправні, оскільки у постанові від 25.04.2019 слідчий вказує, що «У зв`язку із викладеними обставинами, отримати речові докази по кримінальному провадженню (договори застави та цесії під фінансове забезпечення кредиту від 04.04.2008 між ОСОБА_3 та ЗАТ ГФ «ПриватБанк» на два депозити на суму 30000 і 80000 доларів США) не вбачається можливим», оскільки посилання на вказаний доказ, як на підставу відсутності складу злочину у Кримінальному провадженні, є безпідставним і не вмотивованим, оскільки саме слідчим ОСОБА_9 на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_10 , у справі № 243/8432/17 із іншого провадження, вилучені оригінали цих речових доказів, які долучені до Кримінального провадження у якості речових доказів.

Більш того у Кримінальному провадженні проведено почеркознавчі експертизи по цим Договірним документам, за результатами яких встановлено, що вони є підробленими документами.

У Постанові від 25.04.2019 слідчий вказує, що ОСОБА_3 19.07.2017 допитаний у провадженні, як потерпілий, та своїми показами у повному обсязі викриває ОСОБА_6 у скоєних злочинах, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Вказаний протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 є належним та допустимим доказом, що викриває ОСОБА_6 у злочинах. Вказаний документ також зберігається у Кримінальному провадженні.

У Постанові від 25.04.2019 слідчий посилається, як на доказ відсутності складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі прийнятого ним процесуального рішення від 04.05.2018 в дорученні оперативним підрозділам в порядку ст.cт. 40, 41 КПК України про встановлення місцезнаходження та допиту у якості свідків наступних осіб: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Разом з тим посилання на таке процесуальне рішення, яким є доручення оперативному підрозділу у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, є безпідставним доказом і не може свідчити про наявність або відсутність складу злочину.

Більш того, вказані особи допитані у якості свідків, протоколи їх допиту вилучені із іншого провадження на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_10 , у справі № 243/8432/17 та долучені, як беззаперечні докази, до кримінального провадження 0000130 від 05.05.2017 за ознаками ст.ст. 366, 364 КК України, як такі, що повністю підтверджують показання потерпілого ОСОБА_3 та такі, що у повній мірі викривають провину ОСОБА_6 у злочинах.

В постанові від 25.04.2019 слідчим безпідставно зроблено посилання на надходження 21.11.2018 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в порядку ч.2 ст.93 КПК України з приводу роз`яснень питань, щодо органу, який наділений правом на внесення відомостей до Єдиного реєстру судових рішень про набрання чинності Ухвали суду, щодо порядку вступу у законну силу Ухвали та встановлення місцезнаходження матеріалів кримінального провадження № 0002324 від 09.05.2013 за ч.2ст.367 КК України.

28.11.2018 отримано лист від Територіального управління Державної судової адміністрації України, згідно якого вбачається, що Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», відповідно до якого на території Луганської та Донецької областей розпочата антитерористична операція.

Відповідно до частини першої статті Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України, розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27 0 38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ було змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам.

Так, цивільні справи, справи про адміністративні правопорушення, адміністративні справи і кримінальні провадження, підсудні районним судам міста Горлівки Донецької області, було визначено передати для забезпечення розгляду Слов`янському міськрайонному суду Донецькій області.

Пунктом 6 наказу Державної судової адміністрації України від 22.09.2014 №124 визначено, що організаційне забезпечення передання справ судів, що знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції судам відповідно до встановленої Законом підсудності покладено на керівника апарату відповідного суду (або особу, яка виконує його обоє 'язки).

Втім, у зв`язку з діяльністю на тимчасово неконтрольованій українській владі території Донецької області незаконних збройних формувань, проведенням бойових дій, організувати передачі справ, які перебували у провадженні Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області, за підслідністю до Слов 'янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до зазначеного розпорядження не виявилось можливим.

Вказане посилання слідчого в Постанові від 25.04.2019 на неможливість встановлення Ухвали та встановлення місцезнаходження матеріалів кримінального провадження № 0002324 від 09.05.2013 за ч. 2 ст. 367 КК України вказує на не доведеність органом досудового слідства та прокурором належних обставин про набуття законної чинності Ухвалою та де ж таки перебувають і матеріали кримінального провадження № 0002324 від 09.05.2013 за ч. 2 ст. 367 КК України, оскільки доказів про це не має.

Також не відоме, яке значення для доказування у Кримінальному провадженні має кримінальне провадження № 0002324 від 09.05.2013 за ч. 2 ст. 367 КК України та вказана Ухвала, які по суті не є належними та допустимими доказами, на які посилається слідчий, прокурор при винесенні Постанови від 25.04.2019 та в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019, оскільки доказів при їх існування не надано. Тобто вказані посилання також є неналежним та недопустимим доказом.

У Постанові від 25.04.2019 слідчим вказано, що « ОСОБА_3 07.10.2015 звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання Ухвалу такою, що набрала законної сили, внести відомості до Єдиного державного реєстру судових рішень про набрання законної сили Ухвали, надати належним чином оформлену Ухвалу про набрання нею чинності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі. 13.12.2016 Постановою Донецького апеляційного суду адміністративного постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року залишено без змін. З матеріалів вбачається, що вказана постанова не була оскаржена в касаційному порядку».

Зазначене слідчим у Постанові від 25.04.2019 не є належним доказом і не має значення для доказування у Кримінальному провадженні і ні яким чином не може свідчити про наявність чи відсутність складу злочину.

Слідчий в Постанові від 25.04.2019 безпідставно посилається, що «Відповідно ст. 19 КПК України, ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараний за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили, кримінальне провадження підлягає негайному закриттю, якщо стане відомо, що по тому самому обвинуваченню існує вирок суду, який набрав законної сичи.

Згідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

Згідно пункту 2 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Барбера, Массеге і Хабарто проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabаrdo v Spain) від 06.12.1988 Ser. A №146 констатував, що хабар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого.».

Отже слідчий в Постанові від 25.04.2019 інтерпретує Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 «Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду» і тут же посилається, що відповідно ст. 19 КПК України, ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараний за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили, кримінальне провадження підлягає негайному закриттю, якщо стане відомо, що по тому самому обвинуваченню існує вирок суду, який набрав законної сили.

Згідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.»

Вказані твердження слідчого в Постанові від 25.04.2019 суперечать одне одному і не можуть бути належним та допустимим доказом оскільки на таких висновках встановити наявність чи відсутність фактів та обставин (чи притягнуто та звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 або відсутній склад злочину), що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не є можливим.

При цьому твердження слідчого про Ухвалу, що набрала законної чинності, якою «нібито» звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, є лише припущенням і це не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, 08.05.2019 заявником отриманий лист Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019, яким повідомлено, що «Слов`янською місцевою прокуратурою розглянуто його звернення від 23.04.2019 з приводу можливого неналежного досудового розслідування кримінального провадження №00030 та з інших питань, по кримінальному провадженню №00030 від 05.05.2017 щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який в 2008 р. на підставі підроблених документів підписав договір кредиту внаслідок чого ТОВ «СТАЛЬ ЦЕНТР» незаконно отримало кредит, прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнути до юридичної відповідальності одного виду за одне те й саме правопорушення.

Так, стосовно ОСОБА_6 з вказаних підстав СВ Центрально-Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002324 від 09.09.2013р., за ч. 2 ст. 367 КК України.

За результатами досудового розслідування кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 28.04.2014 було спрямовано до Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області з клопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвалою суду від 18.04.204 ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України та відповідно ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності.

Зазначена ухвала суду сторонами кримінального провадження оскаржувалась до апеляційного суду Донецькій області з розташуванням в м. Донецьку. В подальшому території м. Горлівки та Донецька було тимчасово окуповано представниками незаконних збройних формувань, у зв`язку з чим суди України не могли здійснювати правосуддя на вказаних територіях та всі матеріали кримінального провадження залишились на вказані території. До теперішнього часу у Єдиному державному реєстрі судових рішень не встановлено відмітку про набрання рішенням законної сили.

Отже, станом на 25.04.2019 року у слідства у повному обсязі було достатньо доказів для складення та повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, однак, кримінальне провадження закрито у зв`язку з нібито «Відсутністю в діянні кримінального правопорушення», при цьому невідомо у діях якої особи є відсутнім склад кримінального правопорушення, про що зазначено у п. 1 Постанови від 25.04.2019 року слідчого ОСОБА_4 .

Просить слідчого суддю: відповідь в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019 за підписом керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, молодшого радника юстиції ОСОБА_8 з посиланням на вимоги ст.49 КК України, ст.ст. 524, 525, 526 КПК України по кримінальному провадженню 0002324 від 09.09.2013 за ч. 2 ст. 367 КК України, ст. 61 Конституції України, вважати протиправною та скасувати; визнати протиправним недодержання Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 «Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду» із боку керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, молодшого радника юстиції ОСОБА_8 в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019; скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000130 від 05.05.2017, яку винесено 25.04.2019 на підставі п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України, як не мотивовану; визнати протиправним недодержання Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 «Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду» із боку слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в постанові від 25.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05.05.2017, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні письмовому обґрунтуванню скарги.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, наполягали на тому, що досудове розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно, у кримінальному провадженні прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, тобто зміст обставин, встановлених під час досудового розслідування, а також мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Між тим, аналіз матеріалів кримінального провадження та постанови про закриття кримінального провадження, дозволяє зробити висновок про те, що вказана постанова не відповідає наведеним вимогам закону.

В судовому засіданні встановлено, що 05.05.2017 року за № 0000130 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який працюючи директором ЗАТ ГФ КБ «Приватбанк», діючи в інтересах ТОВ «Сталь Центр», у 2008 році, на підставі підроблених документів підписав договір кредиту і ТОВ «Сталь Центр» незаконно отримало кредит на суму 490 тис. грн. Також, 05.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за заявою ОСОБА_3 .

25.04.2019 року слідчим СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05.05.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З таким висновком слідчого слідчий суддя не може погодитись, виходячи з наступного.

В постанові про закриття кримінального провадження від 25.04.2019 року слідчий посилається на ту обставину, що отримати речові докази по кримінальному провадженню (договори застави та цесії під фінансове забезпечення кредиту від 04.04.2008 між ОСОБА_3 та ЗАТ ГФ «ПриватБанк» на два депозити на суму 30000 і 80000 доларів США) не вбачається можливим, однак, відповідно до Висновку № 180 за результатами проведення судової-почеркознавчої експертизи від 15.02.2017 року, в іншому кримінальному провадженні № 0001023 від 19.04.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на адресу експерта надавались: оригінали договору відступлення права вимоги (цесії) від 04.04.2008 року, оригінал договору застави (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 04.04.2008 року, оригінал заяви від 03.04.2008 року.

Також, у постанові про закриття кримінального провадження від 25.04.2019 року слідчий вказує, що у 2013 році ОСОБА_3 звертався до Центрально-міського відділу у м. Горлівка ГУМВС України в Донецькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі чого було зареєстровано кримінальне провадження та вказаний факт був підтверджений проведеними в рамках кримінального провадження почеркознавчими експертизами. В ході кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та Центрально-міського суду м. Горлівка було спрямовано клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Ухвалою Центрально-міського суду м. Горлівки від 18.04.2014 року клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності було задоволено, останнього визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, але звільнено від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України,а кримінальне провадження закрито. Однак, сама Ухвала Центрально-Міського суду м. Горлівки від 18.04.2014 року, яка набула законної сили, не міститься в матеріалах кримінального провадження, отже, одна із підстав у постанові слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на документі, який неможливо вважати належним та допустимим доказом.

Крім того, не зрозуміло яке має доказове значення і яким чином може свідчити про наявність чи відсутність складу злочину те, що ОСОБА_3 07.10.2015 звертався з адміністративним позовом до суду про визнання Ухвалу такою, що набрала законної сили, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру судових рішень про набрання законної сили Ухвали, надання належним чином оформленої Ухвали про набрання нею чинності, в задоволені якого Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року відмовлено в повному обсязі та 13.12.2016 Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року залишений без змін і не була оскаржена в касаційному порядку.

Також, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження від 25.04.2019 року зазначає, що кримінальне провадження повинно бути закрито у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, але звільнено від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України, однак кримінальне провадження закриває на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий 04.05.2018 року, в порядку ст.ст. 40, 41 КПУ України, надавав доручення оперативним підрозділам на встановлення місцезнаходження та допиту в якості свідків: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак, 10.07.2018 року від оперативних підрозділів отримано рапорт про неможливість встановлення точного місцезнаходження та допиту вищевказаних осіб у зв`язку із їх перебуванням на тимчасово окупованій території України. Дана обставина також була однією з підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, однак, слідчий суддя вважає за необхідним зазначити, що відсутність можливості допитати вказаних свідків не може свідчити про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення.

Також, під час досудового розслідування слідчим не допитаний ОСОБА_6 , а матеріали кримінального провадження не містять всіх необхідних та можливих заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , що також свідчить про те, що рішення слідчого про закриття кримінального прийнято без дотримання всіх необхідних процесуальних норм.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що висновок слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цією підстави є передчасним.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про можливість задоволення скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування відповіді в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019 керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню 0002324 від 09.09.2013 за ч. 2 ст. 367 КК України; визнання протиправною недодержання Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 з боку керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_8 в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019; визнання протиправною недодержання Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 з боку слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 в постанові від 25.04.2019 про закриття кримінального провадження №0000130 від 05.05.2017, слідчий суддя виходить з наступного.

08.05.2019 заявником отриманий лист Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019, в якому ОСОБА_3 роз`яснено, що Ухвалою суду від 18.04.204 ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України та відповідно ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності. До теперішнього часу у Єдиному державному реєстрі судових рішень не встановлено відмітку про набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 525 КПК України втрачені матеріали кримінального провадження можуть бути відновлені за заявою учасника судового провадження. Представники Слов`янської місцевої прокуратури не були учасниками судового провадження по кримінальному провадженню 0002324, а отже місцева прокуратура не має підстав для звернення до суду щодо відновлення матеріалів кримінального провадження. У разі незгоди з наданою відповіддю Ви маєте право згідно зі ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» оскаржити її у порядку підлеглості вищестоящому органу або безпосередньо до суду».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Отже, лист № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019 керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_8 не є тим процесуальним рішенням, яке підлягає оскарженню на досудовому провадженні в розумінні ст. 303 КПК України.

Також, за правилами ст. 307 КПК України, якою передбачені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, визнання протиправною недодержання Рішення Конституційного суду України від 27.10.1999р. №9-рп/99 по справі №1-15/99 з боку керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_8 в листі № 01-37-3713 вих.19 від 06.05.2019 та з боку слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 в постанові від 25.04.2019 про закриття кримінального провадження №0000130 від 05.05.2017, не входить до повноважень слідчого судді, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 в цій частині також задоволенню не підлягає, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 25.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05.05.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1