печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000239 від 23.04.2015, досудове розслідування у якому здійснюється ГСУ НПУ за фактом незаконної діяльності ресурсу системи загального доступу Інтернет «kickass.to», пов`язаної із розповсюдженням об`єктів авторського права без відповідних дозволів правовласників за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 176 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про поновлення строків та накладення арешту на майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином.
Представники власників майна адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, 27.03.2019 подали до суду заяву в якій просили відмовити в задоволенні клопотання, в обґрунтування заперечень надали копію ухвали Київського Апеляційного суду від 12.02.2019.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000239 від 23.04.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 19.12.2018 вже було накладено арешт на майно, з клопотанням про арешт якого прокурор звертається до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вдруге.
Більше того, ухвалою Київського Апеляційного суду від 12.02.2019 було скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 19.12.2018 та постановлено нову, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про арешт майна.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 173 КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1