Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2102/19
У Х В А Л А

28 березня 2019 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність процесуального керівника-прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_5 діючи в інтересах ОСОБА_6 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність процесуального керівника-прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Скаргу обгрунтовує тим, що в провадженні СВ СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000050 від 23 березня 2018 року за ознаками ч.1 ст.125, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України.

Постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що поширює свою діяльність на Черкаську область, прокуратури області ОСОБА_3 від 1 лютого 2019 року відмовлено в повному обсязі в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 .

Вважає, що постанова від 1 лютого 2019 року про відмову у здійсненні певних процесуальних дій скерування кримінального провадження для іншого органу для проведення подальшого досудового розслідування, а саме до Державного бюро розслідувань є незаконною, такою, що винесена з порушенням та всупереч діючого законодавства, а відповідно підлягає скасуванню, оскільки такі дії органу прокуратури не відповідають основним принципам верховенства права та гарантій прав осіб, передбачених нормами прямої дії Конституції України, оскільки кожна особа має право на справедливий розгляд своєї справи, а не упереджений та такий, який є умисним прикриттям злочинної діяльності працівників поліції з боку прокурора процесуального керівника.

На підставі наведеного просить суд визнати незаконним та протиправними діями бездіяльність прокурора процесуального керівника ОСОБА_8 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк; скасувати постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання від 1 лютого 2019 року як винесену незаконно, всупереч діючого кримінально-процесуального закону та яка не відповідає фактичним обставинам справи; зобов`язати прокурора процесуального керівника ОСОБА_9 або іншого прокурора процесуального керівника, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, звернутися у передбачений законом спосіб до прокурора Черкаської області з метою у відповідності до вимог Закону п. 1) ч.4 ст. 216 КПК України, а також, через проведення вкрай неефективного досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000050 скерувати його для проведення подальшого досудового розслідування до іншого органу досудового розслідування, визначивши територіальну підслідність за Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2019 року представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до прокурора Черкаської області з клопотанням в якому просив: слідчому вжити заходів, щодо належного реагування та ініціювання відповідного звернення до прокурора Черкаської області з метою вирішення питання проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000050 іншим органом з причин, викладених в описовій частині клопотання; процесуальному керівнику вжити заходів, щодо належного реагування та ініціювання відповідного звернення до прокурора Черкаської області з метою вирішення питання проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000050 іншим органом слідчим Державного бюро розслідувань з причин, викиданих в описовій частині клопотання; доручити проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000050 іншому органу Державному бюро розслідувань.

Постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що поширює свою діяльність на Черкаську область, прокуратури області ОСОБА_3 від 1 лютого 2019 року відмовлено в повному обсязі в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 .

Згідно із частиною першою статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Таким чином, необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК. (розділ 1.3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Таким чином, законодавцем передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, який відповідні учасники кримінального провадження можуть оскаржити слідчому судді.

Потерпілий звернувся із клопотанням про вчинення слідчим процесуальної дії передачу кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування, а не про проведення слідчої (розшукової) дії. Як зазначено вище, він наділений правом оскаржувати рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не процесуальних дій.

Ця обставина є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив :

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність процесуального керівника-прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 2 березня 2019 року о 08:15 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1