Ухвала
іменем України
04 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 704/16/16-к
провадження № 51-4279 впс18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (справа № 704/16/16-к) щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (справа № 704/16/16-к) щодо: ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті28, частиною 2 статті 194, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 146, частиною 3 статті 27, пунктами 3, 11, 12 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 255 Кримінального кодексу України (далі КК); ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 146, пунктами 3, 12, 13 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194, частиною 1 статті 263 КК; ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194, частиною 1 статті 263 КК; ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 146 КК; ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 194 КК; ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 1 статті 255 КК, із Соснівського районного суду м. Черкас до одного із судів, що перебуває під юрисдикцією Апеляційного суду м. Києва або Київської області.
Клопотання захисник мотивовує тим, що з моменту направлення обвинувальних вироків до суду вказане кримінальне провадження передавалося з одного суду до іншого, та протягом двох років розгляд цього провадження не здійснювався, зокрема, через постійний тиск на суддів з боку громадськості, блокування активістами громадських організацій залу судових засідань, задоволення відводів та самовідводів суддів, у результаті чого неможливо сформувати колегію суддів для розгляду зазначеного кримінального провадження. Крім того, зазначає, що наведені обставини призводять до надмірного затягування строків розгляду кримінального провадження. До того ж захисник посилається на те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_12 проживають у м. Києві, а вона та захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у віддалених регіонах України і не мають прямого транспортного шляху до м. Черкас (лише через м. Київ), де відбувається судове засідання. Водночас вказує, що окремі свідки також проживають у м. Києві.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень на клопотання не надійшло.
До початку розгляду клопотання, 04 грудня 2018 року, до Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому він просить відкласти розгляд клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у зв`язку із зайнятістю в інших процесуальних діях. Наступне засідання просить не призначити до 07 грудня 2018 року.

Виходячи з того, що законодавцем обмежено термін розгляду колегією суддів Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також завчасне сповіщення учасникам судового провадження про такий розгляд, враховуючи положення частини 4 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою передбачено, що неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає розгляду цього питання, Суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи, Суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до положень частини 1 статті 34 КПКкримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, зазначеною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

У своєму клопотанні захисник, як на підставу для направлення кримінального провадження із Соснівського районного суду м. Черкас до іншого суду посилається на постійний тиск на суддів з боку громадськості, блокування активістами громадських організацій залу судових засідань, задоволення відводів та самовідводів суддів, у результаті чого неможливо сформувати колегію суддів для розгляду зазначеного кримінального провадження.
Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки тиск на суддів не є винятковою обставиною для передання кримінального провадження на розгляд іншого суду відповідно до кримінального процесуальногозакону, а тверджень щодо неможливості сформувати колегію суддів для розгляду зазначеного кримінального провадження захисник не підтвердив.
Посилання захисника на дії громадськості, які ним розцінюються як протиправні повинні припинятися у встановленому законом порядку. Якщо особи вчиняють протиправні дії, то за це передбачено відповідальність згідно із законом.
Крім того, колегія суддів не може передбачити дії активістів при повторній передачі кримінального провадження до іншого суду. При тому, що захисник підтвердив тиск таких осіб змістом текстових оголошень у мережі Інтернет тощо.
Натомість колегія суддів наголошує, що відповідно до положень КПК кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито, при цьому процесуальним законом також передбачено здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.
Між тим, на розгляді Апеляційного суду Черкаської області та Верховного Суду неодноразово перебувало кримінальне провадження з підстав визначення підсудності для його розгляду.
Зокрема, матеріали кримінального провадження передавалися з одного суду до іншого в межах юрисдикції Апеляційного суду Черкаської області.
Верховний Суд ухвалами від 26 лютого, 06 березня, 11 квітня та 06 липня 2018 року відмовив у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та подання Апеляційного суду Черкаської області про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у зв`язку з тим, що наведені мотиви в цих клопотаннях та поданні є необґрунтованими.
Крім того, Верховний Суд ухвалами від 25 травня та 27 червня 2018 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 та подання Апеляційного суду Черкаської області про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів на підставах недопустимості спору про підсудність.
Також Верховний Суд ухвалою від 06 липня 2018 року на тих самих підставах відмовив у відкритті провадження за поданням Апеляційного суду Черкаської області, яким надіслано для розгляду клопотання захисника ОСОБА_13 для вирішення питання про направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Верховний Суд ухвалою від 12 липня 2018 року залишив без задоволення клопотання та доповнення до нього захисника ОСОБА_5 і клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про направлення цього кримінального провадження, яке не перебуває на розгляді в суді, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,.
Водночас, Верховний Суд ухвалою від 27 листопада 2018 року задовольнив подання Апеляційного суду Черкаської області та направив матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкас від 16 листопада 2018 року про часткове задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні з Апеляційного суду Черкаської області доКропивницького апеляційного суду для розгляду.

Враховуючи кількість та обставини відмов у зміні підсудності цього кримінального провадження на аналогічних підставах, колегія суддів повторно звертає увагу на частину 5 статті 34 КПК, якою визначено, що спори про підсудність не допускаються.
Що стосується посилань захисника на те, що більшість учасників кримінального провадження проживають у м. Києві, а іншим учасникам територіально зручніше потрапити до м. Києва, ніж до м. Черкас, то колегія суддів дійшла такого висновку.

Як видно з обвинувального акта, двоє захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проживають у м. Харкові, захисник ОСОБА_12 у м. Києві, а захисник ОСОБА_5 в Донецькій області. Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_6 проживають у м. Києві. Потерпіла ОСОБА_16 у м. Корсунь-Шевченківському в Черкаській області, потерпіла ОСОБА_17 у м. Запоріжжі.
При цьому згідно з інформацією, наданою Соснівським районним судом м. Черкас, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 перебувають під вартою у Черкаському слідчому ізоляторі.
Посилання захисника на те, що у вказаному кримінальному провадженні окремі свідки проживають у м. Києві, є безпідставними, оскільки згідно із статтею 34 КПК до виняткових обставин віднесено, у тому числі, проживання більшості свідків у місцевості, в яку ставиться вимога скерувати провадження для розгляду по суті.
Отже, доводи захисника про необхідність направлення кримінального провадження за місцем проживання більшості учасників кримінального провадження є необґрунтованими навіть з огляду на те, що вона просить визначити підсудність за м. Києвом або Київською області.
Таким чином, враховуючи те, що з клопотання захисника не вбачається жодних обґрунтованих або виняткових підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, які належним чином було б підтверджено, а підсудність зазначеного кримінального провадження вже було визначено за Соснівським районним судом м. Черкас,колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтею 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про направлення кримінального провадження (справа № 704/16/16-к) щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3