Справа № 305/2009/18
Номер провадження 1-кп/305/418/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000779 від 11.09.2018 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповно-середньою освітою, розлученого, сезонного робітника, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно рішення Рахівського районного суду справа №305/1061/15-ц від 09 липня 2015 року, сплачувати, щомісячно, з усіх видів заробітку, аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 500 гривень, на кожну дитину, починаючи з 11 липня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2018 року допустив заборгованість у сумі 60 866 (шістдесят тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що через відсутність постійної роботи, на життя заробляє тимчасовими заробітками, допустив заборгованість по сплаті аліментів. При цьому просить врахувати, що час від часу , перебуваючи на заробітках надсилав дітям гроші, а також купував необхідні речі. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засідання ствердила, що обвинувачений час від часу купув дітям деякі речі та давав незначні кошти, яких не вистачало для нормального забезпечення дітей, тому вона змушена була звернутися до правоохоронних органів. Просить суворо не карати обвинуваченого. Як потерпіла цивільний позов не заявляє, претензій морального характеру немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, суд, вважає, вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 , як скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст 164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, який просилвпризначити покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без його ізоляції від суспільства в межах санкції ч.1 ст.164 КПК України, у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .