В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002288 від 10.09.2018 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2005 року за ч.5 с т.185, ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі; - вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2010 року за ч.4 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, 12.07.2010 року апеляційним судом вирок переглянуто та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; - вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2015 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі; - вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за скоєння умисних злочинів, судимість за які у встановленому порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв умисний злочин проти правосуддя.

ОСОБА_3 , засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення злочину передбаченогоч.3 ст.185 КК України, терміном на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково додано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2015 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 22.06.2018 року звільнений з ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)» у зв`язку з закінченням строку покарання.

05.06.2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області винесено ухвалу про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , після звільнення з місць позбавлення волі строком на дванадцять місяців, з моменту звільнення і застосувавши при цьому наступні обмеження заборона виходу з мешкання з 21 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., заборона виїзду за межі району, міста в особових справах без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд, реєстрація в відділенні поліції 4 рази на місяць.

22.06.2018 року при звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_3 був під підпис ознайомлений начальником ДУ «Софіївська виправна колонія (№55) майором внутрішньої служби ОСОБА_6 з умовами та порядком адміністративного нагляду, у тому числі з обов`язками в трьох денний строк х моменту звільнення прибути до встановленого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і зареєструватись у Дніпровському ВП ГУНП в Запорізькій області, а також ОСОБА_3 , був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, в порушення обов`язку прибути у визначений виправною колонією термін в обране ним місце проживання і зареєструватись в органі національної поліції, не прибув без поважних причин у трьох денний строк до встановленого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та не з`явився на реєстрацію до Дніпровського ВП ГУНП в Заполрізької області, чим порушив правила адміністративного нагляду обмеження, зазначені в ухвалі Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.06.2018 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил адміністративного нагляду, що полягає у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, скоїв злочин передбачений ст.395 КК України.

28.09.2018 року між прокурором та підозрюваним була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації його дій за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний.

Так, підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, всебічно сприяв розслідуванню кримінального провадження. Сторонами кримінального провадження узгоджене покарання підозрюваному ОСОБА_3 за вчинений злочин, у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначив що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Встановлено, що за ініціативою підозрюваного сторони уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні розслідування, з урахуванням особистих даних ОСОБА_3 , раніше судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність заподіяної шкоди.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.09.2018 року, що укладена між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002288 від 10.09.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ст.395 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1