Справа № 357/8265/17
У Х В А Л А
22 грудня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, по кримінальному провадженню №0000707,

В С Т А Н О В И В :
18.12.2018 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, по кримінальному провадженню №0000707.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а саме: в тому, що 4 жовтня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в с. Фурси Білоцерківського району Київської області, побили ОСОБА_6 та забрали її золоту каблучку та золотий ланцюжок. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинила грабіж чужого майна, а також злісне хуліганство, тобто вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року).

25.10.1995 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за № 03-4537 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року.

30 листопада 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року).

17 січня 1996 року ухвалою Білоцерківського районного суду підсудну ОСОБА_4 було оголошено в розшук та провадження у справі зупинено.

20 липня 1998 року ухвалою Білоцерківського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 141 та ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року виділено в окреме провадження.

Своїми умисними діями, які виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю а саме в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , вчинене групою осіб, ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

11.12.2012 року відомості по матеріалам кримінальної справи № 03-4537 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

13.05.2014 року ОСОБА_4 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка матері потерпілої; протоколом добровільної видачі золотої каблучки; розписка про отримання каблучки потерпілою ОСОБА_6 ; висновком СМЕ; протоколом добровільної видачі золотого ланцюжка з золотим хрестиком; протоколом огляду предмета; протокол впізнання потерпілої свого предмету, а саме золотого ланцюжка з хрестиком.

В ході досудового слідства було вжито ряд можливих слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак встановити місцезнаходження останньої не надалось можливим.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваної ОСОБА_4 невідоме, 17 січня 1996 року слідчим оголошено останню у розшук.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що слідчий 18.12.2018 року звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Слідчий довела, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваної, а також надав до клопотання матеріали, які вказують, що є достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.188, 189, 190, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
Надати слідчому Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області майору поліції ОСОБА_3 (м. Біла Церква, вул. Чапаєва, 73, тел.: (067) 13 51 408) дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України по кримінальному провадженню № 0000707 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської обл., росіянки, з середньою освітою, громадянки України, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваної до суду;

2) закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1