Справа № 274/2328/19 Провадження № 1-кс/0274/706/19

У Х В А Л А 25.04.2019 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області та не внесення відомостей про злочин до ЄРДР, -
22.04.2019 р. на адресу Бердичівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Відповідно до скарги ОСОБА_3 просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 18 квітня 2019 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України посадовими особами Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, зокрема, державним виконавцем ОСОБА_4 , що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Зобов"язати посадових осіб Бердичівського ВП внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 18 квітня 2019 року про вчинення злочину в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України посадовими особами Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, зокрема, державним виконавцем ОСОБА_4 , що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, до ЄРДР.
Скаргу обґрунтовує тим, що 18 квітня 2019 р. нею було подано заяву до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України посадовими особами Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, зокрема, державним виконавцем ОСОБА_4 , стосовно підготовки продажу через електронні торги ДП «СЕТАМ» двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені дії державного виконавця, на думку скаржника, мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
19.04.2019 р. скаржнику стало відомо, що її заяву про злочин було зареєстровано в ЖЄО за № 4256 від 18.04.2019 р., яка розглядається як «Звернення громадян».
На підставі вище наведеного, скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та зобов`язати посадових осіб Бердичівського ВП внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за її заявою про злочин від 18.04.2019 р.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній. Просила суд задовольнити скаргу в повному обсязі.
Слідчий СВ Бердичівського ВП в судове засідання не з"явився. Причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки за № 4256, заслухавши думку скаржника, встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя звертає увагу, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які, дійсно, свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Отже, за законом до ЄРДР вносяться відомості про злочини (кримінальне правопорушення). Злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Таким чином, чиним КК України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.
У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви чи повідомлення повинні вноситися до ЄРДР. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.
Слідчим суддею встановлено, що 18 квітня 2019 р. ОСОБА_3 звернулась до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 55 та ст. 215 КПК України посадовими особами Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, зокрема, державним виконавцем ОСОБА_4 , стосовно підготовки продажу через електронні торги ДП «СЕТАМ» двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені дії державного виконавця, на думку ОСОБА_3 , мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Так, зі змісту заяви вбачається, що державний виконавець ОСОБА_4 не виконує ряд рішень суду по цивільних справах (а.с. 3-5).
Згідно листа за підписом начальника СВ ОСОБА_5 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 , оскільки із заяви про злочин вбачається відсутність ознак кримінального правопорушення. Зазначена заява зареєстрована в ЖЄО за № 4256 від 18.04.2019 р.
Так, кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Об`єктом злочину є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.
Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, передбачає відповідальність за умисне невиконання ухвали суду.
У відповідності зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Отже, враховуючи вище наведене та виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості про обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, судом встановлено, що заява ОСОБА_3 не містить в собі необхідних та достатніх відомостей щодо ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Звертаючись до Бердичівського ВП розпочати досудове розслідування по вчиненому злочину, передбаченому ч. 2 ст. 382 КК України, тобто умисному невиконанні державним виконавцем вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, скаржник, власне, не зазначає, в чому полягає умисел державного виконавця щодо невиконання рішення суду.
Окрім того, в судовому засіданні скаржник не довела, а також не надала суду будь-яких конкретних відомостей, підтверджуючих доказів на рахунок вчинення державним виконавцем Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання державним виконавцем вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Заява про злочин не підтверджена необхідними доказами. Адже з досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги та матеріалів перевірки № 4256 не встановлено та не доведено, що державний виконавець Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що доводи ОСОБА_3 про невнесення відомостей в ЄРДР є передчасними, не доведені жодними доказами зі сторони скаржника, та спростовані дослідженими письмовими доказами.
А тому, такі відомості, що містяться в заяві ОСОБА_3 від 18.04.2019 р. не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення злочину державним виконавцем ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 382 КК України. Так само, як із тексту заяви та скарги ОСОБА_3 не вбачається фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину державним виконавцем Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 за ст. 382 КК України).
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу скаржника на довідку про результати розгляду звернень від ОСОБА_3 за підписом ст. ДОП сектору провенції Бердичівського ВП ОСОБА_6 від 23.04.2019 р., згідно якої встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення та матеріали не підлягають реєстрації до ЄРДР. Відносини, які склалися між ОСОБА_3 та державним виконавцем ОСОБА_4 носять цивільно-правовий характер, для вирішення яких потрібно звертатися до суду в разі приватного звернення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині зобов"язати посадових осіб Бердичівського ВП внести її заяву про злочин до ЄРДР, є передчасною та безпідставною.
Додатково, слідчий суддя зазначає, що сама по собі незгода скаржника з процесуальними діями чи бездіяльністю державного виконавця - не вказує на наявність ознак кримінального правопорушення і не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення.
Щодо вимоги скаржника визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.
Жодних доказів на підтвердження неправомірності бездіяльності посадових осіб Бердичівського ВП в матеріалах скарги не міститься. Також необхідні та належні докази на підтвердження неправомірної бездіяльності не надані скаржником під час судового засідання.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
А отже положення ст. 307 КПК України, не наділяє правом слідчого судді, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, постановляти ухвалу про визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП. Тому в цій частині скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги, які заявлені в скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП у Житомирській області є необґрунтованими та передчасними, отже у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
У х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області та не внесення відомостей про злочин до ЄРДР відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1