Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/429/2019 Справа № 641/1377/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003114 від 28 грудня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, а саме:

1.03.06.2003 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч1 1 ст. 309, ч. 3 ст. 289, ст. 15, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 14.11.2006 по УДЗ;

2.09.12.2011 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на піставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 10.12.2018, близько 11:30 години, перебуваючи в квартирі за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A500H Gold (SM-A500HZDDSEK)», IMEІ-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , вартістю 1633 грн. 33 коп., який випадково випав з кишені куртки потерпілої ОСОБА_5 та знаходився під диваном у вітальній кімнаті квартири за вищевказаною адресою.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1633, 33 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що він дійсно 10.12.2018 приблизно о 11:30, перебуваючи в квартирі за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , викрав мобільний телефон «Samsung», який випав з кишені куртки ОСОБА_5 та знаходився під диваном. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Слобідським районним відділом ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, відсутність у потерпілої претензій матеріального характеру та наявність обставини, що пом`якшує його покарання, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 6/354СЕ-19 від 08.02.2019 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 572,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 572, 00 грн. (пятсот сімдесят дві грн. 00 коп.).

Речові докази: мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A500H Gold (SM-A500HZDDSEK)», IMEІ-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1