Справа № 275/945/18
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Скочище Брусилівського району Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, вдови, на утриманні малолітніх дітей не маючої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
15.09.2018 року близько 17 години у ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, ОСОБА_5 15.09.2018 року о 17 години 11 хвилин, перебуваючи біля магазину ПП ОСОБА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно умисно викрала велосипед марки «Aist» вартістю 1010,00 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_4 , та викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, щиро каялася, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди про примирення судом, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечувала проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченої ОСОБА_5 встановлена в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є повне визнання вини, щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_4 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченою ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді громадських робіт.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_5 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, з ОСОБА_5 необхідно стягнути в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 572,00 гривні, що підтверджується довідкою Житомирського НДЕКЦ від 27.09.2018р.
Також суд вважає за необхідне речові докази велосипед марки «Aist», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити їй же.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 572,00 гривні.
Речові докази велосипед марки «Aist», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , - залишити їй же.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6