Справа № 199/8769/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000512, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2018 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000512 від 05.11.2018 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи, в період часу з 2010 по 2017 рік, шляхом обману заволоділи майном заявника, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальні збитки.
В ході розслідування згідно допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.07.2010 року № 4672 ВМХ 712470, ОСОБА_4 набув у власність об`єкт нерухомості - земельну ділянку, 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за кадастровим номером :03:013:0401, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 звернувся до Державного Підприємства «Центр Державного Земельного Кадастру і на підставі договору № 12-36-10- 0052 від 01.12.2010 року на його ім`я була розроблена технічна документація, погоджена з усіма сусідами, зокрема, ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0402) та Піщанською сільською радою. Після цього, ОСОБА_4 , 31 грудня 2010 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 027513, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на землю у відділі Держкомзему у Новомосковському районі за № 01-10-126-02274. Приїхавши на свою земельну ділянку 28 жовтня 2018 року, він побачив, що невідомі йому особи будують паркан і ставлять огорожу на його земельній ділянці. Коли він звернувся з проханням пояснити, що відбувається, то робочі надали телефон власника, який назвався ОСОБА_6 та повідомив, що в нього також є документи на вищезазначену земельну ділянку, однак за іншим кадастровим номером, а саме: :03:013:0016. У подальшому, коли він зайшов до публічної кадастрової карти, йому стало відомо про те, що його земельна ділянка перемістилася у зовсім інше місце розташування ніж відображена у технічній документації і в нього по сусідству зовсім інші сусіди. При цьому, як з`ясувалося, первісно, 21 травня 2010 року на громадянина ОСОБА_7 , уродженця Донецької області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 був виданий державний акт серії ЯН № 040306 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0016 та зареєстрований через чотири роки з моменту видачі, а саме 21 травня 2014 року, таким чином вступивши у злочинну змову зі службовими особами Держкомзема Новомосковського району Дніпропетровської області, у подальшому реалізували шахрайську схему із використанням цього об`єкта нерухомості, шляхом не законного внесення змін до публічної кадастрової карти України та підробкою документів.
Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2017, власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0401, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , згідно державного акту від 21.05.2010 серії ЯЛ № 022513.
Однак, в ході розслідування встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_4 31.12.2010 серії ЯИ № 027513.
В ході досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: копій правовстановлюючих документів, на підставі яких зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим №:03:013:0016. Встановлено, що гр. ОСОБА_7 зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку на підставі державного акта на право власності серія та номер ЯИ040306, виданого Відділом Держкомзему у Новомосковському районі на підставі рішення Піщанської сільської ради від 22.10.2008 №5-20/ V.
Разом з цим, допитаний в ході досудового розслідування гр. ОСОБА_7 повідомив, що з приводу обставин реєстрації земельної ділянки останньому нічого не відомо, свій паспорт він загубив у 2008 році, у нотаріуса ОСОБА_8 ніколи не був.
Також, згідно відповіді з Піщанської сільської ради рішення № 5-20/V від 22.10.2008 ніколи не приймалось.
Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб співробітники Деркомзема Новомосковського району разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, шахрайським способом та зловживаючи службовим становищем підробили документи та внесли зміни до публічної кадастрової карти, після чого заволоділи належним ОСОБА_4 майном, а саме земельною ділянкою за кадастровим № :03:013:0401, розташовану по АДРЕСА_1 , чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_4 . В діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій - земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.
Враховуючи вищевикладене, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою:
- запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином;
- встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню;
- забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме шляхом підроблення документів на підставі яких проводилась реєстрація права власності, просив суд накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на нерухоме майно, суд вважає необхідним задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000512 від 05.11.2018 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи, в період часу з 2010 по 2017 рік, шляхом обману заволоділи майном заявника, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальні збитки.
В ході розслідування згідно допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.07.2010 року № 4672 ВМХ 712470, ОСОБА_4 набув у власність об`єкт нерухомості - земельну ділянку, 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за кадастровим номером :03:013:0401, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 звернувся до Державного Підприємства «Центр Державного Земельного Кадастру і на підставі договору № 12-36-10- 0052 від 01.12.2010 року на його ім`я була розроблена технічна документація, погоджена з усіма сусідами, зокрема, ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0402) та Піщанською сільською радою. Після цього, ОСОБА_4 , 31 грудня 2010 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 027513, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на землю у відділі Держкомзему у Новомосковському районі за № 01-10-126-02274. Приїхавши на свою земельну ділянку 28 жовтня 2018 року, він побачив, що невідомі йому особи будують паркан і ставлять огорожу на його земельній ділянці. Коли він звернувся з проханням пояснити, що відбувається, то робочі надали телефон власника, який назвався ОСОБА_6 та повідомив, що в нього також є документи на вищезазначену земельну ділянку, однак за іншим кадастровим номером, а саме: :03:013:0016. У подальшому, коли він зайшов до публічної кадастрової карти, йому стало відомо про те, що його земельна ділянка перемістилася у зовсім інше місце розташування ніж відображена у технічній документації і в нього по сусідству зовсім інші сусіди. При цьому, як з`ясувалося, первісно, 21 травня 2010 року на громадянина ОСОБА_7 , уродженця Донецької області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 був виданий державний акт серії ЯН № 040306 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0016 та зареєстрований через чотири роки з моменту видачі, а саме 21 травня 2014 року, таким чином вступивши у злочинну змову зі службовими особами Держкомзема Новомосковського району Дніпропетровської області, у подальшому реалізували шахрайську схему із використанням цього об`єкта нерухомості, шляхом не законного внесення змін до публічної кадастрової карти України та підробкою документів.
Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.08.2017, власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0401, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , згідно державного акту від 21.05.2010 серії ЯЛ № 022513.
Однак, в ході розслідування встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_4 31.12.2010 серії ЯИ № 027513.
В ході досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: копій правовстановлюючих документів, на підставі яких зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим №:03:013:0016. Встановлено, що гр. ОСОБА_7 зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку на підставі державного акта на право власності серія та номер ЯИ040306, виданого Відділом Держкомзему у Новомосковському районі на підставі рішення Піщанської сільської ради від 22.10.2008 №5-20/ V.
Разом з цим, допитаний в ході досудового розслідування гр. ОСОБА_7 повідомив, що з приводу обставин реєстрації земельної ділянки останньому нічого не відомо, свій паспорт він загубив у 2008 році, у нотаріуса ОСОБА_8 ніколи не був.
Також, згідно відповіді з Піщанської сільської ради рішення № 5-20/V від 22.10.2008 ніколи не приймалось.
Враховуючи викладене, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб співробітники Деркомзема Новомосковського району разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, шахрайським способом та зловживаючи службовим становищем підробили документи та внесли зміни до публічної кадастрової карти, після чого заволоділи належним ОСОБА_4 майном, а саме земельною ділянкою за кадастровим № :03:013:0401, розташовану по АДРЕСА_1 , чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_4 . В діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
Предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій - земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.
Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд враховує, предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна єп.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів. Постановою прокурора від 30.11.2018 року земельна ділянка визнана речовим доказом.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого відчуження.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000512, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0401, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
Ухвала набирає чинності негайно, підлягає обов`язковому виконанню та оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: