Справа № 520/9438/19
Провадження № 1-кс/520/5061/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001224 від 31.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001224 від 31.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси при вирішенні питання про накладення арешту майна не було враховано, що стороною обвинувачення не були дотримані строки для звернення з клопотанням про арешт майна. В рамках вищевказаного кримінального провадження він статусу підозрюваного не має, а тому, враховуючи, що з моменту накладення арешту майна минув майже рік, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 року арешт майна просив скасувати.

В судове засідання заявник не з`явився, разом з тим від останнього надійшла заява, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, вказавши, що подане клопотання підтримує у повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судове засідання також не з`явилися, разом з тим від слідчого надійшла заява, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, в задоволенні клопотання відмовити, так як арештований транспортний засіб є речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, беручи до уваги наявність заяв заявника та слідчого про розгляд клопотання за їх відсутності, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Як вбачається з наявної в матеріалах клопотання копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 року, слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого, погодженого прокурором та накладено арешт на транспортний засіб «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно вказаної ухвали, арешт на вищевказане майно накладався в зв`язку з необхідністю забезпечення збереження речових доказів в рамах кримінального провадження №0001224 від 31.03.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене, доводи заявника в частині того, що він статусу підозрюваного в рамках вищевказаного кримінального провадження не має, а отже арешт майна підлягає скасуванню не можуть бути прийняті слідчим суддею як достатні для задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки, з метою забезпечення збереження речових доказів арешт майна може накладатися на майно будь-якої фізичної особи.

Доводи заявника в частині того, що стороною обвинувачення при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не було дотримано процесуальних строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, що не було враховано слідчим суддею при розгляді такого клопотання, слідчий суддя вважає неспроможними при розгляді клопотання про скасування арешту майна, так як питання дотримання чи не дотримання слідчим суддею норм КПК України відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції, в той час як слідчий суддя при розгляді клопотання про скасування арешту майна вирішує питання виключно обґрунтованості накладення арешту майна, а також наявності необхідності в подальшій дії такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки заявником не було доведено, що арешт майна було накладено необґрунтовано, або що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня.
Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001224 від 31.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1