Справа № 199/6478/18
У Х В А Л А
іменем України
04 квітня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001360 та під № 0000212, за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було обрано на строк до 07 квітня 2019 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки будь-які визначені законом ризики відсутні. Просить замінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений є інвалідом ІІ групи та потребує негайного оперативного втручання, яке не може отримати в умовах слідчого ізолятору.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , щодо якого в провадженні суду знаходяться інше кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненої тяжкого корисливого злочину (винесено обвинувальний вирок, який на цей час не набрав законної сили) і який є особою раніше неодноразово судимою за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні нового особливо тяжкого злочину, за який, у разі доведеності його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим незаконний вплив на свідків, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд виходить з того, що під час судового розгляду у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001360, обвинувальний так за яким надійшов до суду раніше, ОСОБА_5 вже замінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, однак останній обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину після прийняття такого рішення. Враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України суд вважає більш м`які запобіжні заходи такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд також враховує, що обвинувачений має третю групу інвалідності та за медичною довідкою Медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» потребує оперативного лікування (планового) в умовах судинної хірургії, травматології. Разом з тим, на цей час у суду відсутні підстави для висновку про те, що такі медичні послуги не можуть бути надані обвинуваченому за умови утримання його під вартою (в тому числі шляхом надання відповідного погодження суду), і на ці ж захворювання ОСОБА_5 страждав і до вчинення інкримінованих йому діянь. Таким чином, відомості щодо захворювань обвинуваченого висновків суду не спростовують, оскільки не скасовують наявність встановлених судом ризиків.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк до 02 червня 2019 року.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

04.04.2019