Справа № 750/7084/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/30/18
Категорія - ст. 125 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003473 від 27.04.2017 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Щорс (м. Сновськ) Чернігівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 у частині відшкодування завданої матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 квітня 2017 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 спільно з особою, кримінальне провадження відносно якої закрито, без попередньої змови, в бутику № НОМЕР_1 , який знаходиться на території ринку «Нива» по вул. Пухова, 105 в м. Чернігові, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, нанесли ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які виразилися у послідовному нанесенні особою, кримінальне провадження відносно якої закрито, щонайменше двох ударів кулаком правої руки в область носа та у почерговому нанесенні зі сторони ОСОБА_6 кулаками обох рук щонайменше двох ударів в область лоба ОСОБА_7 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритого перелому кісток носа, саден та забиття м`яких тканин носа, синця обличчя, які згідно висновку експерта № 340 від 16 травня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просила вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.

Вказує, що вирок щодо неї є необґрунтованим та не підтверджується доказами по справі. Не враховані докази, які могли вплинути на висновки суду та наявні суперечливі докази. Не встановлено скільки та куди саме нею нібито були нанесені удари потерпілій і чим це підтверджується, не зазначено мотив та мету вчинення злочину. Відтак відсутні прямі докази її причетності у вчиненні інкримінованого злочину. Вказує, що свідок ОСОБА_11 є єдиним свідком, яка спостерігала події, але до її показів потрібно ставитись критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 і є суперечливими. Не враховані показання свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вважає, що інкримінований їй злочин з самого початку і до його закінчення є надуманим і має на меті помститися їй, однак ні слідство на суд не здійснили жодних дій з метою перевірки її доводів.

Не погоджуючись з рішенням суду потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченої, доведеність її вини, просила вирок стосовно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту та стягнути 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання та визначення розміру моральної шкоди не в повній мірі враховано, що вчинений злочин відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи, обставини, характер та спосіб його вчинення, не визнання вини обвинуваченою. Також, не враховано, думку потерпілої, що злочин було вчинено групою осіб та збитки не відшкодовані.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника, які підтримали подану обвинуваченою апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених підстав та заперечували проти доводів потерпілої та її представника, потерпілу ОСОБА_7 та її представника, які підтримали подану потерпілою апеляційну скаргу та просили залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченої, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в суді першої інстанції розповіла про обставини події, яка відбулась 27 квітня 2017 року між 9-ю та 10 -ю годинами на ринку «Нива» у місті Чернігові та нанесенні їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді не менше двох ударів в область перенісся та голови.

Аналогічні показання про обставини отримання тілесних ушкоджень потерпіла давала в ході досудового розслідування і згідно слідчого проведеного експерименту від 07.06.2017, за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого, остання розповіла про розвиток подій, детально та послідовно продемонструвавши механізм нанесення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень.

Ці показання потерпілої також узгоджуються і з висновками експерта № 340 від 16.05.2017, який був досліджений в суді першої інстанції, відповідно до якого, у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритим переломом кісток носа, садном та забиттям м`яких тканин носа, синцем обличчя, котрі виникли від дії тупих предметів по механізму удару, тиснення та тертя і в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності утворення можуть відповідати даті 27.04.2017.

Із пояснень потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_15 лівою рукою відштовхнув її та першим наніс два удари кулаком правої руки в область лоба та голови, але ОСОБА_6 також вдарила її в область перенісся та голови не менше двох разів. Отже твердження апелянта про те, що судом не встановлено, внаслідок чиїх дій потерпіла отримала тілесні ушкодження, є безпідставним.

Показання потерпілої ОСОБА_7 , про спричинення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень узгоджуються з показаннями, допитаної в суді першої інстанції свідка ОСОБА_11 , згідно яких, остання була безпосереднім очевидцем подій, які розгортались 27.04.2017 між потерпілою та обвинуваченою ОСОБА_6 , зокрема бачила обставини, за яких ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження і ці показання узгоджуються з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.06.2017 за її участю.

Із матеріалів провадження вбачається, що суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження та ролі обвинуваченої при скоєнні кримінального правопорушення, у цих показаннях не вбачається, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні та визнав пояснення потерпілої ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_11 належним та допустимим джерелом доказів.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які хоча і не були безпосередніми очевидцями спричинення ОСОБА_6 потерпілій тілесних ушкоджень, але із їх показань, вбачається, що останні перебували в цей час на місці події і бачили потерпілу зі слідами крові на обличчі.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, оголошеними і дослідженими в суді першої інстанції, зокрема протоколом від 27.04.2017 прийняття заяви ОСОБА_7 про заподіяння їй 27.04.2017 близько 11 год. біля бутику № 18 на ринку «Нива» тілесних ушкоджень невідомими чоловіком та жінкою, довідкою Чернігівської міської лікарні № 2, згідно якої ОСОБА_7 зверталась по медичну допомогу до травматологічного пункту, витягом із картки ОСОБА_7 про звернення до лікарні 27.04.2017, копією медичної довідки, що містить інформацію про встановлений діагноз ОСОБА_7 , а саме, струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма та перелом кісток носа.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що судом не надано відповідної оцінки показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є безпідставними, оскільки показання вказаних свідків були заслухані і їх суд оцінив критично в сукупності з іншими доказами й обґрунтовано не взяв до уваги і таке своє рішення мотивував у вироку.

Проявів упередженості, щодо обвинуваченої з боку досудового розслідування та суду, вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено. Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , що обвинувачення з боку потерпілої ґрунтуються на помсті, також не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітнього сина, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, відсутність негативних характеристик, працює та має дохід від підприємницької діяльності та правильно дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Твердження потерпілої, що суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та обставини вчинення кримінального правопорушення є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилається потерпіла в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілої стосовно збільшення розміру моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь потерпілої врахував, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а тому вона повинна відшкодовувати завдану потерпілій моральну шкоду, при вирішенні питання її розміру, судом враховано характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, проходження потерпілою лікування, глибину та тривалість завданих душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченої.

На думку колегії суддів, стягнута з обвинуваченої та користь потерпілої моральна шкода ґрунтується на вимогах розумності та справедливості, підстав для її збільшення, як про те просить потерпіла, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 404, 419 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскарження до касаційного суду протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3