Справа211/2770/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Тернівский районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого

ОСОБА_5 ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження № 0000826 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, працює експедитором ТОВ «НВП-Рудпромавтоматика», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з базовою середньою освітою, учня «Криворізькго центру професійної освіти металургії та машинобудування», не одруженого, зареєстрований та проживає з матірю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуває на обліку служби у справах дітей, на обліку уповноваженого підрозділу внутрішніх справ не перебуває,

за ознакам кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 21.00 годині 28.04.2018, ОСОБА_4 , разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили повз садівниче товариство «Домобудівельник - 86» по вул. Промислова, 123 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. В цей момент, неповнолітній ОСОБА_5 побачив біля паркану металеві двері, виготовлені з двох частин, про які повідомив ОСОБА_4 . Після чого, у останнього, раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, про що він і повідомив неповнолітньому ОСОБА_5 , який погодився здійснити таємне викрадення вказаних металевих дверей.

Так, розподіливши ролі у вчиненні кримінального правопорушення, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили перенести вказані металеві двері до покинутого будинку, який розташований в 100 метрах від СТ «Домобудівельник - 86», щоб повернутися та розпорядитись викраденим майном наступного дня.
Надалі, приблизно о 07:00 годині 29.04.2018, продовжуючи реалізовувати свій намір на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою, повернулись до покинутого будинку, при цьому заздалегідь взявши у знайомого велосипед, для перевезення металевих дверей. Знаходячись поряд з покинутим будинком, ОСОБА_4 погрузив на велосипед металеві двері, а ОСОБА_5 тримав велосипед, щоб той не впав. Після чого, з викраденими металевими дверима, направились до можливого місця збуту.
Виконавши злочинні дії, для досягнення своєї мети, незаконно збагатитись, обернули викрадене майно на свою користь, та покинули місце скоєння злочину, але того ж дня, були затримані свідками події біля буд. АДРЕСА_2 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 заподіяли СТ «Домобудівельник - 86» в особі представника юридичної особи потерпілого ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №194 від 25.05.2018, майновий збиток на загальну суму 339 гривень 15 копійок.
Дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 винуватим себе визнли повністю, у скоєному злочині розкаялися, підтвердили фактичні обставини крадіжки металевих дверей СТ «Домобудівельник». Вказують що викрадені двері перевезли на велосипеді та заховали, але були затримані громадянами.

Представник потерпілого ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність.

Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачені не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Судом роз`яснено обвинуваченим в присутності законного представника та захисника правила ст.349 ч.3-4 КПК України, зміст вказаної процесуальної дії про те, що в цьому разі вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає обвинувачених винуватими в кримінальному правопорушенні за ст.185 ч.2 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, у скоєному злочині розкаявся, має постійне місце роботи, викрадене майно повернуто потерпілому. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, висновку органу пробації який оцінює ризик вчинення повторних злочинів обвинуваченим як середнй,суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.

Призначаючи покарання неповнолітньому ОСОБА_5 , суд вирішує клопотання заявлене прокурором і захисником щодо звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності відповідно до ст.105 КК України з передачею неповнолітнього під нагляд матері.

Відповідно до ст.105 ч.1-2 п.3 КК України - неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
2. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Аналізуючи особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що неповнолітній щиро розкаявся у вчиненому злочині, має постійне місце навчання, вчинив злочин у неповнолітньому віці. Але згідно наданого висновку сектору ювенальної пробації а.с.141 т.2, ризик вчинення повторного злочину для ОСОБА_5 оцінюється як середній, а не низький. Проаналізовано, що родина перебуває на обліку соціальної служби, ОСОБА_5 не завжди прислухається до настанов матері, виникають конфлікти, дозвілля хлопця не організоване. 29.08.2018 р. під час розгляду справи судом ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства за ст.173 КУпАП.

Вказане ставить під сумнів що ОСОБА_5 має бездоганну поведінку, та на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, тому в клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту про звільнення неповнолітнього від покарання слід відмовити.
Призначаючи покарання, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_5 раніше не судимий, як вказувалося у скоєному злочині розкаявся, має постійне місце навчання, викрадене майно повернуто потерпілому. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин, висновку органу пробації який оцінює ризик вчинення повторних злочинів обвинуваченим як середнй, суд вважає необхідним та достатнім призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 76, 104 КК України.

Питання речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до норм КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.2 п.2 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.2 п.2, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом сектору ювенальної пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та навчання.

Речові докази металеві двері передані на зберігання залишити в розпорядженні потерпілого СТ «Домобудівельник».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: