В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009820 від 24 жовтня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 21.01.2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, 27.04.2016 року звільненого із Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

24.10.2018 року приблизно о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_3 перебував біля вхідних дверей до магазину «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 3/1, де побачив потерпілу ОСОБА_5 , в лівій зовнішній кишені куртки якої знаходився мобільний телефон марки «SamsungJ5», і в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung J5», який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_3 , упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та дістав з її лівої зовнішньої кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung J5», вартістю 7449 гривень 90 коп., в якому перебували сім-карти операторів мобільного зв`язку «ВФ Україна» та «Лайфсел», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7449 гривень 90 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 24.10.2018 року приблизно о 18 годині 15 хвилин він був біля магазину «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 3/1, де побачив потерпілу, у якої в лівій зовнішній кишені куртки знаходився мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він підійшов до потерпілої та дістав з її лівої зовнішньої кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung J5», сріблястого кольору, а потім з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, але невдовзі був затриманий. Крім того, обвинувачений зазначив, що мобільний телефон був повернутий потерпілій Вартість його не заперечував.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді арешту. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung J5», сріблястого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: