Справа № 396/928/18
Провадження № 1-кп/396/141/18
Іменем України
15.02.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вербівка, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, освіта базова загальна середня, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимого:
- 13.10.1997 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.81 КК України до 1,6 років виправних робіт;
- 07.06.2005 року Новоукраїнським районним судом за ч.3 ст. 186 КК України до 4,6 років позбавлення волі;
- 12.10.2010 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 187 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 20.03.2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3,6 років позбавлення волі, 12.10.2017 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнений умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 27 днів;
- 14.05.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України остаточне покарання призначено у вигляді 4-х років позбавлення волі, згідно якого відбуває покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 у м. Новоукраїнка Кіровоградської області у травні 2018 року, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
02.05.2018 року, близько 03.00 години, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно, умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на протиправне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу господаря в будинку за адресою: АДРЕСА_2 із приміщення кімнати вчинив крадіжку настільної двоконфорочної електричної плитки «Элна 020Н», коричневого кольору, яка належать потерпілому ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта від 31.05.2018 року № 477 ринкова вартість настільної двоконфорочної електричної плитки «Элна 020Н», у технічно-справному стані складає 369,00 грн.
З місця вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, як своїми власними, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 369,00 грн.
Також згідно обвинувального акту, органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, по епізоду крадіжки мобільного телефону, за наступних обставин: 02.05.2018 року, близько 03.00 години, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи повторно, таємно, умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на протиправне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу господаря в будинку за адресою: АДРЕСА_2 із приміщення кімнати вчинив крадіжку мобільного телефону торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 . Відповідно до висновку експерта від 31.05.2018 року № 477 ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , у технічно-справному стані складає 228 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні спочатку визнав, потім частково, як і дізнавшись про смерть свідка ОСОБА_6 вину визнав частково, заперечив обвинувачення по епізоду викрадення мобільного телефону. Попередньо в судовому засіданні пояснив, що дійсно він разом з співмешканкою ОСОБА_7 приходили в гості до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Йшовши вже додому він викрав у ОСОБА_8 електроплитку коричневого кольору, яку залишив в покинутому сусідньому будинку, щоб насолити останньому. Мобільного телефону не крав, так як його взагалі в ОСОБА_8 не було, він його не бачив. Під час допиту працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснювали на нього фізичний тиску, з метою надання зізнавальних показів у вчиненні злочину, тому він надав пояснення що викрав телефон. Того дня в будинку були присутні він, його співмешканка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та бабця останнього.
Вказав, що злочин вчинив так як перебував в стані алкогольного спяніння, щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що весною 2018 року точної дати не пам`ятає, її запросили працівники поліції бути понятою. Пам`ятає, як ОСОБА_3 , виніс з покинутого будинку стару, брудну електричну плитку коричневого кольору, та віддав її слідчому. Пояснив, що дану плитку викрав. Після даних подій, вона підписала протокол, який надав їй слідчий.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що влітку 2018 року, точної дати вона не пам`ятає, її запросили працівники поліції до будинку, який розташований навпроти її будинку. Вона була присутня, коли ОСОБА_3 , який проживав в даному покинутому будинку, виніс стару, брудну електричну плитку, колір якої видно не було через бруд, віддав її працівникам поліції та пояснив, що не пам`ятає де він її взяв.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що весною 2018 року до неї приїздила сестра ОСОБА_6 і вони ходили в гостини до ОСОБА_8 , крім них ще були ОСОБА_16 та його співмешканка ОСОБА_17 . Випивши спиртного вона з ОСОБА_18 заснули. Прокинувшись вранці гостей вже не було, вона виявила, що зникла електроплитка, яка знаходилсь на веранді будинку. Вони викликали поліцію та ОСОБА_12 написав заяву про зникнення двоканфорної електричної плитки, чорного кольору та мобільного телефону. Наступного дня телефон знайшовся на підвіконні в будинку.
Потерпілий ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить судовий розгляд по справі проводити у його відсутність, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. Просить ОСОБА_3 суворо не карати.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого ОСОБА_5 .
Також згідно рапорту оперуповноваженого СКП Новоукраїнського ВП ГУНП та лікарського свідоцтва про смерть №1 від 08.01.2019 року свідок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що унеможливило суд провести її допит в судовому засіданні, суд прийняв відмову сторони захисту від допиту свідка ОСОБА_6 , яка померла через неможливість допиту.
За згодою учасників судового провадження, з врахуванням свідчень обвинуваченого, заяви потерпілого, спочатку судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Але після пояснень обвинуваченого щодо тиску на нього працівниками поліції та визнання вини частково, а саме, не визнання вини в частині викрадення телефону ОСОБА_8 , суд ухвалив повно та всебічно дослідити всі зібрані у справі докази на підтвердження вини обвинуваченого, та сум завданої шкоди, а саме:
- протоколом огляду місця події від 03.05.2018 року, з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є територія домоволодіння розташована за адресою АДРЕСА_2 , територія часково огороджена, вхід через металеві ворота. З правої сторони розташований будинок, вхід до якого через дерев`яні двері. При вході в будинок з правої сторони знаходиться стілець на якому зі слів ОСОБА_8 була розміщена двокамфорна електрична плита. Далі в кімнаті будинку знаходиться ліжко на якому зі слів ОСОБА_5 знаходився телефон марки Samsung (а.п. 44-47);
- протоколом огляду місця події від 04.05.2018 року, з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду являється узбіччя вул.М.Воронного біля буд №150, гр. ОСОБА_3 видав працівникам поліції двокамфорну електроплитку коричневого кольору, пояснив, що дану електроплитку він викрав з будинку ОСОБА_5 (а.п. 48-51);
- протоколом огляду місця події від 04.05.2018 року, з фототаблицями, відповідно якого міцем огляду є узбіччя дороги вул. Бабенка, де біля домоволодіння №25 гр. ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки Samsung GN-T1200 IMEI НОМЕР_2 та пояснив, що даний телефон у нього було викрадено в ніч на 03.05.2018 року, та знайшов він його в вечірній час 03.05.2018 року після візиту ОСОБА_3 в своєму будинку на кріслі в спальному приміщенні (а.п.52-54);
- постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 04.05.2018 року, відповідно до якої мобільний телефон марки Samsung GN-T1200, синього кольору, IMEI НОМЕР_2 , приєднано до кримінального провадження як речовий доказ, та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів (а.п. 55);
- постановою про визнання приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 04.05.2018 року, відповідно до якої електричну плитку ТМ "Елма", приєднано до кримінального провадження як речовий доказ, та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів (а.п. 57);
- протоколом проведення слідчого експеременту від 05.05.2018 року, з записом на DVD-R диск, відповідно до якого місцем проведення слідчого експеременту є територія домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час слідчої дії ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення крадіжки (а.п. 59-64);
- постановою про визнання та приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 06.05.2018 року, відповідно до якої лазерний носій інформації диск DVD-R "Patron" №АЕ2341283 в опечатаному вигляді, приєднано до кримінального провадження як речовий доказ (а.п. 65);
- висновком експерта від 31.05.2018 року № 477, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung GT-E1200», у технічно справному стані складає 228,00 грн., настільної двоконфорочної електричної плитки «Элна 020Н», у технічно-справному стані складає 369,00 грн. (а.п. 71-77).
Не є документами в розумінні ст.99 КПК України, на які посилався прокурор під час судового розгляду та доказами у справі відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР та заява потерпілого.
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені стороною обвинувачення по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до наступного висновку:
Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб обвинувачення було конкретним за змістом. Суд повинен виходити лише з тих доказів, яки були перевірені належним чином в судовому засіданні, та не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та допустимості, під час розгляду провадження.
До доводів обвинуваченого ОСОБА_3 про недоведеність його вини в частині викрадення мобільного телефону, суд дослідивши докази, надані органом досудового слідства у цій частині обвинувачення, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 має бути виправданий за недоведеністю вчинення ним таємного викрадення мобільного телефону з наступних підстав.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що мобільного телефону він не крав, дійсно на стадії досудового слідства визнав вину у викрадені мобільного телефону, виконуючи вказівку поліцейських ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які йому вказали, що потрібно говорити саме так і він повторив їх настанови під час проведення слідчого експеременту, а насправді крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_5 не вчиняв, тому і не визнає його. Пояснивши, що відносно нього здійснювався тиск поліцейськими карного розшуку Новоукраїнського ВП ГУНП ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , шляхом вчинення морального тиску на нього.
Оскільки під час судового розгляду обвинувачений вину у скоєнні заволодіння мобільним телефоном не визнавав та зазначав, що під час досудового розслідування працівники Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області чинили на нього психологічний та фізичний тиск з метою надання зізнавальних показів у вчиненні злочину, судом було винесено ухвалу 31.07.2018 року доручення прокуратурі Кіровоградської області перевірити заяву ОСОБА_3 щодо застосування відносно нього недозволених методів під час досудового розслідування кримінального провадження.
Згідно постанови від 18.12.2018 року старшого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури Кіровоградської області закрито провадження на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 284 КК України, узв`язку із вастановленням відсутності в діяннях службових осіб Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області складу кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 365 КК України.
Суд не вважає принциповим з`ясування у даному кримінальному провадженні питання про застосування недозволених методів досудового розслідування до ОСОБА_3 , оскільки розглядає дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення та безпосередньо сприймає показання обвинуваченого, наданих в судовому засіданні, вказана обставина не має доказового значення для встановлення винуватості обвинуваченого, й достатньою підставою виправдання обвинуваченого є відсутність переконливих доказів його вини, а у разі встановлення в подальшому будь-яких фактів застосування до обвинуваченого недозволених методів досудового розслідування, це стане підставою для притягнення винних осіб до відповідальності в окремому кримінальному провадженні.
Як свідчать обставини справи, мобільний телефон, про який йде мова в обвинуваченні, у ОСОБА_3 не вилучався, а навпаки вказаний мобільний телефон працівникам поліції видав сам потерпілий ОСОБА_5 , пояснивши що знайшов його того ж дня в іншій кімнаті будинку.
На підтвердження причетності ОСОБА_3 до вказаного незаконного заволодіння мобільним телефоном сторона обвинувачення посилається на:
- протоколом огляду місця події від 04.05.2018 року, з фототаблицями, відповідно якого міцем огляду є узбіччя дороги вул. Бабенка, де біля домоволодіння №25 гр. ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки Samsung GN-T1200 IMEI НОМЕР_2 та пояснив, що даний телефон у нього було викрадено в ніч на 02.05.2018 року та знайшов його 03.05.2018 року після візиту ОСОБА_3 в своєму будинку на кріслі в спальному приміщенні (а.п.52-54);
- протоколом проведення слідчого експеременту від 05.05.2018 року, з записом на DVD-R диск, відповідно до якого місцем проведення слідчого експеременту є територія домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час слідчої дії ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення крадіжки (а.п. 59-64);
Судом визнано неможливим допит потерпілого ОСОБА_5 за станом здоров`я, надана оцінка показанням потерпілого ОСОБА_5 , який згідно протоколу допиту пояснив, що знайшов мобільний телефон в вечірній час 03.05.2018 року, тобто того ж дня, але не на ліжку, а на кріслі в кімнаті свого будинку.
В той час як згідно протоколу огляду місця події від 04.05.2018 року, відповідно до якого місцем огляду є узбіччя вул.М.Воронного біля буд №150, в м. Новоукраїнка де гр. ОСОБА_3 видав працівникам поліції двокамфорну електроплитку коричневого кольору ТМ "Елма", пояснив, що дану електроплитку він викрав з будинку ОСОБА_5 , мобільного телефону у обвинуваченого не вилучалось.
Отже покази потерпілого ОСОБА_5 судом не заслуховувались через його неявку до суду, а ті що були надані ним на досудовому слідстіві є сумнівними, щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного злочину, оскільки жоден із доказів не вказує на підтвердження вини у викраденні мобільного телефону ОСОБА_3 , а останній категорично заперечує свою причетність до його викрадення, а тому такий сумнів тлумачиться судом на користь обвинуваченого.
Органом досудового слідства не надано будь-яких доказів виявлення в обвинуваченого викраденого мобільного телефону чи наявності на ньому відбитків пальців рук обвинуваченого, й дана обставина також свідчить на користь обвинуваченого.
Суд, не бере до уваги зізнавальні показання обвинуваченого, надані під час досудового розслідування, оскільки сприймає лише покази безпосередньо надані в судовому засіданні.
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно зі ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до рішення Конституційного суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Будь-яких переконливих доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки мобільного телефону торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , тобто вчинення ним злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, стороною обвинувачення не надано, у зв`язку з чим у суду існують розумні сумніви, що вчинення злочиину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 в частині крадіжки мобільного телефону торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору.
Частиною четвертою статті 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Також, в рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Оскільки стороною обвинувачення не було доведено поза розумними сумнівами, що обвинуваченим ОСОБА_3 дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки мобільного телефону, та що взагалі кримінальне правопорушення щодо викрадення мобільного телефону мало місце, тому всі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченого слід тлумачити на його користь.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.
Правова позиція ЄСПЛ щодо доведеності вини особи поза розумним сумнівом, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України, згідно якої, таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Тобто, розумний сумнів - це такий стан коли, після повного порівняння і розгляду всіх доказів, суд не відчуває переконання і моральну впевненість у тому що обвинувачення спроможне і, що позиція, яка представлена обвинуваченням, доведена в тій мірі, що у розумної (розсудливої) людини не залишилось розумного сумніву, що обвинувачений винен.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину в частині таємного викрадення мобільного телефону, не була доведена, під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини, сторона обвинувачення суду не надала.
Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні, в частинні вчинення таємного викрадення мобільного телефону через невстановлення доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанні можливості їх отримати, тому приходить до переконання про визнання невинуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 185 КК України по епізоду викрадення мобільного телефону відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 373 КПК України.
В іншій частині обвинувачення, а саме про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення двохканфорної електроплитки коричневого кольору ТМ "Елма" є доведеним, так як обвинувачення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в присутності яких, обвинувачений ОСОБА_3 видав працівникам поліції електроплитку, а також поясненнями самого обвинуваченого, який до часу, коли дізнався про смерть свідка ОСОБА_6 визнавав обвинувачення в частині викрадення електроплитки.
Отже, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку електричної плитки), вчиненого повторно тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України - суд визнає вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, порушує громадський порядок, не працює, товаришує з особами, які зловживають спиртними напоями, раніше судимий, востаннє: вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, вирок набув законної сили. Даний злочин вчинив в травні 2018 року до постановлення вироку Новоукраїнського районного суду від 14.05.2018 року. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 39-51).
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Новоукраїнського районного суду від 14.05.2018 року та даний злочин вчинено до постановлення вироку суду від 14.05.2018 року.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 185 КК України, у межах санкцій даної статті у виді позбавлення волі, так як на час ухвалення судом рішення, ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі призначене вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року, за ч. 2 ст. 185 КК України.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
- мобільний телефон торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та двоконфорочна електрична плитка «Элна 020Н», коричневого кольору, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
- лазерний носій інформації диск DVD-R "Patron" №АЕ2341283 в опечатаному вигляді, який приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі на залучення експертів, що складають 715 грн., підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Захід забезпечення кримінального провадження, відносно обвинуваченого не обирався, та суд не вважає за необхідне обирати захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , так як останній в даний час перебуває з УВП №14 м.Кропивницький, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, за даним вироком та вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2018 року за ч.2 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 185 КК України по епізоду викрадення мобільного телефону торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 й відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 373 КПК України виправдати за цим обвинуваченням.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 715 (сімсот п"ятнадцять) грн. 00 коп.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- мобільний телефон торгової марки «Samsung» модель GT-E1200, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та двоконфорочна електрична плитка «Элна 020Н», коричневого кольору, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
- лазерний носій інформації диск DVD-R "Patron" №АЕ2341283 в опечатаному вигляді, який приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1