Справа № 454/513/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/429/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000109 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження ОСОБА_6 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04.04.2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.06.2017 року Сокальським районним судом за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

встановила:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04.04.2018 року, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.164 КК України закрито за примиренням обвинуваченого з потерпілою, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04.04.2018 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою і такою, що суперечить вимогам ст.370 КПК України.
Апелянт покликається, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд першої інстанції при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.164 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, вимоги положень ст.46 КК України не виконав.
Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.164 КК України судом першої інстанції не враховано, що діяння яке поставлено особі в провину вчинено не вперше, а ОСОБА_7 був раніше засудженим 01.06.2017 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт, станом на час притягнення його до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, що в свою чергу дало підстави органу досудового розслідування та прокуратурі в суді кваліфікувати дії обвинуваченого саме за ч.2 ст.164 КК України - кваліфікуюча ознака повторності. Вищевказане виключає можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за ч.1 ст.164 КК України, являючись батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи що згідно рішення Сокальського районного суду від 15.10.2013 року повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, ніде не працевлаштувався, аліменти заплатив неповністю: у вересні 2017 року - 200,99 грн., жовтні 2017 року -200 грн., листопаді 2017 року -300 грн., грудні 2017 року -300,49 грн., лютому 2018року - 300грн. Таким чином, за період 01.09.2016 року -01.02.2018 року має заборгованість 22813,77грн.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин передбачений цією статтею (ч.2 ст.164 КК України).
Разом з тим, у судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 надала в суд заяву в якій просила кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку із примиренням.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КІІК України.
Відповідно до положень ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Поряд з цим, суд першої інстанції при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.164 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, вимоги положень ст.46 КК України не виконав.
Як встановлено колегією суддів, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.164 КК України, судом першої інстанції не враховано, що діяння в якому він обвинувачується, вчинено останнім не вперше, а ОСОБА_7 , був раніше засудженим 01.06.2017 р. Сокальським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт, станом на час притягнення його до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, що в свою чергу дало підстави органу досудового розслідування та прокуратурі в суді кваліфікувати дії обвинуваченого саме за ч. 2 ст. 164 КК України - кваліфікуюча ознака повторності.
Вищевказане виключає можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження в суді при апеляційному розгляді справи, а тому ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04.04.2018 року слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04.04.2018 року, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.164 КК України закрито за примиренням обвинуваченого з потерпілою, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4