Провадження №1-кп/761/226/2018
В И Р О К
іменем України

06 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

номер кримінального провадження 0011978, внесеного 07.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомарївка, Братиславського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Новомосковським відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 06.10.2015, приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Кібер-Зона», що розташований в ТЦ «Метроград» за адресою: м. Київ, пм. Бессарабська, 2, звернув свою увагу на сумку, яка знаходилась під столом в залі клубу. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи який ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Кібер-Зона», що розташований в ТЦ «Метроград» за адресою: м. Київ, пл. Бессарабська, 2 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та повторно з корисливих мотивів, таємно від оточуючих та потерпілого взяв вказану сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в якій знаходилися наступні речі: кросівки марки «Nike», вартістю 550 грн., майка марки «Nike», вартістю 190 грн., майка марки «Demix», вартістю 163 грн. 33 коп., шорти марки «Nike», вартістю 150 грн., учнівський квиток на ім`я ОСОБА_7 та сумку марки «Еко» які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

А всього, ОСОБА_5 таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 1053 грн., 33 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину, не оспорював обсяг та вартість викраденого.

Надав показання, в яких зазначив, що він 06.10.2015 у вечірній час доби перебував у комп`ютерному клубі «Кібер-Зона», що знаходиться в ТЦ «Метроград» в м. Києві де звернув свою увагу на сумку яка знаходилась під одним із столів в залі вказаного клубу яку вирішив викрасти. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв вищевказану сумку у які знаходилися різні речі та покинув приміщення комп`ютерного клубу розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка) повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.185 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_5 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, до вчинення даного злочину судимостей не має, на час постановлення вироку є судимою особою, яка відбуває покарання за вчинення іншого злочину, задовільно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває, а тому уважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за вчинений злочину у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних.
Оскільки обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року, а відтак підлягають застосуванню вимоги ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування слід призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, зарахувавши покарання відбуте частково за попереднім вироком.

У відповідності до п.104 Постанови Верховного Суду від 29.08.2018 року якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-У111 як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України.

Отже, на підставі викладеного ОСОБА_5 у строк остаточно визначеного покарання слід зарахувати: строк попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по 21.06.2017 року, з 22.06.2017 року по 15.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Та з 28.06.2018 з моменту доставки до Слідчого ізолятору для участі у судовому розгляді по день набрання даного вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 04.02.2016 року ( з моменту затримання за попереднім вироком).

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 613,80 грн.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, зарахувавши покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання за попереднім вироком з 04.02.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-У111 ОСОБА_5 у строк остаточно визначеного покарання слід зарахувати: строк попереднього ув`язнення:

з 04.02.2016 року по 21.06.2017 року, з 22.06.2017 року по 15.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

з 28.06.2018 року по день набрання даного вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 613,80 грн.

Речові докази диск зберігати при матеріалах кримінального провадження, речі, отримані ОСОБА_7 у відповідності до розписки залишити йому ж за належністю.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Київський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: