У Х В А Л А
Іменем України

18 грудня 2018 року м.Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002684 від 28.03.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із вищою освітою, працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, посилаючись на невідповідність обвинувального акту положенням п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки дата його складення та затвердження не відповідають даті завершення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Крім того, вказаний реєстр матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємним додатком до обвинувального акту, не містить у собі номерів та найменувань низки процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, часу їх проведення, відсутні реквізити деяких процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування або ж неправильно зазначені їх реквізити, у зв`язку з чим цей реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.109 КПК України; не вказані всі заходи забезпечення, що застосовувались в кримінальному провадженні та помилково зазначені процесуальні рішення, які взагалі не приймались під час досудового розслідування та за правилами КПК України не являються заходами забезпечення, у зв`язку з чим цей реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.109 КПК України. Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002684 не відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалах досудового розслідування складений з порушенням вимог п.п.1-3 ч.2 ст.109 КПК України. Крім того, копії обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні та реєстру матеріалів досудового розслідування всупереч ст.293 КПК України прокурором не вручались, а були вручені стороні захисту не уповноваженою на те особою, а тому вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, вважає направлення обвинувального акту до суду передчасним та складеним з істотними порушеннями та підлягає поверненню прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_4 думку захисника підтримав.
Представники потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 думку прокурора про призначення судового розгляду підтримали.
Потерпіла ОСОБА_6 думку захисників підтримала.
Заслухавши думку прокурора, думку потерпілої та її представників, доводи захисника та обвинуваченого, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
В силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
Відповідно до п. 13 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Згідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Аналогічна правова позиція міститься і у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, згідно якого суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (справа «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить норму ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82 п. 79).

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Згідно вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
В порушення вказаних правових норм, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 153 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування були вручені ОСОБА_4 та його захиснику не прокурором, як це передбачено ст. 293 КПК України, а слідчим. Таким чином, було порушено обов`язковість вручення обвинувального акту виключно прокурором, що імперативним чином визначено нормами КПК України.

Такі суттєві недоліки перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

На підставі ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п.2 ч.3 ст.374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на викладене, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду,

враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених порушень та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
При цьому, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, а також клопотання про забезпечення позову, подані представником (адвокатом) позивача ОСОБА_7 , повернути заявнику.
Крім того, суд вважає за необхідне повернути представникам потерпілої ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 та адвокату ОСОБА_8 клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (хоча у певний нічний період доби), оскільки відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовується під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст. 291, ст. 293, п. 3 ч. 3 ст. 314, 315, 331, 369, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КПК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 3.
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, а також клопотання про забезпечення позову, повернути представнику потерпілої адвокату ОСОБА_7 .
Клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (хоча у певний нічний період доби) повернути представникам потерпілої ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 та адвокату ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: