Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4500/18
н/п 1-кп/490/595/2018
ВИРОК
Іменем України
04 грудня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001756, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, має повну вищу освіту, є фізичною особою - підприємцем, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2017 року о 08 год. 15 хв., ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні молодший сержант на посаді командира 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним у порядку та умовах проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 та до 08 год. 15 хв. 23 листопада 2017 року перебував за її межами - за місцем свого проживання у м. Буча Київської області, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи це з виконанням обов`язків військової служби.

04 грудня 2018 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 (шістисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, є учасником бойових дій, брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, має певний рід занять, що приносить йому дохід, зокрема є фізичною особою - підприємцем.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані обставини сторони визнали такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та з урахуванням особи ОСОБА_4 дають підстави для призначення йому більш м`якого покарання, ніж те, яке передбачено санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у вигляді штрафу у наведеному вище розмірі.

З урахуванням вказаних обставин, даних про особу обвинуваченого, а також того факту, що строк ухилення ОСОБА_4 від виконання обов`язків військової служби не перевищував одного місяця, суд вважає можливим погодитися із сторонами щодо наявності підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за вказаний вище злочин.

Отже, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України.

Також, умови уходи не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Отже, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим, та підстав для призначення йому узгодженого сторонами покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, а саме не з`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і йому, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, за цей злочин має бути призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Угоду від 04.12.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001756 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 (шістисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: