Справа № 453/609/18
№ провадження 1-кп/453/11/19
В И Р О К
іменем України

02 травня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 05.05.2018 року близько 18 год. 00 хв., під час зустрічі з ОСОБА_4 в урочищі «Луги» у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області, де між ними на ґрунті давніх неприязних відносин виник словесний конфлікт, у ході цього конфлікту, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , умисно наніс останній кулаками обох рук кілька ударів у ділянку голови та по тілі. У результаті завданих ударів обвинувачений ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 11.05.2018 року, спричинив потерпілій ОСОБА_4 синці на тілі, котрі усі разом та кожен окремо є легким тілесним ушкодженням.
Потерпілою ОСОБА_4 через її уповноваженого представника адвоката ОСОБА_7 05.07.2018 року заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні, - про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 428 грн. 67 коп. та моральної шкоди, яку вона оцінила у розмірі 5 000 грн.. Одночасно потерпіла просить покласти на обвинуваченого судові витрати у справі, котрі полягають в отриманні правової допомоги, у розмірі 3 000 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та пред`явленого до нього цивільного позову не визнав, надав покази, згідно з котрими він, не заперечуючи при цьому існування давнього конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , що існує на ґрунті особистих неприязних стосунків, дійсно 05.05.2018 року близько 18 год. 00 хв., зустрів останню в урочищі «Луги» у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області, та, під час сварки, штовхнув її, так як потерпіла ображала його дружину та била її дерев`яною палицею. Однак, під час такого конфлікту він їй жодних тілесних ушкоджень не наносив і такого не пригадує. Тому не вважає себе винним в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді численних синців на її тілі, а, відтак, не може нести за це відповідальність. Припускає, що такі синці могли утворитись на тілі потерпілої внаслідок її конфлікту з сусідкою ОСОБА_8 , який мав місце днем раніше з приводу гоніння кіз по земельній ділянці. Відтак, просив суд ухвалити рішення у межах чинного законодавства та обмежитись призначеним штрафом як йому, так і потерпілій, оскільки, на його переконання, вона теж винна у тому, що сталося, так як його провокувала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду кримінального провадження і стверджується наступним.

Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні у встановленому чинним КПК України порядку, під присягою, надала покази, згідно з котрими конфлікт між нею та обвинуваченим існує уже давно, а в черговий раз стосунки між ними загострились 04.05.2018 року, коли вона гонила кози по земельній ділянці загального користування, яку чомусь обвинувачений загородив. У цьому конфлікті брала участь і сусідка ОСОБА_8 із своїм сином, однак вони їй жодних ударів не наносили, а наносили такі козам, щоб ті повтікали. На наступний день, тобто 05.05.2018 року близько 18 год. 00 хв. вона знову гнала кіз цією ж стежкою, де її зустрів обвинувачений ОСОБА_5 разом із своєю дружиною та не хотів пропускати далі. Там між ними виник словесний конфлікт, у ході котрого останній умисно наносив їй кулаками обох рук удари у ділянку голови та тіла, від чого вона впала на землю. При цьому, вона жодних ударів ані обвинуваченому ані його дружині не наносила, а від таких дій обвинуваченого спершу втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то знесилена добралася додому, де лягла відпочивати. Вже на наступний день її стан здоров`я почав різко погіршуватись, у зв`язку з чим вона 07.05.2018 року була змушена звертатись за медичною допомогою та у правоохоронні органи, а з 08.05.2018 року лягти у лікарню та лікуватися.

Окрім ґрунтовних показань потерпілої з приводу пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та їх відповідності зібраним матеріалам кримінального провадження, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться такими дослідженими безпосередньо у ході судового розгляду кримінального провадження доказами:

- заявою потерпілої ОСОБА_4 від 07.05.2018 року про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, котра була зареєстрована у журналі ЄОЗіП про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 2336;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0000249 від 07.05.2018 року, згідно котрого відповідні відомості були внесені за заявою ОСОБА_4 від 07.05.2018 року; фабула справи: 05.05.2018 року близько 18 год. 00 хв. в урочищі «Луги» у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області ОСОБА_4 побив ОСОБА_5 , завдавши їй тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 48 від 11.05.2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_4 , згідно вивчених медичних документів та при огляді лікарем судово-медичним експертом виявлено синці на тілі, які утворилися від дії тупих предметів і тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 05.05.2018 року. Синці усі разом та кожне окремо є легким тілесним ушкодженням;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2018 року за участі потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого (на той час підозрюваного) ОСОБА_5 , у присутності двох понятих, а також фототаблиці у додатку, відповідно до яких, у ході проведення зазначеної слідчої дії потерпіла показала яким саме чином їй були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема шляхом нанесення ударів кулаками обох рук по голові та тілі. Такі показання повністю узгоджуються та є послідовними із показаннями, наданими потерпілою під присягою у ході судового слідства.

Виходячи з наведених вище доказів, суд не бере до уваги надані у судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо ненанесення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, оскільки такі, разом із позицією, згідно котрої він нібито обороняв свою дружину від нападу потерпілої ОСОБА_4 , спрямовані на ймовірне невстановлення судом істини у кримінальному провадженні та на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Такі покази обвинуваченого ОСОБА_5 у наведеній частині категорично протирічать зібраним у матеріалах кримінального провадження та дослідженим у ході судового засідання доказам, а основне висновку судово-медичної експертизи № 48 від 11.05.2018 року, який є належним та допустимим доказом, повністю зрозумілим. З цих-же міркувань суд не вважав за доцільне здійснювати допит експерта у суді та з цією метою вкотре оголошувати перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті.

Не надає суд віри обвинуваченому і у тій частині, що удари потерпілій ОСОБА_4 могла спричинити інша особа, а саме ОСОБА_8 , так як належних доказів цьому стороною захисту не подано, а судом не здобуто. Крім того, сама потерпіла категорично заперечила факт нанесення їй ударів сусідкою ОСОБА_8 , а у своїй заяві про вчинення злочину чітко зазначила винну у таких діях особу обвинуваченого ОСОБА_5 і ці її покази залишалися послідовними упродовж досудового розслідування та судового розгляду справи.

Крім того, суд для можливості допиту свідка ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого, задовольнив відповідне клопотання сторони захисту, однак свідок двічі у судове засідання не з`являлася, а сам обвинувачений, незважаючи на наявність у нього відповідного обов`язку як сторони кримінального провадження, жодних заходів для забезпечення явки зазначеної особи не вжив.

Аналіз вказаних вище зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів безперечно свідчить про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при визначенні йому міри покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 66 КК України, при визначенні йому міри покарання суд також не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, не покаявся та не відшкодував завдані ним збитки. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівської РР Львівської області «Сколівська ЦРЛ» не перебуває, є особою, який досяг пенсійного віку.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді сплати штрафу.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, міру покарання у виді сплати штрафу суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів. Таким чином, суд погодився із позицією прокурора, яка вважала міру покарання у виді штрафу найбільш доцільною.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов у даному кримінальному провадженні, який вона у судовому засіданні підтримала повністю, суд вважає за необхідне задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 1 428 грн. 67 коп. документально підтверджених у виді належно засвідчених копій фіскальних чеків заподіяних внаслідок затрат на лікування збитків, 3 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, а також документально підтверджених у виді квитанції про оплату та акта виконаних робіт від 05.07.2018 року 2 000 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою потерпілою адвокату за надання правової допомоги, а всього 6 428 грн. 67 коп..

При цьому, розмір на відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000 грн., суд вважає достатнім при наведених вище обставинах справи, оскільки він виходить із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань. Крім того, судом, виходячи із непрацездатності обвинуваченого та отримання єдиного доходу у виді пенсії, також враховано положення чинного законодавства про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Щодо оплати судових витрат, то такі суд стягнув за виключенням однієї тисячі оплачених адвокату за представництво та захист інтересів у суді, так як адвокат потерпілої участі у двох останніх засіданнях у справі не приймала, а, зі слів самої потерпілої, угоду між ними припинено за їх згодою.

Інших судових витрат, а також речових доказів у даному кримінальному провадженні, - немає.

Керуючись ст. ст. 128-129, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6 428 (шість тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 67 коп. на відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди, а також судових витрат у справі.

У решті позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, - відмовити.

Повне найменування учасників справи у частині пред`явленого цивільного позову:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутній.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1