Справа № 274/3174/15-к
Провадження №1-кп/0274/52/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого: 09.07.2013 року Чуднівським районним судом за ст. 309 ч.2, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 22.05.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ст. 395 КК України, -
в с т а н о в и в:

10.05.2015 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , що належить його прабабі ОСОБА_6 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, про відкрите викрадення майна ОСОБА_8 ..
Так, для реалізації даного спільного злочинного наміру, ОСОБА_7 , який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком по тулубу, чим подолав її волю до опору та наказав зайти до вищевказаного будинку. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, з метою заволодіння чужим майном зайшли слідом за ОСОБА_8 до будинку, де ОСОБА_7 який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, наніс останній ще один удар долонею руки по обличчю після чого ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_8 золотий ланцюжок із золота 585 проби вагою 3,06 грама, вартістю 2754 грн., на якому висів золотий хрестик із золота 585 проби вагою 1,34 грама, вартістю 1206 грн.
Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_7 , який засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, зірвав з вух ОСОБА_8 дві золоті сережки із золота 375 проби загальною вагою 2,78 грама, вартістю 1612,4 грн. Заволодівши даними ювелірними виробами, ОСОБА_7 , який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019 та ОСОБА_5 , розпорядилися ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України вироком Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2019, шляхом застосування насильства до ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, відкрито викрали ювелірні вироби останньої, чим заподіяли ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5572,4 грн.
Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочин, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за наступних обставин. 28.05.2014 за поданням адміністрації Піщанської виправної колонії (№ 59) Піщанським районним судом Вінницької області було винесено ухвалу про встановлення ОСОБА_5 адміністративного нагляду терміном 1 рік з наступними обмеженнями: заборону виходу з будинку за місцем проживання з 24.00 год. до 06.00 год. наступного дня.
26.05.2015 за поданням начальника Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області Бердичівським міськрайонним судом в Житомирській області було винесено ухвалу про продовження ОСОБА_5 адміністративного нагляду на шість місяців з наступними обмеженнями: заборону виходу з будинку за місцем проживання з 24.00 год. до 06.00 год. наступного дня; реєстрація в органах внутрішніх справ два рази на місяць. 04.06.2015 працівниками міліції Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 під підпис було роз`яснено, його обов`язки встановленні ухвалою Бердичівським міськрайонним судом в Житомирській області. Однак ОСОБА_5 06.08.2015 з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши працівників Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, які здійснюють за ним нагляд, без поважних причин, залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та на даний час місцезнаходження останнього невідоме.
Крім того, 12.09.2015 у ОСОБА_5 у вечірній час, в невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів та психотропної речовини, з метою збуту та незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів з метою збуту невстановленій слідством особі, яка відбуває покарання у Райківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№ 73). Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановленій слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 16,15 г., 6,90 г., 2,33 г., 2,23 г., 0,64 г., 43,00 г., 9,70 г, всього загальною масою 80,97 г.; особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи (опій екстракційний), масою концентрату з макової соломи в перерахунку на суху речовину 0,084 г., 0,511 г., 0,818 г., 1,048 г., всього загальною масою 2,461 г., психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,0767 г. та прекурсор, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю ангідрид оцтової кислоти, масою 0,594 г., 1,778 г., загальною масою 2,372 г., які він незаконно зберігав при собі до 02 год. 35 хв. 13.09.2015 року, з метою збуту невстановленій слідством особі до Райківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№ 73), що розташована за адресою: вул. Центральна, 1, с. Райки, Бердичівського району Житомирської області (далі РВК-73).
13.09.2015, близько 02 години ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, використовуючи необізнаність в своїх злочинних намірах водія невстановленого слідством автомобіля незаконно перевіз при собі в одязі, раніше придбані наркотичні засоби, психотропну речовину та прекурсор до паркану, що огороджує РВК-73 зі сторони с. Швайківка Бердичівського району. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_5 попрямував до входу на територію вивідного коридору, зайшов, через незамкнену хвіртку на його територію та підійшов безпосередньо до паркану для здійснення перекиду пакунків з наркотичними засобами, психотропною речовиною та прекурсором на територію РВК-73, однак в цей час його дії було помічено працівниками РВК-73, які затримали та доставили до службового приміщення колонії.
13.09.2015 о 02 год. 35 хв. при проведенні зовнішнього огляду у зовнішній правій та лівій кишенях куртки ОСОБА_9 виявлено два пакунки, в яких знаходився наркотичний засіб - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 16,15 г., 6,90 г., 2,33 г., 2,23 г., 0,64 г., 43,00 г., 9,70 г, всього загальною масою 80,97г.; особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи (опій екстракційний), масою концентрату з макової соломи в перерахунку на суху речовину 0,084 г., 0,511 г., 0,818 г., 1,048 г., всього загальною масою 2,461 г., психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,0767 г. та прекурсор, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю ангідрид оцтової кислоти, масою 0,594 г., 1,778 г., загальною масою 2,372 г., які він незаконно придбав, зберігав і перевозив, з метою збуту до РВК-73.
29.03.2016 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 , проходячи поряд з будинком № 13 по вул. Чкалова в м. Бердичеві, помітив припаркований автомобіль ВАЗ 2107 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який був залишений без нагляду власником ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_5 поглянув на вищевказаний автомобіль, то помітив, що права задня дверка повністю не зачинена, оскільки між нею та кузовом автомобіля була щілина, та в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 відчинив рукою вищевказану дверку та через неї сів до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_5 рукою відчинив водійську дверку та вийшов з автомобіля. Після чого ОСОБА_5 через водійську дверку проник до салону вищевказаного автомобіля, де поставив коробку перемикання передач в нейтральне положення та вивернувши руль, почав штовхати автомобіль на виїзд з двору вищевказаного багатоповерхового будинку. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_5 , через водійську дверку сів до салону автомобіля, де руками повернув пошкоджений замок запалення, ввімкнувши живлення, однак автомобіль не завівся. Після чого ОСОБА_5 відчинив капот та в моторному відділенні знайшов частково оголений провід, з допомогою якого завів двигун автомобіля та поїхав на даному автомобілі з місця скоєння злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 40836 грн. 64 коп.
Кримінальна відповідальність за злочини у вчиненні яких визнається винуватим ОСОБА_5 , передбачена ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України визнав повністю. Цивільні позови пред"явлені потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 визнав повністю. Вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України не визнав. Однак після допиту свідків по даному епізоду, змінив свою думку, вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України визнав повністю. Показав, що дійсно мали місце події викладені в обвинувальних актах. У вчиненому щиро кається.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів підтверджується також сукупністю інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, будучи допитаною в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що раніше з обвинуваченим знайома не була. 10.05.2015 вона була в с. Великі Низгірці в гостях у свого кума. Назад додому на автобус її проводив кум. На автобус вона запізнилася. Біля магазину вони познайомилися з обвинуваченим ОСОБА_5 та вже засудженим ОСОБА_7 . Купили пива, горілки, всі разом випивали. В ході спільного розпивання спиртного, зайшла мова, що вона запізнилася на автобус, що її потрібно було підвезти до початку м. Бердичева, а там вона вже додому добереться. По закінченню гульки, додому мав її підвезти ОСОБА_11 . Далі вона сіла в машину на переднє сидіння, поруч з водієм. На заднє сидіння сіли ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ще якийсь хлопець, його прізвища вона не знає. Поїхали вони до бабусі ОСОБА_5 , бо йому потрібно було щось там взяти. Коли приїхали до будинку, ОСОБА_7 силоміць витяг її з машини, вдарив в бік під ребра, погрожуючи фізичною розправою, заштовхав в будинок. Де в цей час був ОСОБА_5 вона не пам"ятає. ОСОБА_5 її не бив. Водій вийшов з машини, курив, та за всім спостерігав. В будинку ОСОБА_7 вдарив її ще декілька разів. ОСОБА_5 зірвав в неї з шиї золотий ланцюжок, ОСОБА_7 зірвав з вух золоті сережки. Від ривка, золотий ланцюжок порвався. Золотий ланцюжок вона в ОСОБА_5 забрала та тримала в руці, але ОСОБА_7 в неї його видер. Забравши золоті прикраси, хлопці поїхали геть. Додому вона добиралася на таксі. Дізнавшись прізвища кривдників, вона звернулася із заявою до поліції. Вважає, що покарання обвинуваченому має бути на розсуд суду, але по закону. В подальшому судові засідання проводилися без участі потерпілої. В матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява, згідно якої потерпіла ОСОБА_8 просить розглядати кримінальне провадження без її участі. Заявлений цивільний позов підримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.п. 209 т. 6).

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду (а.п. 225 т. 6).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що він працює в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)"оперуповноваженим. Обвинуваченого знає, стосунки ніякі. 12.09.2015 він заступив в склад оперативної групи РВК № 73. Близького 02 год. ночі він разом з начальником відділення СПС ОСОБА_13 робили обхід охоронюваного об"єкту. Зайшовши з КПП 1 на територію вивідного коридору, який з обох боків огороджений сіткою рябіцею, навпроти четвертою ізольованої частини, ними був помічений обвинувачений ОСОБА_5 , який підняв руку та замахуючись намагався здійснити перекид на територію, що охороняється. Були вони від обвинуваченого на відстані метр, півтора. Обвинувачений їх не бачив. Здійснити перекид обвинуваченому не вдалося, бо вони схопили його заруки та затримали. Про затримання повідомили чергового. Черговий викликав слідчо-оперативну групу Бердичівського відділу поліції. Оскільки в ту ніч був сильний дощ, то завели вони обвинуваченого до приміщення пожежної частини. Це метрів 100 від місця затримання. В приміщенні пожежної частини працівниками поліції проведений огляд обвинуваченого. Під час огляду він був присутній. Також були присутні поняті. Хто був понятими не пам"ятає. Одна з них точна була жінка, а хто другий чоловік чи жінка не пам"ятає. Під час огляду в обвинуваченого в бокових наружних кишенях куртки було виявлено 2 пакунки. В одному з них знаходилася рослинна речовина коричневого кольору, в другому рідина коричневого кольору. Чи був обвинувачений при огляді в наручниках не пам"ятає. Хто з карманів куртки виймав пакунки обвинувачений чи поліцейські не пам"ятає. Що крім пакунків вилучалося в обвинуваченого не пам"ятає. Після затримання обвинувачений казав, що приїхав здійснити перекид наркотичної речовини товаришу ОСОБА_14 , який на той час відбував покарання в РВК. Це саме він казав поліцейським. Зовнішньо ніяких ознак сп"яніння в обвинуваченого не було. Обвинувачений був одягнутий в куртку темного кольор, в нього був гіпс на руці. Фізичну силу до обвинуваченого ніхто не застосовував. Крім руки в обвинуваченого тілесних ушкоджень він не бачив. Після проведення огляду та підписання протоколу, поліцейські обвинуваченого забрали з собою. Вилучені в обвинуваченого пакунки експертом були поміщені до спецпакетів.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що він працює в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" начальником дільниці соціальної реабілітації. Обвинуваченого побачив перший раз при затриманні, стосунки ніякі. Чи відбував раніше обвинувачений покарання в РВК не знає. Коли це було точно не пам"ятає, бо пройшов час. Пам"ятає, що було прохолодно. Він був в складі оперативної групи, яка чергувала в колонії. У випадку якихось протиправних дій, він мав реагувати. Від оперативного відділу надійшла інформаці, що на територію охоронюваного об"єкту буде перекид. Він разом з оперуповноваженим ОСОБА_12 та черговим помічником начальника установи ОСОБА_15 були в засідці на території вивідного коридору. Він та оперуповноважений ОСОБА_12 сиділи в засідці безпосередньо у вивідному коридорі, ближче до входу на територію колонії, а черговий помічник начальника установи ОСОБА_15 знаходився в кінці біля калітки, яка виходить на дорогу. На випадок якщо особа намагатиметься втекти, він мав закрити калітку, чим не дати можливість особі втекти. Вивідний коридор огороджений. На ньому з двох сторін стоїть забор в сітка рябіца. Через 100-200 метрів містяться написи, які попереджають, що об"єкт охороняється, вхід на його територію заборонений. Як обвинувачений попав на вивідний коридор йому невідомо. В ту ніч було темно, йшов дощ. Сидячи в засідці вони почули кроки. Зрозуміли, що хтось йде по вивідному коридорі. Це був обвинувачений. Він йшов зі сторони дороги в напрямку КПП 1. Чув як закрилася хвіртка. Військовий, що був в засідці біля хвіртки почав бігти за обвинуваченим. Він наказував обвинуваченому зупинитися та стояти. Від входу в колонію, вони побачили обвинуваченого на відстані біля 200 метрів. До попереджувальної огорожі було метрів сім. Коли обвинувинувачений почув наказ ОСОБА_15 стояти, він побіг в їхню сторону. Тоді вони вибігли обвинуваченому на зустріч. На вимогу зупинитися, обвинувачений не реагував, продовжував бігти в їхньому напрямку. Обвинуваченого вони затримали. В руках в обвинуваченого були круглі пакунки з невідомою речовиною розміром як м"ячі для великого тенісу. Під час затримання, обвинувачений спочатку чинив опір, намагався викинути пакунки в траву. Коли вони схопили обвинуваченого за руки, опору він більше не чинив. Після затримання обвинувачений розповідав, що йшов на дискотеку, чи то з дискотеки та заблукав. Як він потрапив на огороджену територію пояснити не міг. Обвинуваченого вони доставили в пожежну частину. По дорозі в пожежну частину, де були пакунки в обвинуваченого не пам"ятає. Викликали наряд поліції і чекали понятих. Далі приїхали працівники поліції. Прийшов перший заступник ОСОБА_16 . Прибули дві жінки поняті. Хто запросив понятих не пам"ятає. Працівникам поліції обвинувачений також розповідав, що йшов на дискотеку чи з дискотеки, заблукав і попав на територію колонії. Коли прибули працівники поліції, де були пакунки в обвинуваченого, в руках чи карманах точно не пам"ятає. Здається, що в карманах. Обвинувачений поліцейським казав, що не знає, що це за пакунки. В чому був одягнений обвинувачений не пам"ятає. Пам"ятає, що в обвинуваченого було підбите око. В ділянці обличчя, можливо на бороді, був наклеєний пластир. Обвинувачений казав, що побився на дискотеці. Після проведення огляду пакунки та обвинуваченого поліцейські забрали з собою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що працює вона сторожем в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)". Дати коли це було не пам"ятає. Вночі вона була запрошена до приміщення пожежної частини бути понятою. Пам"ятає, що оглядали пакунок, який лежав на пожежній машині. Від поліцейських дізналася, що хлопець, який стояв стороні намагався здійснити перекид в колонію. Хлопця вона добре не роздивлялася. При ній хлопець нічого не казав. Складений поліцеськими протокол огляду їй оголошувався. Вона його підписала і пішла на робоче місце.
У зв"язку із тим, що обвинувачений визнав себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України та був змінений порядок дослідження доказів, від клопотання про допит свідка ОСОБА_18 , яка була другою понятою, сторона обвинувачення відмовилася.
Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих діянь доведеною повністю.
Дії ОСОБА_5 які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілої, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
Дії ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.
Дії ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту у місця позбавлення волі особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 307 КК України.
Дії ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні прекурсорів з метою збуту, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 311 КК України.
Дії ОСОБА_5 , які виразилися у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто в порушенні правил адміністративного нагляду, суд кваліфікує за ст. 395 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 395 КК України є злочином невеликої тяжкості, злочин, передбачений ч. 2 ст. 311 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості, злочини передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307 КК України належать до категорії тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину та злочину у сфері обігу наркотичних засобів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, вчинив нові умисні корисливі злочини та злочини в сфері обігу наркотичних засобів. Свою вину у скоєному визнав. На момент вчинення злочинів одруженим не був, не працював, одружився перебуваючи під вартою в ході розгляду кримінального провадження. По місцю відбування покарання, реєстрації місця проживання характеризується негативно. На "Д" обліку в лікаря нарколога не перебуває. Згідно акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів Д-153, для направлення на примусове лікування від 12.04.2016, наркологічно здоровий, примусового лікування не потребує. З 24.10.2011 перебуває під консультативним наглядом в лікаря психіатра з приводу емоційно - нестійкого розладу особистості. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 247-2015 від 16.06.2015, на момент вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час. В даний час виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації що відповідає критеріям шифру F 60.3 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології характеру та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним захворюванням або слабоумством не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би полишав його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Виявляв ознаки емоційно - нестійкого розладу особистості, що відповідає критеріям шифру F 60.3 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки не досягли ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його вчинки були колективними, послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, ситуаційно обумовленими, з адекватною мовною продукцією, зв"язку з оточенням не втрачав, послідовно, в подробицях відтворював їх на етапі попереднього слідства.

ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану на даний час не потребує щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на те, що корисливого мотиву в діях обвинуваченого під час скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не встановлено, додаткового покарання у виді конфіскації майна суд до нього не застосовує.
Покарання обвинуваченому за сукупністю скоєних злочинів, суд визначає в порядку ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 3960 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_5 3000 грн. моральної шкоди, визнані обвинуваченим, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб матеріали кримінального провадження не містять.

Під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 2 ст. 307 КК України позбавленням волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі на строк (два) роки;

ст. 395 КК України виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 01.04.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з 01.04.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з повним відбуттям строку покарання, ОСОБА_5 звільнити з-під варти з зали суду негайно після проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 3960 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 3000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України 2636,16 грн. за проведення експертиз.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з, належний потерпілому ОСОБА_10 та переданий йому на зберігання, залишити потерпілому ОСОБА_10 ;

- наркотичні засоби, психотропні речовини: канабіс загальною масою 80,97г., концентрат з макової соломи загальною масою 2,461г., амфетамін масою 0,0767г., ангідрид оцтової кислоти загальною масою 2,372г., які зберігаються, відповідно до постанови слідчого від 14.09.2015, в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1