Справа № 344/688/19
Провадження № 1-кс/344/513/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного 15.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000003, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 15.02.2018 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України. У 2017 році ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, шляхом незаконного позбавлення їх волі, вступив в злочинну змову із жителями м. Маріуполь, Донецької області, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами з якими організував на території м. Коломия та Коломийського району, Івано-Франківської області, декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії. ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, незаконно позбавили волі в період часу з грудня 2017 року по березень 2018 року ОСОБА_11 , який перебував в алкогольній залежності, якого утримували за адресою АДРЕСА_1 , упродовж 10.05.2018-20.06.2018 ОСОБА_12 , який перебував у наркотичній залежності, в період часу 11.06.2018-01.07.2018 року ОСОБА_13 , який перебував в алкогольній залежності, упродовж 09.07.2018 по серпень 2018 року ОСОБА_14 , який перебував в алкогольній залежності, у період часу з 07.08.2018 по 25.09.2018 ОСОБА_15 , яка перебувала в наркотичній залежності, у період часу з кінця серпня 2018 року по середину вересня 2018 року ОСОБА_16 , в період часу з 24.09.2018 по 25.09.2018 ОСОБА_17 , який перебував в алкогольній залежності, яких утримували за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з початку вересня 2018 по 25.08.2018 ОСОБА_18 , який перебував в алкогольній залежності, якого утримували за адресою АДРЕСА_3 , упродовж 15.09.2018 по 25.09.2018 ОСОБА_14 , який перебував в алкогольній залежності, якого утримували за адресою АДРЕСА_4 .

Окрім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок одержання прибутку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, у 2017 році вступив у злочинну змову із жителями м. Маріуполь, Донецької області, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими слідством особами, з яким домовились вчинити вербування осіб з використанням їх уразливого стану з метою залучення до примусової праці.

Так, у січні 2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи, за попередньою змовою групою осіб, використовуючи уразливий стан ОСОБА_11 зумовлений незаконним позбавленням його волі, а також психічною вразливістю, внаслідок алкогольної залежності, завербували останнього до його трудової експлуатації. В період часу з січня 2018 по березень 2018 року ОСОБА_11 , будучи завербованим, примусово працював у військовій частині в АДРЕСА_1 , де виконував малярні роботи.

Окрім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інші невстановлені слідством особи, за попередньою змовою групою осіб, діючи повторно, використовуючи уразливий стан ОСОБА_14 зумовлений незаконним позбавленням його волі, а також психічною вразливістю внаслідок алкогольної залежності, завербували останнього до його трудової експлуатації шляхом добровільної домовленості.

ОСОБА_14 , будучи завербованим, примусово та безоплатно працював протягом двох тижнів у липні 2018 року в АДРЕСА_5 , де перекривав дах на будинку, протягом двох дів у липні 2018 року по вул. Бортянського, 32 в м. Коломия, де займався ремонтними роботами даху будинку, а також протягом двох днів в липні 2018 року по АДРЕСА_6 , де здійснював будівництво піднавісного покриття біля будинку, а також один день у середині вересня 2018 року на заводі «Леоні», що по вул. Шарлая в м. Коломия, а саме на будівництві різноробочим, після цього протягом двох днів у середині вересня 2018 року по АДРЕСА_6 , де допомагав виготовляти дах на новозбудованому будинку, а також протягом 7-8 днів у другій половині вересня 2018 року знову на заводі «Леоні», що по вул. Шарлая в м. Коломия, а саме на будівництві різноробочим.

Також, у вересні 2018 року ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, використовуючи уразливий стан ОСОБА_16 зумовлений незаконним позбавленням його волі, а також психічною вразливістю, внаслідок вживання спиртного, завербували останнього до його трудової експлуатації. ОСОБА_16 будучи завербованим, примусово та безоплатно працював протягом п`яти днів у вересні 2018 року на заводі «Леоні», що по вул. Шарлая в м. Коломия, а саме на будівництві різноробочим.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_7 , українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, з середньою освітою, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак у відповідності до ст. 89 КК України вважається не судимим.

25 вересня 2018 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

27 вересня 2018 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 23 листопада 2018 року.

20 листопада 2018 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4-х місяців, тобто до 26.01.2019.

Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 18 січня 2019 року та підозрюваному ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 19 січня 2019 року.

10 січня 2019 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6-ти місяців, тобто до 26.03.2019.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 які впізнали підозрюваного ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Однак, закінчити досудове розслідування та прийняти кінцеве рішення у даному кримінальному провадженні в строк передбачений Кримінальним процесуальним законодавством не представилось можливим, оскільки необхідно завершити та провести наступні слідчі та процесуальні дії: зняти грифи таємності з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отримати висновки судової психіатричної експертизи, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , провести тимчасовий доступ до речей та документів, а саме рахунків підозрюваного ОСОБА_6 .

Зазначені процесуальні та слідчі дії, які необхідно провести, мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть змогу судді, стороні захисту та стороні обвинувачення, повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених злочинів, правильно кваліфікувати дії підозрюваних, а відповідно прийняти законне, обґрунтоване кінцеве рішення.

Строк, необхідний для проведення слідчих, процесуальних дій, проведення яких заплановано у кримінальному провадженні, становить не менше 2-х місяців, в зв`язку із особливою складністю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних та слідчих дій раніше є те, що проведення судової психіатричної експертизи ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проводилось з великим об`ємом матеріалів кримінального провадження та медичної документації підозрюваних, а також великий обсяг попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих, негласних слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, кількість підозрюваних та потерпілих у кримінальному провадженні.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України передбачено позбавлення волі на строк до п`яти років та особливо тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 149 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним особливо злочину, а також те, що він являється жителем м. Маріуполь, Донецької області, який межує з територією проведення ООС, тому може виїхати на непідконтрольну Україні територію;

- п.3 - незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його стійку злочинну спрямованість, ніде офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів.

Враховуючи вище наведене, а також те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ще на шістдесят днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вказав, що органом досудового розслідування, окрім показання свідків, не здобуто інших доказів вини підозрюваного. Підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, оскільки одружений та має дітей, місце проживання на території м. Івано-Франківська. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено. Просили слідчого суддю визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

06 листопада 2018 року ОСОБА_4 змінено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів - до 23 листопада 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2018 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 4-х місяців, тобто до 26.01.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2018 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 19 січня 2019 року.

10 січня 2019 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6-ти місяців, тобто до 26.03.2019 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України передбачено позбавлення волі на строк до п`яти років та особливо тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 149 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він житель іншої області, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 які впізнали підозрюваного ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до - 15 березня 2019 року включно, без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 березня 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_24 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1