УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні № 201/553/19 (провадження № 1-кп/201/643/2019), відомості про яке 24 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002952, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. В день його надходження до суду, було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким сторона захисту була ознайомлена не пізніше ніж за три години до початку його розгляду. Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а отже, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на утриманні дітей не має, хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою у обвинуваченого відсутні, у зв`язку із чим, просив у своєму клопотанні продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність достатніх доказів, які б підтверджували наявність зазначених прокурором ризиків, у зв`язку із чим, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на недоведеність його винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, наявності у нього тяжкої судинно-серцевої хвороби, постійного місця проживання, а також необхідності доглядати за хворим батьком, який знаходиться на його утриманні.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2019 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до 21 березня 2019 року.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 КПК України). Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

Враховуючи вищевикладені обставини, при вирішенні по суті клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні і продовженні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, при цьому, розгляд судового провадження по суті судом не розпочинався, у зв`язку з чим, обвинувачений має можливість незаконно вплинути на потерпілого, щодо якого, згідно обвинувального акта, було вчинено тяжке кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, свідків та інших учасників кримінального провадження та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_4 про необхідність зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, то суд їх також враховує при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, наявність зазначених обставин, з урахуванням вищевикладених фактичних даних, не є достатньою підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, при цьому, доводи обвинуваченого щодо стану його здоров`я належним чином не підтверджені, а також не зазначено жодних обставин, які перешкоджають подальшому перебуванню обвинуваченого під вартою за станом здоров`я або отриманню обвинуваченим належної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 194,197,199,315,369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 19 травня 2019 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, є 19 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1