БРОДІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №439/1431/16-к

Провадження №1-кп/439/7/19

"11" січня 2019 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тайки Ємільчинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

9 жовтня 2015 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, у темну пору доби, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку до м. Львова, проїжджаючи ділянку дороги на 455 км + 789 м. у с. Ясенів Бродівського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5,1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «видимість у напрямку руху»); Розділу 2 п. 2.3. б), д), Розділу 12 п.п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із перевищенням встановленої у населених пунктах швидкості, не урахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, а також мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, здійснив наїзд на ОСОБА_11 , який знаходився на його смузі руху, що призвело до настання смерті останнього.
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «видимість у напрямку руху»); Розділу 2 п. 2.3 б), д), Розділу 12 п.п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_11 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав частково. Він не згідний з обвинуваченням лише в частині того, що керований ним автомобіль рухався із швидкістю 127 км/год. Також він просить суд врахувати, що у тому, що сталася ДТП, винуватим є також потерпілий ОСОБА_11 , який був п`яний і вийшов на проїжджу частину дороги без світловідображаючого жилета, не поставив знак, який свідчив би про поломку його транспортного засобу. Він повідомив, що перед потерпілими вибачався і питав їх, скільки потрібно заплатити моральної шкоди, але вони не висловили своєї чіткої позиції.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що очевидцями події не були, проте, просять суд врахувати, що обвинувачений після ДТП проїхав ще певну відстань, тому вважають, що він покинув місце події.

Незважаючи на часткове визнання вини у вчиненні злочину обвинуваченим, його вина повністю доведена такими доказами, зібраними та перевіреними в ході судового розгляду справи:
?показами обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він їхав по трасі Київ-Чоп у місто Рава Руська, так як мав намір їхати у республіку Німеччина. У селі Ясенів, що у Бродівському районі, на проїжджу частину дороги вибіг чоловік (згодом стало відомо, що це ОСОБА_11 ), підняв догори руки і розмахував ними. ОСОБА_9 стверджує, що побачивши на дорозі чоловіка, гальмував, проте, уникнути удару не вдалося, бо відстань від автомобіля до цього чоловіка була приблизно 15 метрів. В його автомобілі спрацювала подушка безпеки і він ( ОСОБА_9 ) втратив орієнтування, не зрозумів, що робиться. Тому проїхав близько півтора кілометра і лише тоді зупинився у провулку. ОСОБА_9 визнає себе винним у тому, що його реакція не була миттєвою;
?показами свідка ОСОБА_12 , який суду повідомив, що того вечора він їхав по дорозі і в селі Ясенів Бродівського району назустріч йому їхав автомобіль, і коли він був приблизно на відстані від нього 100 метрів, то раптово згасла права фара; на обочині лежала людина; автомобіль поїхав далі. З метою наздогнати цей автомобіль, ОСОБА_12 поїхав за ним в напрямку села Лучківці. Там на обочині приблизно за 350 метрів від автодороги Київ-Чоп побачив той самий бус червоного кольору, в ньому сидів водій ОСОБА_9 , розмовляв по телефону;
?показами свідка ОСОБА_13 , який суду повідомив, що працює поліцейським Бродівського відділення поліції і того вечора повертався додому із служби, в с. Ясенів вийшов з маршрутного таксі і пішов у напрямку села Лучківці. На дорозі стояв бус червоного кольору. Пройшовши приблизно 500 метрів, до нього під`їхав автомобіль і водій (згодом стало відомо, що це ОСОБА_12 ) повідомив, що бачив ДТП, до якого причетний цей автомобіль, просив його як працівника поліції відреагувати на це. Коли він підійшов до водія буса, той повідомив, що нещодавно збив собаку чи корову;
?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2015 року, у якому відтворено обставини після ДТП;
?протоколом огляду місця події від 09.10.2015 року, яким із місця ДТП вилучено автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
?висновком експерта № 73/2015 року від 10.10.2015 року, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 були виявлені такі тілесні ушкодження: тупа черепно-мозкова травма з переломами кісток основи та склепіння черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та шлуночки головного мозку, з крововиливами в м`які тканини голови (в правій лобно-скроневій та правій тім`яно-потиличній ділянках); закрита травма грудей з двобічними переломами ребер, з пошкодженням правої легені, аорти, з крововиливом в плевральні порожнини; закрита травма живота з пошкодженням (тріщинами) печінки з крововиливом в черевну порожнину; перелом хребта на рівні 3/4 грудних хребців, закритий перелом правої стегнової кістки; відкриті переломи кісток лівої гомілки, садна та рани в ділянці голови; садна на ліктьових суглобах, синець в ділянці лівого ліктьового суглобу, синець і садно на правому передпліччі, садна на кистях рук, синець на лівій кисті, садно в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, садно в ділянці лівої пахової складки, садна на зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу, синець та садна на правому стегні, садна на гомілках, синець в ділянці лівого кульшового суглобу, садно в ділянці правого гомілково-ступневого суглобу, рана на лівій гомілці. Ці тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, стосовно
живих осіб, відносяться до тяжких. Характер та особливості тілесних ушкоджень (синці, садна, рани, переломи кісток, тріщини внутрішніх органів), відсутність ознак їх загоєння, наявність ознак різкого струсу тіла (у вигляді крововиливів у фіксуючо- підвішуючий апарат внутрішніх органів), вказують на спричинення ушкоджень внаслідок значної за силою дії тупих предметів, прижиттєво, незадовго до настання смерті, в сукупності свідчать про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма, а саме, наїзд (удар виступаючими частинами) автомобіля на ОСОБА_11 , котрий перебував у вертикальному, чи близькому до нього
положенні і був обернений до автомашини передньою частиною тіла, з послідуючим відкиданням його на підлягаючу поверхню і наступним ковзанням по ній. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок травми тіла, що супроводжувалась переломами кісток скелету (черепа, хребта, ребер, правого стегна, лівої гомілки), з
ушкодженням внутрішніх органів (головного мозку, правої легені, аорти, печінки) та масивною крововтратою, до 1 доби до експертизи його трупа, що стверджується ступенем розвитку трупних явищ. Таким чином між спричиненням потерпілому
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок;
?висновком експерта № 3210/2015-т від 22.10.2015 року, з якого вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі крові і сечі з трупа ОСОБА_11 , 1986 р.н., виявлено етиловий спирт в кількості: в крові 2,18 %, в сечі 3,48 %, не виявлено: метилового, пропілового, бутилового і алілового спиртів. Вказана кількість етилового спирту в крові відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння в живої людини. Морфологічних ознак будь-яких захворювань при експертизі трупа не виявлено;
?висновком експерта № 4405 від 02.12.2015 року, у якому зазначено, що наїзд автомобіля марки Ford Transit реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 на пішохода ОСОБА_11 відбувся на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху транспорту в сторону м. Львова) на ділянці, що передує фіксації початку розташування осипу дрібних уламків пластмаси. У випадку, якщо сліди шин коліс транспортного засобу довжиною по 27,3 м, які були виявлені на місці дорожньо-транспортної події, були залишені колесами автомобіля марки Ford Transit реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , то в момент наїзду на пішохода вказаний автомобіль, рухаючись в сторону м. Львова зміщався ліворуч на кут біля 3°, відносно правого краю проїзної частини дороги. Встановити в абсолютних величинах місце безпосереднього контакту тіла пішохода з автомобілем та розташування в цей момент автомобіля відносно правого краю проїзної частини дороги не видається можливим з причини відсутності в наданих на дослідження матеріалах достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це, зокрема, не задана швидкість руху автомобіля та розташування від дорожнього покриття відділених від автомобіля частин та деталей;

?висновком експерта № 3827 від 17 листопада 2015 року, яким передбачено, що місце наїзду автомобіля «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 на пішохода ОСОБА_11 розташоване на правій стороні проїзної частини дороги поблизу правого її краю, при напрямку руху до м. Львова, на ділянці, що передує розташуванню осипу та уламків пластмасових деталей, віддаленість якої від переднього краю осипу залежить від швидкості руху автомобіля в момент наїзду на пішохода та висоти розташування пошкоджених частин і деталей автомобіля. Автомобіль під час первинного контактування з пішоходом перебував в межах слідів коліс;

?висновком експерта № 3826 від 13 січня 2016 року, яким визначено, що на момент огляду та дослідження, проведеного 13 листопада 2015 року даною експертизою, системи рульового управління автомобіля «Форд Транзит», р.н.з. НОМЕР_1 були в стані часткової відмови, внаслідок пошкодження бачка живлення гідро підсилювача керма та відсутності в останньому мастила. На момент огляду та дослідження, проведеного 13 листопада 2015 року даною експертизою, робоча гальмова система автомобіля була працездатною та могла виконувати свої функції по зміні швидкісного режиму руху автомобіля. На момент огляду та дослідження, проведеного 13 листопада 2015 року даною експертизою, система зовнішнього освітлення автомобіля знаходилась в стані часткової відмови внаслідок пошкодженого розсіювача та несправної лампи ближнього світла передньої правої фари;

?висновком експерта № 1064 від 20 квітня 2016 року, у якому зазначено, що виходячи із зафіксованої при огляді місця ДТП слідової інформації (слідів гальмування автомобіля та слідів відкидання тіла пішохода до кінцевого положення), можна зробити висновки про те, що у кінці зафіксованих слідів гальмування вказаний транспортний засіб не зупинився, а тому шляхом гальмування у межах зафіксованих слідів могла бути погашена лише частина дійсної швидкості руху вказаного автомобіля. Виходячи з викладеного, визначення величини дійсної швидкості руху автомобіля тільки на основі довжини зафіксованих слідів гальмування вказаного транспортного засобу технічно не обгрунтоване. У зв`язку з цим даною експертизою визначалася швидкість руху вказаного транспортного засобу з урахуванням не тільки довжини слідів його гальмування, але їз урахуванням віддалі, на яку було відкинуте тіло потерпілого. Виходячи з довжини слідів гальмування автомобіля безпосередньо перед початком екстреного гальмування швидкість руху вказаного транспортного засобу могла складати величину не менш як 127 км/год.;

?висновком експерта № 4404/127 від 18 травня 2016 року, яким передбачено, що в момент первинного контактування з автомобілем марки Ford Transit реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 пішохід ОСОБА_11 знаходився у вертикальному чи близькому до цього положенні і своєю передньою поверхнею тіла був обернений до правої, передньої частини автомобіля. Встановити чи перебував пішохід ОСОБА_11 в момент первинного контакту з автомобілем в русі, чи знаходився у нерухомому стані не видається можливим з причини відсутності в пошкодженнях на автомобілі та в ушкодженнях на його тілі ознак, які б свідчили про це. Виходячи із встановлених на автомобілі марки Ford Transit реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 пошкоджень та виявлених у пішохода ОСОБА_11 тілесних ушкоджень механізм утворення ушкоджень на тілі пішохода вбачається наступний: в первинний момент наїзду внаслідок контакту з правою стороною переднього бампера автомобіля на тілі пішохода утворились відкриті переломи кісток лівої гомілки, від контакту з правою передньою фарою та правою передньою кромкою капота моторного відсіку автомобіля у пішохода утворився перелом правої стегнової кістки; в подальшому відбулось закидання тіла пішохода на капот автомобіля внаслідок чого утворились двобічні переломи ребер з ушкодженням правої легені, розриви печінки, закрита травма живота у пішохода, а від контакту з тильною частиною капота моторного відсіку та переднім вітровим склом автомобіля утворилась черепно-мозкова травма з крововиливами в м`які мозкові оболонки головного мозку, переломи кісток склепіння і основи черепа. В подальшому відбулось скидання тіла пішохода з автомобіля і ударом об дорожнє покриття, від чого міг утворитись перелом грудного відділу хребта. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 слідів, які б вказували на волочіння тіла або ж про переїзд через тіло колесами транспортного засобу не має. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_11 в даному випадку мав місце наїзд на нього одним транспортним засобом автомобілем марки Ford Transit реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;

?висновком № 2893 від 01.07.2016 року, з якого вбачається, що при заданих вихідних даних покази водія ОСОБА_9 про те, що в момент виявлення пішохода керований автомобіль рухався із швидкістю 60 км/год та знаходився на відстані 9 м до місця наїзду на пішохода, а також до моменту наїзду у загальмованому стані

проїхав віддаль у 6,7 м - технічно не спроможні. При заданих вихідних даних віддаль, на якій міг знаходитись а/м «Форд Транзит» н.з. НОМЕР_1 , в момент початку реагування водія ОСОБА_9 на небезпеку, до місця наїзду на пішохода, складала величину біля 55...86 м (в залежності від інтервалу

можливих значень часу реакції водія - від 0,3 с до 1,2 с). У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_9 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 12.2; 12.3 та 12.4 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був рухатись із швидкістю не більше 60 км/год та своєчасно застосувати гальмування із заданого слідчим моменту виникнення небезпеки для руху. При заданих вихідних даних вибрана водієм ОСОБА_9 швидкість руху 127 км/год не відповідала видимості дороги у напрямку руху, яка складала 91 м ( оскільки при такій видимості дороги значення допустимої швидкості руху складає величину біля 100 км/год). При заданих вихідних даних водій ОСОБА_9 , за умови руху із допустимою швидкістю 60 км/год в населеному пункті, мав технічну можливість уникнути скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). При заданих вихідних даних причинами настання даної ДТП, з технічної точки зору, є вихід пішохода ОСОБА_11 на смугу руху автомобіля «Форд Транзит» р.н.з. НОМЕР_1 ,чим пішохід створив небезпеку для руху водієві ОСОБА_9 та перевищення водієм ОСОБА_9 допустимої швидкості у населеному пункті (60 км/год), чим вказаний водій позбавив себе технічної можливості уникнення даної ДТП;

?протоколом слідчого експерименту від 18 травня 2016 року, яким встановлено місце наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_11 .

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він рухався до моменту ДТП із швидкістю 60 км/год., так як такі свідчення спростовуються вищезгаданим висновком експерта від № 2893 від 01.07.2016 року.

Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожньго руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , 1999 року народження, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра.
Також судом враховано, що обвинувачений в судовому засіданні не висловив щирого жалю у тому, що сталася ДТП; незважаючи на те, що з моменту ДТП минуло понад три роки, обвинувачений не відшкодував потерпілим понесених матеріальних витрат чи моральної шкоди. За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію 2016 році». В обгрунтування своєї вимоги обвинувачений покликається на те, що злочин, у якому його обвинувачено, є необережним і не є особливо тяжким; на час події та на день набрання чинності цим Законом у нього на утриманні знаходилась неповнолітня дочка та мама, яка є інвалідом першої групи. На його думку, наведені обставини дають підстави звільнити його від відбування покарання відповідно до пунктів «в» та «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 Закону України Про застосування амністії в України амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України Про амністію у 2016 році.
Згідно п. в ст. 1 цього Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно п. є ст. 1 цього ж Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Судом встановлено, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_9 мав дочку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилось 18 років, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданим 28.05.1999 року, копію якого долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 125).Обвинувачений не позбавлений батьківських прав.
В ході судового розгляду суду не представлено доказів того, що обвинувачений ОСОБА_9 має одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи і що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Обставини, передбачені ст. 8 Закону України Про амністію у 2016 році та ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_9 судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про застосування до нього акту амністії на підставі п. «в» ст. 1 Закону; натомість, відсутні підстави для застосування амністії на підставі п. «є» ст. 1 Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно супровідного листа від 02.12.2015 року № 4405 витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи № 4405 становлять 1843,20 грн.
Згідно супровідного листа від 17.11.2015 року № 3827 витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи № 3827 становлять 2150,40 грн.
Згідно супровідного листа від 13.01.2016 року № 3826 витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 3826 становлять 1536,00 грн.
Згідно супровідного листа від 20.04.2016 року № 1064 витрати на проведення комісійної судової авто технічної експертизи № 1064 становлять 1431,30 грн.
Згідно супровідного листа від 18.05.2016 року № 4404/127 витрати на проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №4404/127 становлять 3963,60 грн.
Згідно супровідного листа від 01.07.2016 року № 2893 витрати на проведення комісійної судово-автотехнічної експертизи № 2893 становлять 3082,80 грн.
Отже, з обвинуваченого слід стягнути на користь держави ці витрати.

Речовими доказами є:
-автомобіль марки «Ford Transit», номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою Львівська область м. Броди майдан Свободи, 10 та
-свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які долучено до матеріалів кримінального провадження.
Ці речові докази слід повернути ОСОБА_9 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обрано.

Потерпілими у справі заявлено цивільні позови.
Так, потерпілою ОСОБА_7 , яка є дружиною загиблого, заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь 41820 грн. у відшкодування витрат, понесених на поховання чоловіка і спорудження надгробного пам`ятника. На підтвердження понесених матеріальних збитків надала суду чеки, які підтверджують понесені витрати. Окрім того, вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй, та по 75 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на кожну дитину дочку ОСОБА_16 , 2012 року народження та сина ОСОБА_17 , 2009 року народження. Вона просить врахувати, що обвинувачений добровільно відшкодував їй лише 6 800 грн.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , які є батьками загиблого у ДТП ОСОБА_11 , подали суду цивільні позови про стягнення з обвинуваченого на їх користь по 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та по 640 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що розуміє свій обов`язок відшкодувати моральну і матеріальні збитки, але заявлені потерпілими суми він не в змозі відшкодувати їм, так як не має роботи після ДТП. Він вважає, що потерпілим має страхова компанія відшкодувати збитки. Він також згідний з тим, щоб кошти від продажу автомобіля, за участі якого відбулася ДТП, слід віддати потерпілим; інших коштів чи майна у нього немає.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Щодо стягнення моральної шкоди, яку ОСОБА_9 повністю заперечив, суд згідно приписів пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Тому суд враховує, що потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , ОСОБА_7 перенесено глибокі душевні страждання, вимушені зміни у життєвих планах і родинних стосунках.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості і враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_9 , а також те, що ОСОБА_11 , який загинув внаслідок ДТП, перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_18 , ОСОБА_7 по 100 000,00 грн. кожному та на користь ОСОБА_7 в інтересах дітей по 50 000,00 грн. моральної шкоди на кожну дитину. А вимогу ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Звільнити ОСОБА_9 від відбування визначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а кримінальне провадження № 0000866 від 10.10.2015 року закрити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 41 820,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 551,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в інтересах малолітнього ОСОБА_19 , 2009 року народження 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в інтересах малолітньої ОСОБА_20 , 2012 року народження 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_18 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 640,00 у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 640,00 у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь держави за проведення експертиз:
1843,20 грн. транспортно-трасологічна експертиза № 4405;
2150,40 грн. транспортно-трасологічна експертиза № 3827;
1536,00 грн. судово-автотехнічна експертиза № 3826;
1431,30 грн. комісійна судова авто технічна експертиза № 1064;
3963,60 грн. комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертизи №4404/127;
3082,80 грн. комісійна судово-автотехнічна експертиза № 2893.

Речові докази по справі:
-автомобіль марки «Ford Transit», номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Бродівського відділення Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, що за адресою Львівська область м. Броди майдан Свободи, 10 повернути ОСОБА_9 ;
-свідоцтво серії НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, повернути ОСОБА_9 .
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_21