Справа № 738/607/18
№ провадження 1-кп/738/75/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року

місто Мена Менський районний суд Чернігівської області

в складі:
головуючого ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000014 від 06.01.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 10.02.1994 Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 144 КК України до 1 року позбавлення волі; 10.05.1999 Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі ; 23.07.2008 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.06.2018 Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став і в період не погашеної судимості повторно вчинив новий, умисний, тяжкий злочин. На початку листопада місяця 2017 року близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів прибув до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом виймання віконного скла будинку, проник до його середини, звідки умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку семи чавунних семисекційних радіаторів МС140 500 мм, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1147-1149/18-24 від 02 березня 2018 року 6002,50 грн., чим потерпілому ОСОБА_6 завдано шкоди на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що його затримали працівники поліції і він знаходився в ІТТ, не пам`ятаючи дати, почував себе недобре, однак працівники поліції повезли його в с. Кам`янку. По дорозі зачекали понятих, був також захисник, працівники поліції пообіцяли купити спиртного та наказували обвинуваченому, щоби він розповів, що ламав вікно будинку, залазив в середину, викрав батареї і продав комусь. Під тиском обвинувачений разом з поліцейськими заліз до будинку через вікно, і так само вилізли назад. Потім обвинуваченому купили 1 л горілки та відвезли до Менського ВП. Працівники поліції неодноразово приходили до обвинуваченого , працівник поліції ОСОБА_7 приходив до обвинуваченого в період , коли він перебував в ізоляторі тимчасового тримання в м.Мена , та здійснювали на нього психологічний тиск, а також фізичний били по нозі (нижче коліна). Працівник поліції ОСОБА_7 наполягав щоби обвинувачений зізнався у викраденні батарей опалення з хати потерпілого , мовляв нічого страшного від цього йому не буде , в гіршому випадку додадуть 1 місяць до призначеного покарання за викрадення коня . Він приносив горілку , наливав , а обвинувачений не відмовлявся - пив , бо відчував в цьому потребу , так як він страждає на алкоголізм .На фоні стану після вжитого алкоголю , зізнався у злочині, якого не скоював . На слідчому експерименті слухав ОСОБА_7 , який стояв поруч і підказував що робити, обвинувачений не все розумів , від того відеозапис не мав повного зображення . Коли обвинуваченого доставили до ізолятора тимчасового тримання для участі в підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженні , ОСОБА_8 приходив до нього та знов схиляв до зізнання , давав настанови. Але обвинувачений відмовився , бо пізніш зрозумів , що накоїв . Обвинувачений також заперечував з приводу заявленого цивільного позову.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що на початку листопада 2017 року він виявив, що з його будинку, що по АДРЕСА_3 здійснено крадіжку семи секцій батарей та чавунної плити. В будинку було пошкоджено також троє вікон, розбиті шибки. Біля будинку були сліди однієї людини, трохи далі сліди автомобіля. З даного приводу потерпілий звернувся до поліції. Через деякий час йому повідомили, що крадіжку скоїв обвинувачений. Шкоду потерпілому обвинувачений не відшкодував, вибачення не просив. Одна батарея мала вагу від 50 до 70 кілограмів . З метою відшкодування спричинених збитків та для захисту своїх прав потерпілий заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 11233,70 грн матеріальних збитків, з яких 6230,90 грн вартість викраденого, 5002,80 грн вартість відновлюваних робіт по усуненню недоліків незаконного викрадення та пошкодження майна. Щодо міри покарання , то обвинувачений поклався на розсуд суду та заначив , що для нього основне це повернути шкоду .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що обвинуваченого знає наглядно, бачила його при проведенні слідчої дії в будинку потерпілого, де свідок була понятою . Обвинувачений ОСОБА_3 розповів та показав, як через вікно будинку він викрадав батареї, сховав їх за будинком, а через день продав особам, що здійснюють закупівлю металу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він був понятим при проведенні відтворення по АДРЕСА_3 . Був обвинувачений та його захисник. ОСОБА_3 розповів та показав, як він вночі через вікно заліз в середину будинку, через вікно витягнув батареї опалення, сховав за будинком, а потім продав їх особам, що здійснюють скупку металу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав , що він правцює начальником ізолятора тимчасового тримання №4 в місті Мена . Йому доповіли , про те , що був інцидент , коли на вимогу працівника поліції ОСОБА_7 було виведено до передкамерного приміщення обвинуваченого ОСОБА_3 для спілкування . Наразі проводиться службова перевірка з приводу зустрічі працівника поліції ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 без отримання дозволу від суду .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав , що до нього якось звернувся працівник поліції ОСОБА_7 та запросив бути понятим , по дорозі забрали ще одного понятого ОСОБА_13 , а потім поїхали в с. Кам`янка Менського району . Під`їхавши до необхідного будинку , два понятих слідчий та працівник поліції ОСОБА_7 . Всі підійшли до будинку , в одному з вікон було відсутне скло , слідчий заліз в середину будинку , а всі інші залишилися на вулиці . Потім слідчий білим порошком обробив скло , яке як сказав слідчий залишилося під стіною в хаті намазав щіточкою білий порошок , від чого скло стало білим . Потім липкою стрічкою приблизно 10 на 10 см наклеїв на листок паперу , після чого забрав речі у валізу і виліз з хати . Після чого свідок поїхав по своїх справах , протокол свідок підписував пізніше , в сільській раді і пізніше, не в день огляду , конверт також підписував в сільській раді .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав , що йому як старшому уповноваженому відділу поліції відомий обвинувачений ОСОБА_3 , він по роду своєї діяльності займався оформленням матеріалів по факту викрадення у потерпілого ОСОБА_6 батарей опалення. Свідок був учасником проведення огляду будинку , потерпілого ОСОБА_6 та слідчого експерименту . При проведенні слідчого експерименту застосовувалась відеозйомка . Обвинувачений підвів присутніх до вікна , вказав на місце , через яке вікно він проникав у хату та викрадав батареї опалення .Коли проводили огляд місця пригоди, у свідка була інформація , що обвинувачений ОСОБА_3 причетний до крадіжки , а також те , що він залишив сліди пальців рук на шматку скла в будинку потерпілого ОСОБА_6 . Тому слідчий , який заліз у хату , де було скоєно крадіжку зразу виявив скло і продемонстрував його учасникам огляду , помазав магнітним порошком , кольору свідок не пам`ятає , а також не пам`ятає чи ставив свій підпис на документі .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання , що у нього в провадженні , як у слідчого ВП є матеріали щодо викрадення з будинку ОСОБА_6 . При проведенні слідчого експерименту було задіяно двох понятих ,захисника , підозрюваного ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_7 . В будинок через вікно заліз обвинувачений , слідчий та свідок , при цьому ОСОБА_8 здійснював відеофіксацію слідчої дії . Поняті та захисник залишились на вулиці , він як слідчий не запрошував їх до хати , вважав , що вони з вулиці взмозі спостерігати за тим , що відбувалося в приміщенні. Також було проведено огляд місця пригоди за участі його слідчого , оперуповноваженого Менського ВП ОСОБА_7 , двох понятих. Під час огляду , ним , свідком було виявлено 3 сліди на склі, яке стояло під стіною , а потім за допомогою пензлика порошком коричневого кольору зафіксував виявлені на склі сліди . На запитання головуючого про те , чому два сліди пальців рук на липкій стрічці оброблені коричневим порошком , а один чорним , слідчий відповів : « Можливо , було брудне скло» .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав , що якось взимку працівниками поліції його було запрошенго в якості понятого під час проведення огляду будинку , де покрали батареї . Свідок перед цим гостював у кума та випив 1 л пива , повертаючись додому побачив працівника поліції , який і запропонував бути присутнім при проведенні слідчої дії . Свідок не казав працівнику поліції про те , що він перебував в стані алкогольного сп`яніння . Свідок заперечував , що він був п`яним , але на питання учасників судового засідання , на які не міг відповісти , він пояснював тим , що пив пиво і не пом`ятає . Прибувши до необхідного будинку в с.Кам`янка Менського району всі присутні підійшли до вікна будинку , де не було шибки, заходили в двір з сторони городу . Слідчий сам заліз у хату через розбите скло , всі інші учасники слідчої дії залишилися стояти на вулиці , а потім слідчий показав присутнім шматок скла та сказав , що не вистачає однієї батареї опалення під вікном , через яке він залазив . До того , як скло опинилося в руках слідчого , свідок його не бачив в приміщенні кімнати , в яку він зазирав через розбите скло у вікні . Потім слідчий намазав порошком скло , щось трусив , а потім клеїв один шматок липкої стрічки . Про те , чи підписував він протокол , свідок не пам`ятає , але коли йому для огляду надали конверт та аркуш паперу , на якому наклеїні сліди пальців рук, свідок зразу впізнав свої підписи . Чи підписував протокол огляду свідок ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 не пам`ятає . Свідок ОСОБА_13 показав , що на листок паперу слідчий наклеював один шматок липкої стрічки , де були сліди пальців рук , на запитання головуючого , про те чому їх виявилося три , свідок не зміг відповісти .

Оцінюючи письмові докази , суд прийшов на наступного :

із заяви потерпілого ОСОБА_6 слідує, що останній просить прийняти міри до невстановленої особи, яка здійснила крадіжку семи секцій батареї опалення та чавунної плити з будинку по АДРЕСА_3 (а.с.60),

з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що 06.01.2018 внесено відомості до єдиного реєстру з приводу розбиття віконного скла, проникнення до будинку та викрадення семи секцій батарей опалення у ОСОБА_6 (а.с.59),

із протоколу огляду місця події від 26.01.2018 слідує, що під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_3 встановлено, що в кімнаті будинку, де розташована груба на ній відсутня чавунна плита, також в кімнатах будинку наявні вікна, одне з яких забито плівкою, під вікнами проходять труби опалення, але відсутні батареї опалення (а.с.64-66),

із висновку судово-товарознавчої експертизи № 1147-1149/18-24 від 02.03.2018 слідує, що вартість семи чавунних семисекційних радіаторів МС 140 500мм з урахуванням зносу станом на жовтень листопад 2017р складає 6002,50 грн., вартість чавунної плити розміром 500х700 мм СЧ-20, вагою 12 кг з урахуванням зносу станом на жовтень листопад 2017 р складає 228,40 грн; середня ринкова вартість брухту чорного металу вагою 10 кг станом на жовтень листопад 2017 складає 38,00 грн (а.с.69-71),

відповідно до інформації з медичного висновку від 21.03.2018 року , обвинувачений ОСОБА_3 страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Потребує лікування від алкоголізму ( а.с. 95)

Відповідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Щодо інформації , отриманої від свідків ( зі сторони обвинувача ) :

Свідки : ОСОБА_15 та ОСОБА_10 підтвердили , що обвинувачений при проведенні слідчої дії слідчого експерименту , на якій вони були присутні в якості понятих , розказав та показав як він скоював злочин .

Свідок ОСОБА_11 підтвердив , що оперуповноважений ОСОБА_7 спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_3 09.06.2018 , без дозволу суду , в період , коли кримінальне провадження щодо цієї особи перебувало в Менському районному суді .

Свідок ОСОБА_12 підтвердив , що слідчий оглядав місце пригоди будинок , що належить потерпілому ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 разом з 2 понятими та оперуповноваженим ОСОБА_8 . При цьому , слідчий в будинок заліз через вікно і був там сам , а всі інші на вулиці . Місце , де знаходилося скло , на якому було виявлено сліди рук слідчий не показував . Колір порошка , яким слідчий обробляв скло було білого кольору , від чого і скло стало білим . ( таке твердження дає суду можливість з сумнівом ставитись до його показань , та сумніватися в його фізичній присутності при обробленні магнітним порошком скла ) . Також свідок послався на наявність однієї стрічки зі слідами пальців рук розміром приблизно 10х10 см. , яка була наклеїна в таблиці до протоколу ( але в протоколі було 3 стрічки розмірами 34х38 мм, 36х38 мм та 38х40 мм , відповідь свідка дає підстави суду сумніватися в правдивості його показів , а також в тому , чи були взагалі наклеїні стрічки зі слідами в момент підпису свідком таблиці , яку він підписував в сільській раді , за місцем своєї роботи , а не при огляді місця пригоди в АДРЕСА_3 ) .Свідок підтвердив , що протокол , таблицю та конверт він підписував не в день проведення огляду місця пригоди , а іншого дня , а також те , що це було не біля хати по АДРЕСА_3 , а в іншому місці по місцю його роботи Сахнівська сільська рада Менського району Чернігівської області , куди привезли перелічені документи працівники поліції .

Свідок ОСОБА_7 не заперечував , що він без дозволу суду відвідував обвинуваченого ОСОБА_3 в приміщенні ізолятора тимчасового тримання № 4 Менського ВП , в період , коли кримінальне провадження щодо викрадення у ОСОБА_6 перебувало в суді . Спілкувався він з обвинуваченим на прохання сестри обвинуваченого з приводу передачі для останнього . ( обвинувачений ОСОБА_3 в своїх показаннях щодо не визнання вини в судовому засіданні зазначав , що працівник поліції ОСОБА_8 приходив до нього в ізолятор тимчасового тримання та продовжував схиляти до зізнння у злочині , якого він не вчиняв).

Свідок ОСОБА_14 показав , що скло , на якому він виявив сліди пальців рук стояло під стіною . В будинку при огляді місця пригоди був він сам , інші учасники огляду : двоє понятих та оперуповноважений ОСОБА_8 були на вулиці . Не запрошував інших учасників огляду місця приходи до будинку так як вважав , їм і так буде все видно . Слідчий стверджував , що використовував магнітний порошок коричневого кольору .

Щодо інформації отриманої з письмових доказів :

із протоколу огляду місця події від 26.01.2018 слідує, що під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_3 встановлено, що в кімнаті будинку, де розташована груба на ній відсутня чавунна плита, також в кімнатах будинку наявні вікна, одне з яких забито плівкою, під вікнами проходять труби опалення, але відсутні батареї опалення (а.с.64-66) . Додатком до даного протоколу складена таблиця з трьома пото - жировими слідами пальців рук , які були вилучені на фрагменті скла з будинку по АДРЕСА_3 . При огляді даної таблиці в судовому засіданні було достеменно встановлено , що в таблиці наявні три сліди , серед який під номерами 1 і 3 мають коричневе забарвлення , що свідчить саме про такий колір порошку , яким слідчий обробляв поверхні шматка скла . А під номером 2 забарвлення порошку - чорне . Як слідує з експертного висновку № 244 від 28.02.2018 , сліди пальців рук під номерами 1 і 3 придатні до ідентифікації і залишені вони пальцями руки особи , дактилограма якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 . Сліди під № 2 ( той , який з іншим кольором чорним ) , непридатні для ідентифікації .

Органом дізнання не було доведено , що при огляді місця пригоди в будинку за адресою АДРЕСА_3 в інших місцях приміщення шукались пото-жирові сліди пальців рук .В протоколі огляду ним не зазначено температурний режим , який був в день огляду місця пригоди , а також при якому світлі було виявлено сліди , огляд проводився з 15.15 год до 16.00 год зимового часу , в будинку , який оглядався ніхто не мешкає , мережа електроживлення в ньому відсутня . Вимогою до оформлення виявлених пото-жирових слідів є їх фотографування , та необхідність описати їх у протоколі огляду . В протоколі повинно бути зазначено : на якому предметі виявлено сліди та їх місцезнаходження , розташування слідів на об`єкті , характер і стан поверхні об`єкта , вид сліду , розміри кожного сліду , які способи виявлення і фіксації використовувалися яким порошком було оброблено поверхню і які сліди були вилучені та куди долучені . Вилучені предмети зі слідами рук повинні бути певним чином упаковані . Існує загальне правило про те , що слідчий або спеціаліст повинні уникати застосування порошків з метою виявлення слідів на місці події : краще не використовувати ніяких порошків з метою виявлення слідів , а вилучати предмети цілими разом з виявленими слідами . Якщо немає іншої можливості у виявленні та вилученні слідів , то виникає необхідність у їхньому копіюванні або застосуванні дактилоскопічних порошків . ( Як стало відомо в судовому засіданні шмат скла не вилучався , розмір його не описувався , а також розташування слідів на склі не фіксувалися в протоколі огляду місця пригоди ) . Після нанесення порошку і обробки їм поверхні предмета , на якому виявлений потожировий відбиток , порошок необхідно акуратно , не пошкоджуючи слід, видалити . Це можливо зробити простим струшуванням або здуваючи залишків порошку . Інші частки видаляються дактилоскопічним пензлем. При виявленні слідів пальців рук за допомогою сильно бруднячих порошків , наприклад форсуночної сажі або порошку граніту , що мають сірий або чорний колір , користуватися дактилоскопічним пензлем не рекомендується , так як кисть одночасно з видаленням надлишків порошку залишає на поверхні предмета дрібні траси , що утруднює подальше дослідження таких слідів ( як встановлено при огляді таблиці зі слідами два сліди оброблено коричневим порошком , а один, який не можна було ідентифікувати чорним , припустимо - сажа або граніт , в судовому засіданні слідчий не показав , що він користувався двома порошками , а також не розказав детально всю процедуру вилучення слідів , як того потребує ця робота . Про те , що було використано інший порошок для фіксаціїї сліду також нічого слідчим не було сказано . Крім того свідки , які були понятими : ОСОБА_13 під час огляду був в стані алкогольно сп`яніння і нічого не пам`ятає , а другий свідок - ОСОБА_12 підписував протокол , таблицю та конверт в Сахнівській сільській раді Менського району через кілька днів після проведення огляду).

Судом було ретельно оглянуто таблицю до протоколу огляду місця пригоди від 26.01.2018 , та акцентовано увагу на тому , що пото-жирові сліди, які були вилучені з місця пригоди мають досить чіткі папілярні узори , висота та ширина папілярних гребнів не зменшена , видні дрібні деталі узору. Суд акцентує увагу на тому , що злочин було скоєно в листопаді 2017 року , а виявлені сліди 26.01.2018 року . Спеціалісти в області дактилоскопії вважають , що висота та ширина папілярних узорів із часом зменшується , дрібні деталі узору у «старих» слідах не спостерігається .

Додатком до даного протоколу складена таблиця з трьома пото - жировими слідами пальців рук , які були вилучені з фрагменту скла в будинку по АДРЕСА_3 . При огляді даної таблиці в судовому засіданні було достеменно встановлено , що в таблиці наявні три сліди , серед яких під номерами 1 і 3 мають коричневе забарвлення , що свідчить саме про такий колір порошку , яким слідчий обробляв поверхні шматка скла . А під номером 2 забарвлення порошку - чорне . Як слідує з експертного висновку № 244 від 28.02.2018 , сліди пальців рук під номерами 1 і 3 придатні до ідентифікації і залишені вони пальцями руки особи , дактилограма якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 . Сліди під № 2 ( той , який з іншим кольором чорним ) , непридатні для ідентифікації .

Суд вважає , що протокол огляду місця події , фототаблиця до нього , таблиці зі слідами ( а.с.63-66) не можуть бути визнані належним та допустими , так як предмет , з якого слідчим було знято вказані пото-жирові сліди пальців рук ніхто з понятих раніш як в руках слідчого не бачив , понятий ОСОБА_13 під час огляду був в стані алкогольного сп`яніння , про що він сам повідомив суду . Понятий ОСОБА_12 підписував всі документи не в день проведення огляду .

Із висновку експерта № 244 від 28.02.2018 слідує, що два сліди пальців рук розмірами 24х20 мм, 21х17 мм на таблиці до протоколу огляду місця події від 26.01.2018, проведеного за фактом крадіжки у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила. Один слід пальця руки розмірами 29х21 мм на таблиці до протоколу огляду місця події від 26.01.2018, проведеного за вищевказаним фактом, непридатний для ідентифікації за ним особи, що його залишила. Слід пальця руки розмірами 24х20 мм залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід пальця руки розмірами 21х17мм залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.76-83) , враховуючи , що судом визнано протокол огляду місця пригоди , таблицю з вилученими пото-жировими слідами недопустими доказами , тому , висновок експерта № 244 від 28.02.2018 року суд також визнає недопустимим .

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» (що цілком відповідає положенням доказового права ) будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня . У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими. Тобто, в другому значенні доктрина пов`язується з проблемою використання доказів, хоча і законних за формою, але збиткових за змістом .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19 березня 2018 року слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 розповів та показав, як на початку листопада 2017 року близько 03 год. 30 хв. він, взявши з собою лом, пішов до будинку, який розташований в с. Кам`янка Менського району, де побачив пошкоджене скло у вікні. Витягнув рештки скла руками, заліз через вікно до будинку, ломом відірвав батареї опалення, повикочував їх з будинку на город .

Суд критично ставиться до даного доказу і не може визнати його допустимим , так як в приміщення будинку залізли через вікно слідчий , оперуповноважений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 . Захисник і двоє понятих залишились на вулиці під вікном , тому суд має сумніви , щодо участі понятих та захисника при проведенні слідчої дії слідчого експерименту . В судовому засіданні понятий ОСОБА_6 показав , що проникнення до його будинку було не в те вікно , біля якого проводилось слідча дія , через це вікно особа виносила батареї опалення , які мають вагу 5070 кг. Потерпілий бачив сліди волочіння на підвіконні , але земля будь-яких деформацій не мала , тому можливо припустити , що батареї опалення не кидали з вікна , в якому отвір приблизно 40 см. в ширину. При проведенні слідчого експерименту не було органом дізнання з`ясовано яким чином обвинувачений витягав шибку скла з рами вікна , як самотужки відірвав та виносив сім чавунних семисекційних радіаторів . Сумнівів додає неякісна відео фіксація слідчої дії , яка втрачає можливість переглядати його з моменту , коли обвинувачений мав щось показати та розказати . А також не проведено демонстрацію можливості в утворений отвір вікна винести з будинку батареї вагою 50-70 кг. кожна . Слідчим не було з`ясовано механізм скоєння злочину , до того ж обвинувачений був позбавлений присутності захисника при проведенні даної слідчої дії .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив , що на досудовому слідстві до нього працівниками досудового розслідування здійснювався тиск як фізичний так і психологічний , його заставляли зізнатися у злочині , якого він не скоював , неодноразово поїли його горілкою, він як особа , що має захворювання на алкоголізм , вживав все , що йому пропонували і припав на пропозицію зізнання . Під час проведення слідчого експерименту оперуповноважений ОСОБА_7 йшов попереду обвинуваченого та показував йому куди йти , куди залазити , підказував що казати .

Після отриманої інформації від обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зобов`язав процесуального прокурора , що приймала участь в судовому засіданні провести перевірку інформації щодо застосування тиску на обвинуваченого під час досудового слідства .

За результатами призначеної перевірки було встановлено , що у обвинуваченого тілесних ушкоджень при огляді медичними працівниками 24.04.2018 не виявлено . Звернень до дня затримання (або після ) із тілесними ушкодженнями до КЗОЗ «Менська ЦРЛ» не було . Також головним лікарем вказаної лікарні повідомлено , при огляді обвинуваченого ОСОБА_3 08.08.2018 встановлено певне захворювання та рекомендовано лікування . Тілесних ушкоджень не виявлено . Щодо психологічно тиску , то матеріалами перевірки , які були надані в судовому засіданні прокурором , цей факт не було підтверджено . Згідно повідомленням начальника ІТТ №4 ГУНП ОСОБА_11 оперуповноважений ОСОБА_7 09.06.2018 відвідував обвинуваченого ОСОБА_3 з 09.10 до 09.25 год , в поясненнях, які він надав прокурору зазначено , що йому зателефонувала сестра обвинуваченого ОСОБА_3 та питала чого потребує її брат , тому він пішов в ізолятор тимчасового тримання та спілкувався з обвинуваченим .

Кримінальний процесуальний закон вимагає оцінки кожного доказу з точки зору достовірності , тобто рівень його правдивості та з`ясувати рівень довіри до нього суду .

Відповідно ст.12 Закону України « Про пепередне ув`язнення» , побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду , які здійснюють кримінальне провадження . В період , коли обвинувачений ОСОБА_3 перебував в ізоляторі тимасового тримання №4 Менського ВП ГУНП в Чернігівській області , а саме 09.06.2018 , він був етапований з ДУ « Чернігівськй слідчий ізолятор» для участі в підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженні , а тому родичі та інші особи мали право потрапити на побачення з обвинуваченим виключно за дозволом Менського районного суду , але такого дозволу видано не було . Тому перебування оперуповноваженого ОСОБА_7 в приміщенні ІТТ № 4 і спілкування з обвинуваченим є грубим порушення норм права , і тому суд припускає , що посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на тиск з боку працівника поліції ОСОБА_7 на предмет примушування у зізнання скоєння злочину могло мати місце .

Відповідно ст. 95 ч. 4 КПК України , суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях , які він безпосередньо сприймав під час судового засідання . Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями , наданими слідчому , прокурору , або посилатися на них .

Судом встановлено , що органом досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів , які б свідчили , про те , що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин , який йому було інкриміновано .

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ст.62 Конституції України , особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Органом досудового слідства не було в повній мірі перевірені покази обвинуваченого ОСОБА_3 та співставлені всі докази.

Відповідно ст. 373 ч.1 КПК України , виправдувальний вирок ухвалюється у разі , якщо не доведено , що вчинено кримінальне правопорушення , в якому обвинувачується особа , кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим , в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення .

Оцінюючи докази по справі , суд за внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному , повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом , прийшов до висновку , що доказів вини ОСОБА_3 не було здобуто , а об`єм обвинувачення у вчиненні ним злочину , передбаченого ст. 185 ч.3 КК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні .

Відповідно ст. 2 КПК України , завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура .

Кримінальне судочинство представляє собою одну з найважливіших та найскладніших форм реалізації правосуддя . Перш за все це полягає в тому , що результатом правосуддя може бути суттєве обмеження прав людини , тобто покарання .

Саме унеможливлення притягнення невинних осіб до відповідальності, та забезпечення права на захист являється основною метою принципу презумпції невинуватості , який в свою чергу є одним із основних засад дотримання прав людини в демократичному суспільстві .

Крім того , принцип презумпції невинуватості відображає право особи на незалежний та безсторонній суд , оскільки він являється одним із головних елементів справедливого судового розгляду та впливає на процес доказування , оскільки перекладає тягар відповідальності на сторону обвинувачення і доведення має бути по за розумним сумнівом .

Суспільство, що цінує добре ім`я і свободу кожної особи , не повинне визнавати винною людину у вчиненні злочину , якщо існують обґрунтовані сумніви щодо її вини .

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння .

Відповідно до тексту обвинувального акту, розмір шкоди визначений в сумі 6002 грн 50 коп. Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 11233,70 грн. , який на думку суду необхідно залишити без розгляду .

Речові докази: сліди рук, виявлені та вилучені під час огляду господарства за адресою АДРЕСА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження .

Процесуальні витрати понесені під час досудового розслідування слід віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід для обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати .

За клопотанням слідчого , яке було погоджено з процесуальним прокурором , 24.04.2018 до ОСОБА_3 Менським районним судом Чернігівської області було застосовано запобіжний захід тримання під вартою , який в подальшому продовжувався до 17 серпня 2018 року , до 10 жовтня 2018 року . 10 липня 2018 року набрав чинності вирок Менського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2018 року , яким ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання 2 роки позбавлення волі . Ухвалою Менського районного суду від 08 жовтня 2018 року було задоволено клопотання прокурора та тимчасово залишено ОСОБА_3 у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 370,371,373,374,КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину , передбаченого ст. 185 ч.3 КК України так як не встановлені достатні докази для доведення його винуватості .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду .

Процесуальні витрати понесені під час досудового розслідування слід віднести на рахунок держави.
Речові докази: сліди рук, виявлені та вилучені під час огляду господарства за адресою АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1