Справа № 405/7685/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації до 9 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, в особливо великому розмірі), і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. Визначено, що строк відбування покарання рахувати з 19.10.2017 року, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 час тримання під вартою в якості міри запобіжного заходу з 01.08.2016 року по 18.11.2017 року включно.

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому заявник просив суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнаний винним вказаним вище вироком суду РФ, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі цього вироку суду.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, про час, місце та дату розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій підтримав клопотання в повному обсязі та просив розгляд клопотання проводити без участі в судовому засіданні представника Міністерства юстиції України (а.п. 4,63).

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вироку Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, в особливо великому розмірі), і призначено покарання, із застосуванням ст.64 КК Російської Федерації, у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. Визначено, що строк відбування покарання рахувати з 19.10.2017 року, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 час тримання під вартою в якості міри запобіжного заходу з 01.08.2016 року по 18.11.2017 року включно (а.п. 5-40).

Відповідно до апеляційної ухвали Суду апеляційної інстанції Липецької області від 18.01.2018 року вирок Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін (а.п.41-44)

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 18 січня 2018 року (а.п. 45).

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Липецькій області». Початок строку відбування покарання 19.10.2017 року, кінець відбуття строку покарання 31.07.2025 рік (а.п. 48).

Згідно заяв ОСОБА_3 останній висловив бажання бути переданим в Україну для подальшого відбування покарання, правові наслідки передачі його до України для подальшого відбування покарання йому роз`яснені (а.п. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.

Остання відома адреса проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 (а.п. 58).

Як вбачається з Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із застосуванням інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), організованою групою, в особливо великому розмірі), що також є карними діяннями відповідно до чинного законодавства України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

В силу ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків санкція (тобто призначене покарання) може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно з її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.

Так, за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі (ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ) в Україні встановлена кримінальна відповідальність ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_3 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України. При цьому суд не вправі вдаватися в оцінку дій особи, встановлених вироком іноземної держави.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року. компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, отримано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції при застосуванні процедури зміни вироку суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КГІК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення воді, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1.якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України:

2.якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Щире каяття, сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає необхідним, дотримуючись вимог ч.4 ст.610 КПК України, призначити за ч.3 ст.307 КК України покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією зазначеної частини статті, а також не призначати додаткове покарання, передбачене ч.3 ст. 307 КК України.

Також, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться за правилами, встановленими ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України).

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З вироку Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 перебував під вартою з 01.08.2016 до набрання вироком законної сили (а.п. 67).

Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 01.08.2016 року по 17.01.2018 року включно підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку іноземної держави в частині процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Так, МЮУ просить у клопотанні вирішити питання про виконання вироку Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 процесуальних витрат, які згідно зазначеного вироку винагороди адвоката ОСОБА_4 в сумі 5 880 російських рублів та винагороди адвоката ОСОБА_5 в сумі 11 760 російських рублів.

З довідки ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Липецькій області» від 08.05.2018 №48/ТО/6-б/н, наданої суду видно, що виконавчі листи про стягнення з засудженого ОСОБА_3 процесуальних витрат в сумі 5 880 російських рублів (винагорода ОСОБА_4 ) та в сумі 11 760 російських рублів (винагорода адвоката ОСОБА_5 ) надійшли до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , однак не виконувались (а.п.51).

Відповідно до статті 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений.

Враховуючи викладене з ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати у вигляді витрат на правової допомогу (винагороди адвоката ОСОБА_4 та винагороди адвоката ОСОБА_5 ).

Так, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 30.11.2018 - 1 російський рубль = 0.42 грн., таким чином російських рублів, а загалом процесуальні витрати в сумі 17 640 (5 880 + 11 760) російських рублів = 7470,41 грн., що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь федерального бюджету РФ.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Привести вирок Совєтського районного суду м. Липецька Російської Федерації від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 01.08.2016, зарахувавши в строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року) строк попереднього ув`язнення з 01.08.2016 року по 17.01.2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати, що з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто на користь федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати у розмірі 7470,41 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6