ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/7149/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005585 від 22.06.2018,-
В С Т А Н О В И В:

14.12.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт трьох об`єктів житлової нерухомості - квартир, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , які належали померлому ОСОБА_4 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, щогрупою прокурорів Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22.06.2018 за № 0005585 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване такими обставинами.

22.06.2018 приблизно о 04-50 год. за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 8, під`їзд № 1, виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодження в ділянці голови. Відповідно до повідомлення Київського міського клінічного бюро судовомедичної експертизи основною причиною смерті ОСОБА_4 є відкритий перелом склепіння та основ черепу та кісток обличчя, категорія смерті насильницька. На даний час медична експертиза з питань визначення причин смерті не завершена.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 являється власником п`яти об`єктів нерухомого майна, серед яких три вищевказані квартири.

Згідно інформації приватного нотаріуса ОСОБА_5 13.06.2016 він посвідчив заповіт ОСОБА_4 , а 29.05.2018 він засвідчив справжність його підпису на заяві про скасування заповіту. Тобто ОСОБА_4 напередодні вбивства скасовано раніше складений ним заповіт.

Згідно показань свідка ОСОБА_6 ОСОБА_4 працював разом із нею у приватному будинку, доглядаючи собак.

Дружина загиблого ОСОБА_7 пояснила, що її чоловік протягом усього свого життя зловживав алкогольним напоями, вів себе агресивно, у зв`язку із цим вона вигнала його із дому. Після цього чоловік проживав у дочки і зятя, однак останні також його вигнали із дому. У травні 2018 р. вона, проходячи у парку «Інтернаціоналістів», побачила чоловіка, який сидів на лавці у стані алкогольного сп`яніння та в неохайному вигляді.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_4 за життя не було можливості самостійно набути у власність вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до показань єдиної дочки загиблого ОСОБА_8 три квартири у м. Києві фактично належать їй та її чоловіку ОСОБА_9 , проте вони були зареєстровані на батька, оскільки її чоловік займався підприємницькою діяльністю і хотів, щоб про них ніхто не знав. Батько з травня 2016 р. проживав з ними і останнім часом зловживав алкогольними напоями.

ОСОБА_9 відмовився відповідати на запитання щодо належності йому нерухомого майна, право власності на яке оформлене на його тестя.

У зв`язку із тим, що у власності ОСОБА_4 перебувала велика кількість цінних об`єктів нерухомості, на які згідно отриманої інформації право власності він самостійно набути не міг, і зважаючи на конфліктні стосунки останнього з родичами, основною версією вчинення вказаного злочину є вбивство з корисливих мотивів, з метою унеможливлення самостійно розпорядитися майном та подальшого оформлення права власності родичами в порядку спадкування чи іншим шляхом.

Отже існує обґрунтована підстава для перевірки причетності осіб, які перебувають у родинних стосунках із ОСОБА_4 , до його вбивства.

Крім того вищевказані квартири згідно вимог п. 6 ч. 2 ст.115 КК України виступають додатковим об`єктом кримінально протиправних дій та визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час існує ризик того, що вказане майно може бути відчужене в порядку отримання спадщини, а тому на нього необхідно накласти арешт.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Оскільки заявлене до арешту майно не вилучалося, з метою забезпечення арешту спадкоємці ОСОБА_4 про розгляд клопотання не повідомлялись.

Заслухавши прокурора та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, вважаю клопотання обґрунтованим з таких підстав.
22.06.2018 поблизу будинку АДРЕСА_4 виявлено труп ОСОБА_4 з ознаками насильницької смерті. За даними Київського міського клінічного бюро судовомедичної експертизи причиною смерті ОСОБА_4 став відкритий перелом склепіння та основ черепу та кісток обличчя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на ОСОБА_4 було зареєстровано значну кількість об`єктів нерухомого майна, серед яких три квартири у Києві, а саме: квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 .

Разом з тим ОСОБА_4 був лише номінальним власником зазначеного майна, яке фактично є власністю його зятя ОСОБА_9 .

На ґрунті пияцтва ОСОБА_4 його стосунки з дружиною погіршились, у зв`язку з чим у травні 2016 р. вона вигнала його з дому. Після цього ОСОБА_4 став проживати в родині дочки, однак і там стосунки не склалися. Останнім часом ОСОБА_4 фактично не мав постійного місця проживання, вів антисоціальний спосіб життя.

29.05.2018 ОСОБА_4 скасував раніше складений заповіт на ім`я дочки.

Сукупність вищенаведених фактів та даних дає достатні підстави припускати, що мотивом вбивства ОСОБА_4 могла бути користь, оскільки він як законний власник нерухомого майна міг розпорядитися ним на власний розсуд, без урахування інтересів дочки та зятя.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів, а відтак згідно з приписом ч. 3 ст. 170 КПК України таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

13.12.2018 прокурор виніс постанову про визнання квартир за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , речовими доказами.

Суд вважає вищевказану постанову прокурора обґрунтованою, оскільки з огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини та предмет доказування у цьому кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати,що заявлені до арешту квартири є об`єктами кримінально протиправних дій, тобто це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що спадкоємці ОСОБА_4 мають реальну можливість оформити свої спадкові права та вчинити дії щодо відчуження успадкованого майна, суд вбачає підстави для арешту квартир з метою забезпечення збереження речових доказів вважаючи такий захід забезпечення кримінального провадження розумним і співмірним його завданням.

Керуючись статтями 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти житлової нерухомості - квартири, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: