Справа № 461/442/19
Провадження № 1-кс/461/571/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

детектива НАБУ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 22 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000619 від 25.06.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що детектив не дослідила жодного факту, наведеного ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що детектив не дослідила які саме дії вчинили керівники прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу неналежного розслідування кримінальних проваджень та звернень заявника з цього приводу, чи відповідали вони інтересам служби і покладених на них обов`язкам. ОСОБА_3 зазначає, що детектив взагалі не допитала керівників прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно відомостей, наведених відносно них заявником. На думку заявника, детектив не встановила чи мав місце факт втрати частити матеріалів кримінального провадження, чи ні, і не навела жодного доказу, якій би спростовував твердження про це заявника, не встановила всіх слідчих та прокурорів, які причетні до розслідування наведених в заяві кримінальних проваджень, та не допитала їх з приводу наведених заявником відомостей, не дослідила матеріали, наведені в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, п`яти вказаних кримінальних проваджень, наглядових проваджень, матеріалів за зверненнями заявника до керівництва прокуратури Волинської області з метою підтвердження чи спростування фактів, на які посилається заявник. Оскільки, детектив не дослідила обставини кримінального провадження всебічно, повно і неупереджено, порушила вимоги ч.ч.1,2 ст.9 КПК України, що призвело до винесення незаконної постанови про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав. Надав аналогічні викладеним у скарзі пояснення. Просив скаргу задовольнити повністю та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги заперечила повністю. Зазначила, що детективом здійсненні всі необхідні слідчі та процесуальні дії, необхідні для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження. Зазначила, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та такою, що не підлягає скасуванню. Просила слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 та детектива НАБУ ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводилось розслідування кримінального провадження №0000619 від 25.06.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364 КК України.

22.12.2018 р. детективом Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях керівництва Волинської області, в тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Оскаржувана постанова мотивована тим що, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000619 від 25.06.2018 року не було здобуто доказів, які свідчать про наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Проте, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000619, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм Закону детективом Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивувала своїх висновків про відсутність в діях керівництва Волинської області, в тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, не надано аналізу дій останніх.
Крім цього, в постанові про закриття кримінального провадження описуються покази свідків працівників ГУ НП у Волинській області ОСОБА_14 та працівників прокуратури Волинської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Проте детективом ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження не надано аналізу та правової оцінки показань допитаних свідків.
Крім цього, відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідування за №0000619 внесено на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2018 р. Даною ухвалою слідчого судді зобов`язано службову особу НАБУ уповноважену на прийняття та ресєтарцію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення зареєструвати заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.04.2018 року.

Слідчим суддею встановлено, що в ході розслідування кримінального провадження №0000619 детективом не допитано працівників Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на яких заявник ОСОБА_3 вказував у заяві як на осіб, які ймовірно вчинили кримінальне правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки детективом всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова детектива має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування детективом не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України), не вживалися всі необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст.91, 92, 93 КПК України).
Частиною 1 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 22 грудня 2018 року винесена незаконно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що детективом не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
Крім Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову детектива Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 22 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000619 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1