УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року

м. Київ
справа № 415/4868/18

провадження № 51-2219ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Луганського апеляційного суду від 30 січня 2019 року,
встановив:
За вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 01 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст. 72 ККОСОБА_5 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення за період з 02 жовтня 2018 року по 01 листопада 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.

Луганський апеляційний суд ухвалою від 30 січня 2019 року змінив вирок місцевого суду в частині призначеного покарання. Призначив ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст. 72 ККОСОБА_5 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення за період з 02 листопада 2018 року по 30 січня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючисьна неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного засудженомупокарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі внаслідок суворості, просить змінити ухвалу апеляційного суду та застосувати ч. 1 ст. 75 КК.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі обмежився загальними фразами про порушення допущені, на його думку, апеляційним судом. Зокрема захисник не обґрунтував, у чому саме полягало допущене апеляційним судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та не вказав як це порушення вплинуло на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому його слід відносити до підстави для зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Також касаційна скарга захисника не містить жодних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.
Крім того, захисник ОСОБА_4 не навів обґрунтуваннящодо явної несправедливості призначеного засудженому апеляційним судом покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, 75 КК.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3