КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_6
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року закрито провадження по скарзі адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ТОВ «Спец-Електро» на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України в частині невнесення відомостей в ЄРДР за заявою від 21 червня 20148 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, в іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001841 за ч. 3 ст. 382 КК України вже розпочато (3 серпня 2018 року), а заява директора ТОВ «Спец-Електро» про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України не містить об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження, поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати частково ухвалу слідчого судді в частині невнесення заяви директора ТОВ «Спец-Електро» про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України, постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність прокурора генеральної прокуратури України ОСОБА_6 протиправною, скаргу ТОВ «Спец-Електро» задовольнити частково, зобов`язати уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести заяву директора ТОВ «Спец-Електро» від 21 червня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР за ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України та розпочати досудове розслідування.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 щодо можливості відкриття апеляційного провадження стосовно поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, яка просила відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки КПК України не передбачено право особи на оскарження ухвал слідчих суддів за результатами розгляду справи, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Верховного суду м. Києва від 3 березня 2016 року, поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.
Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК, кореспондується із положеннями статті 24 КПК й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.
Офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012).
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Пунктом 8 ст. 129 Конституції України передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Проте, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, але не перелік рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Такий перелік закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі.

Так, частиною 3 ст. 307 КПК України регламентовано, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Також в апеляційному порядку, відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про повернення скарги або відмову у відкритті провадження.

Зазначені положення передбачені й ч. 2 ст. 309 КПК України.

Крім того, частиною першою ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко регламентований та визначений перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді, якою провадження по скарзі на бездіяльність прокурора в частині невнесення відомостей за заявою в ЄРДР закрито, а в іншій частині в задоволенні скарги відмовлено, до вказаного переліку не входить, а тому не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, може бути оскаржена в апеляційному порядку, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суд відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги, колегія суддів доходить висновку про відмову у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 376, ч. 4 ст. 399 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року, якою закрито провадження по скарзі адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які діють в інтересах ТОВ «Спец-Електро», на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України в частині невнесення відомостей в ЄРДР за заявою від 21 червня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а в іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3