ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001148 від 22.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого: вироком від 24.01.2003 року Ленінського районного суду м. Чернівці за ст.ст. 196 ч.2, 342 ч.2, 345 ч.1, 345 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки; вироком від 05.12.2007 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. ст. 345 ч.2 296 ч.1, 70,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; вироком від 30.12.2009 року Садгірського районного суду м. Чернівці за ст.ст.296 ч.3, 309 ч.1, 70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком від 12.12.2013 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 286 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком від 23.12.2015 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.1, 70 КК України до 1 року позбавлення волі; вироком від 27.12.2016 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.12.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 725/5757/18
Провадження №11-кп/822/60/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:
На вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 грудня 2018 року прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі. Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не врахував відомості про особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_5 заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому не відшкодував, є наркозалежним, неодноразово засуджений за умисні корисливі злочини. На думку апелянта, таке неврахування призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вирок суду підлягає скасуванню.

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді п`яти місяців арешту. Строк відбуття покарання встановлено рахувати з моменту його затримання. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_11 шкоду, завдану злочином у розмірі 1193 грн. 00 коп. Прийнято рішення щодо речових доказів по справі.

Згідно вироку районного суду, 21.09.2018 року в період часу з 13 год. 53 хв. по 13 год. 56 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Нива», розташованого по вул. Головній,143 в м. Чернівці, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переконавшись, що діє непомітно для відвідувачів та співробітників магазину, таємно викрав з стелажів торгового залу солодощі, а саме: шоколад «Мілка» 100 г., з кремовою начинкою та печивом «Орео» в кількості 6 штук, загальною вартістю 143 грн. 10 коп., шоколад «Мілка» 300 г., зі шматочками печива «Орео», в кількості 9 штук, загальною вартістю 552 грн. 15 коп., шоколад «Мілка» 90 г., без додатків, в кількості 12 штук, загальною вартістю 193 грн., шоколад «Мілка» 90 г., з наповнювачем полуниця, в кількості 19 штук, загальною вартістю 305 грн. 58 коп., чим завдав своїми діями матеріальної шкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 на загальну суму 1193 грн. 83 коп., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись ним на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, вислухавши учасників засідання в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КК України, а саме визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 учасниками кримінального провадження не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Вирішуючи питання стосовно призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п.3 ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Ці обставини, на думку, колегії суддів, судом першої інстанції враховані повною мірою.
Так, районний суд при вирішенні питання щодо призначеного покарання ОСОБА_5 , врахував, що він вчинив злочин середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, визнав цивільний позов, раніше неодноразово засуджений, у тому числі і за умисні корисливі злочини, непрацюючий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Синдром залежності від опіоїдів. Вживання алкоголю, каннабіоїдів, амфетамінів зі шкодою для здоров`я», у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, характеристику з місця проживання, згідно якої на ОСОБА_5 скарг не надходило та компрометуючих матеріалів не зареєстровано.

Крім того, районним судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин.

Колегія суддів враховує, що більшість судимостей ОСОБА_5 зняті або погашені у встановленому законом порядку. Обвинуваченому ОСОБА_5 вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння не інкримінується. Згідно Міжнародного класифікатору хвороб, затвердженого ВООЗ, наркозалежність є хворобою, а тому колегія суддів не погоджується з апелянтом, що перебування на обліку в ЧОНД може впливати на посилення покарання.

Також колегія суддів враховує той факт, що майно, яке викрав ОСОБА_5 це шоколад, а також спосіб, в який обвинувачений розпорядився ним після викрадення (спожив у їжу та роздав дітям).

Беручи до уваги зазначені обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що покарання, призначене ОСОБА_5 вироком районного суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора не можуть бути підставою для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки судом першої інстанції при ухваленні вироку були враховані всі обставини вчиненого кримінального правопорушення. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку і прийняв обґрунтоване рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 грудня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який утримується під вартою протягом трьох місяців з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

19.02.2019 року
(дата засвідчення копії)