Справа №№ 148/1159/18
В И Р О К
Іменем України

21 грудня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця с. Зарічне, Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 08.04.2005, Тульчинським р/с по ст. 15 ч.2, 185, 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 23.01.2006, Тульчинським р/с по ст. 186 ч.2, 71КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 31.07.2009, Тульчинським р/с по ст. 152 ч.2, 129, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.10.2017, Тульчинським р/с по ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим Тульчинським районним судом Вінницької області 24.05.2017 за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, маючи не зняту і не погашену судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин:

22.03.2018, близько 09:00 год., він перебуваючи в приміщенні будинку, де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований в АДРЕСА_2 в приміщенні однієї із кімнат побачив в кишені куртки ОСОБА_5 грошові кошти і у нього виник умисел на їх крадіжку. Після чого ОСОБА_4 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що власник грошових коштів ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_6 спали, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, шляхом вільного доступу дістав з кишені куртки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3500 гривень, які помістив до своєї кишені та покинув приміщення будинку, а викрадені грошові кошти в подальшому витратив на власні потреби та продукти харчування, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, і суду показав, що всі обставини зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Крадіжку коштів в сумі 3500 грн., він дійсно здійснив перебуваючи в будинку потерпілого. На час розгляду справи шкоду не відшкодував. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, а також те, що після відбування покарання, останній на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту, яке останній повинен відбувати. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з часу звернення вироку до виконання та його затримання.

Стосовно запобіжного заходу, суд враховуючи позицію сторін, вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 185 ч.2 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 в установленому законом порядку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя