Справа № 273/374/19
Провадження № 1-кп/273/97/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 26 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Неркін Гетащен, Мартуніського району, Республіки Вірменія, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, вірмена, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, освіта повна загальна середня, фізична особа підприємець, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.12.2018 близько 23 год.10 хв. у кафе-барі «Зодіак» по вул.Соборній, 9 в м.Баранівці, Житомирської області, між ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_5 виникла суперечка на ґрунті особистих неприязних стосунків.

Будучи ображеним діями ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вирішив спричинити йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел без розриву в часі, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося у зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, достовірно знаючи, що конфлікт відбувається в громадському місці, в присутності інших людей, діючи з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 та наніс йому один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу. Коли ОСОБА_6 піднявся, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, взяв його обома руками за одяг в області грудей та, застосовуючи фізичну силу, кинув на підлогу. Дочекавшись, коли ОСОБА_6 підніметься з підлоги, ОСОБА_4 знову наблизився до нього та наніс йому один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 знову взяв руками за одяг ОСОБА_6 та, застосовуючи фізичну силу, потягнув на себе, у результаті чого той впав на коліна на підлогу.

Хуліганські дії ОСОБА_4 порушили роботу закладу відпочинку та відпочинок інших відвідувачів.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця на поверхні лівого колінного суглоба, який належить до легких тілесних ушкоджень, а також синця навколо лівого ока з переходом у вилично-вискову ділянку зліва, крововиливу в кон`юнктиву лівого ока зовні від рогівки, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та всі обставини вказані в обвинувальному акті, щиро каявся, просив суворо не карати. Цивільний позов визнав частково та пояснив, що може сплати 10тис. грн., так як має на утриманні четверо дітей та хвору матір.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, підтримав цивільний позов в повному обсязі, просив його задовольнити
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачений діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Баранівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», згідно якої оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, як і ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує характеризуючи дані щодо обвинуваченого, де відповідно до характеристики з Баранівської міської ради від 26.12.2018 року обвинувачений характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, на утриманні має четверо дітей.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 296 КК України - у виді штрафу.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК України.
Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Матеріальні витрати на лікування потерпілого підтверджується відповідними чеками, які містяться в матеріалах справи.
Тому суд прийшов висновку, що заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана потерпілому ОСОБА_5 в сумі 3445,83 грн. підлягає задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК України суд зазначає наступне.
Так, заявлений позов обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 є потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Позивач вважає, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , що полягали у побитті ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 20000 (двадцять тисяч) грн. з огляду на наступне.
Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень він переніс фізичний біль і моральні страждання, через синці на обличчі і крововилив в рогівку ока був позбавлений можливості спілкуватися з друзями, займатися доставкою товарів належні йому магазини.
Таким чином, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, зважаючи на характер правопорушення, а саме те, що злочин має невеликий ступінь тяжкості, яким спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_5 , з врахуванням глибини та тривалості завданих душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, суд вважає, що цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 12000 грн. (дванадцять тисяч) гривень моральної шкоди.
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: два оптичні диски із відеозаписами з камер відеоспостереження кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що по вул. Соборна, 9 в м. Баранівка, Житомирської області у відповідності до вимог ст. 100 КПК України залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину у порядку ст. 128 і ст. 129 КПК України задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в розмірі 3 445 (три тисячі чотириста сорок пять) грн. 83 коп. та моральну шкоду завдану злочином в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1