Дата документу 17.01.2019 Справа № 317/3295/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/526/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/3295/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст.164 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000829, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, ФОП, одруженого, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000829 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КК України повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000829 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Під час підготовчого судового засідання районний суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 291, 293 КПК України, що призведе до порушення права ОСОБА_9 на захист.

В матеріалах справи відсутня розписка підозрюваного про отримання обвинувального акта. При цьому, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей щодо причин невручення обвинувального акта ОСОБА_9 в день ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження. Жодні акти або протоколи для фіксування відмови від отримання обвинувального акта обвинуваченим та його захисником до матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення не надані.

Стороною обвинувачення до матеріалів справи не надано також жодних повідомлень або викликів на адресу ОСОБА_9 та його захисника про необхідність прибути до прокурора для отримання обвинувального акта в порядку, визначеному ст.ст. 135, 136 КПК України.

Крім того, нормами КПК України не передбачено прямих повноважень слідчого щодо вручення підозрюваному копії обвинувального акта, а в матеріалах кримінального провадження відсутній будь-який документ, яким прокурор уповноважив слідчого ОСОБА_12 на вчинення цих дій.

За таких обставин суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яка не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та ст. 412 КПК України. Вказує, що з метою недопущення порушень прав обвинуваченого на захист, стороною обвинувачення поштовим зв`язком адвокату та підозрюваному були направлені копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, про що свідчать відповідні квитанції стосовно поштового відправлення й опису про зміст поштового відправлення. Одержання підозрюваним копій процесуальних документів є його правом, а тому участь захисника при їх безпосередньому одержанні не є обов`язковою. Відмова підозрюваного від отримання обвинувального акта також не є процесуальною дією, а тому фіксація у протоколі вказаних обставин не потрібна, до того ж ці обставини зафіксовано слідчим на відео, яке було надано на огляд суду. Стосовно невручення ОСОБА_9 обвинувального акта, зазначає, що він добровільно відмовився від його отримання. Крім того, у разі неотримання обвинуваченим копії обвинувального акта, суд відкладає судове засідання для забезпечення його права на захист (ознайомлення із зазначеним документом).

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В апеляційній скарзі потерпіла не погоджується з висновками суду з тих підстав, що невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України судом першої інстанції не встановлено, оскільки він взагалі не досліджувався. Зазначає, що КПК України не встановлює порядку оформлення відмови особи від отримання копії обвинувального акта. В матеріалах кримінального провадження наявний відеозапис вручення обвинуваченому ОСОБА_9 копії обвинувального акта, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 тримає в руках обвинувальний акт та чутно як він в ході розмови з його захисником говорить їй, що він зараз тримає в руках обвинувальний акт. Більш того, обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував факт вручення йому обвинувального акта за місцем його проживання, але вважав таке вручення незаконним за відсутності захисника, поза межами відділу поліції, о 8 годині ранку в суботу. Натомість, одержання підозрюваним копій процесуальних документів є його правом, тобто не є процесуальною дією відповідно до вимог КПК України, а тому участь захисника при їх безпосередньому одержанні не є обов`язковою. Так само КПК України не встановлює, що обвинувальний акт має вручатись тільки у відділі поліції та в певний день та час. Відмова підозрюваного від отримання обвинувального акта не є процесуальною дією, тому фіксація у протоколі вказаних обставин не потрібна. У рапорті слідчого ОСОБА_13 зафіксовано факт отримання обвинуваченим ОСОБА_9 обвинувального акта, та те, що за рекомендаціями його захисника він відмовився від підпису у розписці про отримання. До того ж, матеріали кримінального провадження містять докази направлення обвинуваченому та його захиснику обвинувального акта на адреси їх місця проживання, реєстрації та місцезнаходження, а також на електронну адресу. Крім того, апелянт зазначає, що невручення обвинувального акта та інших документів обвинуваченому та захиснику не виключає можливості вручення цих документів прокурором безпосередньо в суді під час підготовчого судового засідання, а тому в даному випадку це не є підставою для повернення обвинувального акта.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарг; прокурора, яка підтримала апеляційні скарги; потерпілу та її представника, які також прохали задовольнити апеляційні скарги; обвинуваченого та його захисника, які вважали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та заперечували проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали провадження та вислухавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_7 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з приписів закону, встановлених ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, у тому числі, і про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги, які висуваються до обвинувального акта.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

Обвинувальний акт у вказаному провадженні підписаний слідчим і затверджений прокурором, в ньому зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченого та місце його проживання, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, до нього надані документи, передбачені ч. 3 ст. 291 КПК України.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що підставою щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, слугувало те, що до обвинувального акта не було надано розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта (порушення п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України).

Однак, колегія суддів вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є помилковими, адже до обвинувального акта додані супровідні листи про направлення копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику поштовим зв`язком разом з квитанціями стосовно поштового відправлення та описом про зміст поштового відправлення. Крім того, в матеріалах провадження міститься DVD-R диск з відео, на якому зафіксований факт відмови підозрюваного ОСОБА_9 від отримання обвинувального акта.

Стороною обвинувачення в цій частині були виконані вимоги процесуального закону, однак підозрюваний своїми правами не скористався та у вказаній ситуації фактично цими правами зловживав.

Крім того, згідно з п. 15 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право одержувати копії процесуальних документів, що відповідно до ст. 103 КПК України не є процесуальною дією, а тому участь захисника при їх безпосередньому одержанні не є обов`язковою.

Так само, кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено, що обвинувальний акт повинен вручатись у відділенні поліції у певний день та час та не може бути врученим поза його межами. Не передбачена кримінальним процесуальним законодавством і фіксація у протоколі факту відмови підозрюваного від отримання обвинувального акта.

Не є підставою для повернення обвинувального акта і його вручення не уповноваженою, на думку сторони захисту і суду, особою, оскільки це не стосується вимог кримінального процесуального закону, які висуваються до змісту такого процесуального документу.

До того ж, під час підготовчого судового засідання головуючий суддя має пересвідчитися чи отримав обвинувачений копію обвинувального акта та, якщо не отримав, для забезпечення його права на захист (вручення та ознайомлення із зазначеним документом) суд повинен відкласти судове засідання.

Судова колегія звертає увагу на те, що вимоги законодавства щодо обвинувального акта чітко визначені у ч.ч. 1, 2 ст. 291 КПК України, істотні порушення яких і тягнуть за собою повернення такого акта, а дрібні недоліки, які за своєю суттю не перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду, не можуть розглядатися як такі, що свідчать про невідповідність зазначеного процесуального документа вимогам закону.

Крім того, КПК України передбачає повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає його вимогам, і не передбачає його повернення для усунення порушень вимог цього Закону.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не було допущено порушення права на захист ОСОБА_9 , як про це стверджує сторона захисту, яке б давало підстави для прийняття рішення про повернення обвинувального акта, і тому не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної вагомої підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбаченим ст. 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000829 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КК України повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області для усунення порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Запорізького районного суду Запорізької області.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4