Справа № 536/170/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0001040, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка):

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцем: с. Пришиб, Кременчуцького району Полтавської області,українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженим, не працюючим, є учасником бойових дій, проживаючим та зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме дерев породи «Сосна», що знаходилися поблизу с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, з метою їх подальшої реалізації.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, 10.12.2018, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_6 , якого заздалегідь запевнив у правомірності своїх дій, прибув на територію Пришибської сільської ради Кременчуцького району, на землі комунальної власності, поблизу с. Пришиб Кременчуцького району, де, діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою ручної пилки, спиляв 3 дерева породи «Сосна», які були висаджені Пришибською сільською радою згідно цільової програми «Заліснення земельних угідь Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на період 2015 року» та перебували на балансі Пришибської сільської ради, вартістю 800 грн. за одне дерево, на суму 2400 грн.. Після чого, ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд .

Продовжуючи свої злочинні дії, 11.12.2018, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_6 , якого заздалегідь запевнив у правомірності своїх дій, прибув на вищевказане місце, де, діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою ручної пилки, спиляв 3 дерева породи «Сосна», які були висаджені Пришибською сільською радою згідно цільової програми «Заліснення земельних угідь Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на період 2015 року» та перебували на балансі Пришибської сільської ради, вартістю 800 грн. за одне дерево, на суму 2400 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14.12.2018, у денний час, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_6 , якого заздалегідь запевнив у правомірності своїх дій, прибув на вищевказане місце, де, діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою ручної пилки, спиляв 3 дерева породи «Сосна», які були висаджені Пришибською сільською радою згідно цільової програми «Заліснення земельних угідь Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на період 2015 року» та перебували на балансі Пришибської сільської ради, вартістю 800грн. за одне дерево, на суму 2400 грн.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 10.12.2018 по 14.12.2018 загалом таємно викрав дерева породи «Сосна», які перебували на балансі Пришибської сільської ради, вартістю 800грн. за одне дерево, у кількості 9 шт., чим спричинив Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області матеріальну шкоду на загальну суму 7200 грн.

31 січня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій останнього ч. 1 ст. 185 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Сторони угоди дійшли згоди на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просив затвердити укладену угоду про примирення від 31 січня 2019 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілого про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення. укладеної 31 січня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України, узгоджене сторонами в угоді про примирення, а саме у виді 80 годин громадських робіт.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України та ч.1 ст. 185 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2019 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0001040, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Речові докази по справі:

- дерево породи «сосна» у кількості 9 шт. залишити за належністю Пришибській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області.

- пилу ручну «ножовка» по дереву знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1