ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1778/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
у Дарницькому районному суді м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених КПК та те, що прокурор заявила клопотання про надання часу для узгодження позиції щодо зміни обвинувачення.

Вказане клопотання захисника підтримали обвинувачений та потерпілий. Прокурор уважала за необхідне змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).
Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення Мамедов проти Росії).
Крім того, у судовому засіданні прокурор також не заперечувала про можливість задоволення клопотання захисника та зміни запобіжного заходу на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою
Не було доведено в суді та надано відповідних доказів, що обвинувачений може якимось чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи, що судом уже досліджені всі письмові докази, допитані свідки та потерпілий, вчинити інший злочин, продовжити злочину діяльність чи уникати суду.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника, змінивши обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177-179, 194 КПК України, суд
у х в а л и в:
клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк обов`язків встановити до 25 лютого 2019 року включно
Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з під варти в залі суду негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя