Справа № 361/8559/18
Провадження № 1-кп/361/279/19
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
18 січня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених: - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0004527 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 листопада 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Сніжне Донецької області, із неповною середньою освітою, вдови, офіційно не працюючої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Києва, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, при таких обставинах.
Судом визнано доведеним, що 04.11.2018 року близько о 23 год. 50 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, діючи разом та перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, за адресою:
АДРЕСА_3 , діючи умисно та з корисливих мотивів, упевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу викрали з підлоги однієї із кімнат вищевказаного будинку наступні речі, які належали потерпілому ОСОБА_4 , а саме: перфоратор марки «Маkita» моделі «НК 2470» вартістю 1656 грн. 67 коп. та шуруповерт марки «Меtаbо» моделі «Power Maxx BC Quick», вартістю 2466 грн. 67 коп.
В подальшому, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 із викраденим майном покинули місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4123 грн. 34 коп.
Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, за попередньою змовою, діючи спільно, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, а саме в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та з корисливих мотивів, упевнившись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, 05.11.2018 року близько о 02 год.15 хв., повторно, таємно викрали із кімнат цього ж будинку належні потерпілому ОСОБА_4 , кутову шліфувальну машинку марки «Маkita» моделі «GА9020S», вартістю 1893 грн. 33 коп., шліфувальну машинку (малу) марки «Маkita» моделі «GА5030», вартістю 833 грн. 33 коп., дискову пилу марки «Маkita» моделі 5704R, вартістю 2199 грн. 67 коп.
В подальшому, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із викраденим майном покинули місце вчинення злочину, завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 4926 гривень 33 коп.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 9049 грн. 67 коп.
Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в скоєному розкаялися, визнали повністю свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснили, що вони дійсно 04.11.2018 року приблизно о 23 год. 50 хв. та 05.11.2018 року приблизно о 02 год. 15 хв. вдвох, таємно викрали електроінструменти марки «Маkita» із будинку АДРЕСА_3 належні ОСОБА_4 . Викрадені інструменти вони здали в ломбард в м. Києві, а вирученими коштами розпорядились на власний розсуд.
Про скоєне сильно жалкують, завдану ними майнову шкоду потерпілому зобов`язуються відшкодувати в найкоротший термін.
Просили не карати їх суворо, оскільки свою вину визнали повністю і щиросердечно розкаялися, просили вибачення у потерпілого, та просили надати шанс на виправлення запевняючи, що подібного більше у їхньому житті не буде.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за себе повідомили, що вони раніше не судимі, мають постійне місце проживання де проживають разом.

Покази обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності їхньої позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують їх особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованих їм злочинах, внаслідок яких потерпілому ОСОБА_4 завдано майнову шкоду.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили два таємних викрадення чужого майна, тобто (крадіжки), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб і такі їхні дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тому вони повинні нести відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особи обвинувачених.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 суд, відповідно до п. п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає їхнє щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів тому, що під час досудового слідства та суду вони вільно дали вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті, які в значній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочинів, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинені нею злочини відносяться до категорії середньої тяжкості, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією її від суспільства, думку потерпілого, який також просив призначити не суворе покарання, фактичні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчинених нею злочинів, дані про її особу, що вона, визнала свою вину повністю та щиросердечно розкаялася в скоєному, має постійне місце проживання де проживає разом із своїм сином, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вказані обставини є виключними та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_5 як особа не є небезпечним для суспільства.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинені ним злочини відносяться до категорії середньої тяжкості, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, думку потерпілого, який також просив призначити не суворе покарання, фактичні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчинених ним злочинів, дані про його особу, що він, визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, має постійне місце проживання де проживає разом із своєю матір`ю, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Зазначені обставини є виключними та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_6 як особа не є небезпечним для суспільства.

Враховуючи всі перераховані обставини, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованих їм злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, при цьому суд приймає до уваги і поведінку обвинувачених після вчинення ними злочинів та їхню поведінку в суді, яка свідчить, що вони зробили для себе належні висновки, а саме не ставати на злочинний шлях, а тому вважає, що їхнє виправлення можливе без реального відбування при звільненні з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на них певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, проаналізувавши поведінку обвинувачених після вчинених ними злочинів, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, прийшов до висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для їхнього виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує солідарно з обвинувачених на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обранні вказаним особам до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців.
Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий строк на 2 (два) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.
ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_6 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.
Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи за № 12-4/1946 від 23.11.2018 року.

Речові докази: перфоратор марки «Makita» моделі «HR 2470», шуруповерт марки «Metabo» моделі «Power Maxx BC Quick», кутову шліфувальну машинку марки «Makita» моделі «GA9020S», кутову шліфувальну машинку (малу) марки «Makita» моделі «GA5030», дискову пилу марки «Makita» моделі «5704R», вважати повернутими власнику
ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили дозволити йому ними користуватись та розпоряджатись.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1