У Х В А Л А

24.01.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю потерпілої (заявника) ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2016 року в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла ОСОБА_2 звернулася в суд з клопотанням, згідно з яким з метою виконання вироку суду просить скасувати ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2016 року, постановлену за її заявою про забезпечення позову, згідно з якою накладено арешт на належне на праві власності ОСОБА_3 майно.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та частково задоволене її цивільний позов. Вирок суду набрав законної сили 13.02.2018 року після перегляду його апеляційною інстанцією. Вона отримала та передала на виконання до приватного виконавця ОСОБА_6 виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі 308/4673/16-к про стягнення із засудженого ОСОБА_3 на її користь 100808,61 грн., з яких: 20801,11 грн. матеріальної шкоди; 80000 грн. моральної шкоди; 7500 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Зазначає, що приватним виконавцем арештовано належний ОСОБА_3 на праві власності автомобіль, однак передати на реалізацію його не може, оскільки ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області забезпечено її цивільний позов у межах кримінального провадження.

Потерпіла (заявник) ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримала, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, та просила задовольнити.

Заслухавши потерпілу (заявника) ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , які не заперечили проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2017 року (справа № 308/4673/16-к) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Засудженого ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання у відповідності до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_2 та стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 20801,11 грн. матеріальної шкоди, 80000 грн. моральної шкоди, 7500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 100808,61 грн.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.02.2018 року постановлено змінити вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_3 виключити з кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України ознаку «експлуатація транспорту». Звільнено ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». В решті вирок залишено без змін.

Відтак, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2017 року набрав законної сили 13.02.2018 року.
Разом з тим, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2016 року під час судового провадження кримінального провадження № 0002541 від 10.08.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було задоволено клопотання представника потерпілого та накладено арешт на належний на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 автомобіль марки Chevrolet Aveo SF 69 У, реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан В, рік випуску 2005, шассі, кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 .
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Захід забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
З урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги доводи потерпілої (заявника) ОСОБА_2 , наведені нею у клопотанні, суд приходить до переконання, що внесене клопотання про скасування арешту на майно є обґрунтованим та з наведених підстав підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 174, 376, 394, 395, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2016 року (справа № 308/4673/16-к) арешт на майно у кримінальному провадженні № 0002541 від 10.08.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на належний на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 автомобіль марки Chevrolet Aveo SF 69 У, реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан В, рік випуску 2005, шассі, кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1