Справа № 357/7392/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
14 травня 2017 р. близько 10 години 10 хвилин на нерегульованому перехресті вул. Гайок та вул. Сквирське шосе у м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Гайок у м. Біла Церква Київської області у напрямку до вул. Сквирське шосе у м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3(б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.12.1 Правил дорожнього руху України: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п.16.11 Правил дорожнього руху України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до данного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Заз 110206» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалася з лівого боку по головній дорозі, а саме по вул. Сквирське шосе в напрямку від с. Фурси Білоцерківського району Київської області до центру міста Біла Церква Київської області та мала перевагу в русі, в результаті чого допустив з ним зіткнення.

Внаслідок цього зіткнення в праву частину автомобіля «Заз 110206» д.н.з. НОМЕР_2 , вказаний автомобіль по інерції виїхав на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення із зустрічним автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по своїй смузі руху прямо відповідно до вимог ПДР.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди воді автомобіля «Заз 110206» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому зубовидного виростку 2-го шийного хребця, перелому лівої променевої кістки у типовому місці, перелому шиловидного виростку лівої ліктьової кістки, рани тім`яної ділянки голови, синці, садна на кінцівках. Перелом зубовидного виростку 2-го шийного хребця відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя; перелом лівої променевої кістки у типовому місці, перелом шиловидного виростку ліктьової кістки відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_6 вимог п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_6 пояснив, що він дійсно 14 травня 2017 р. близько 10 години 10 хвилин на нерегульованому перехресті вул. Гайок та вул. Сквирське шосе у м. Біла Церква він, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Гайок у м. Біла Церква у напрямку до вул. Сквирське шосе у м. Біла Церква, порушив вимоги п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Заз 110206» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілої, яка рухалася з лівого боку по головній дорозі, а саме по вул. Сквирське шосе в напрямку від с. Фурси Білоцерківського району та мала перевагу в русі, в результаті чого допустив з ним зіткнення. Внаслідок цього зіткнення в праву частину автомобіля «Заз 110206» д.н.з. НОМЕР_2 , вказаний автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення із зустрічним автомобілем «Hyundai Accent», який рухався по своїй смузі руху прямо відповідно до вимог ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Не заперечує, що в результаті ДТП, яка сталася з його вини, було завдано тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, які зазначені у обвинувальному акті. Цивільний позов визнає частково: розмір матеріальних збитків визнає повністю, моральної шкоди визнає на 10000 грн. Кваліфікацію його дій за ст. 286 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить вибачення у потерпілої. Враховуючи, що він має двох неповнолітніх дітей, просить звільнити його від основного і додаткового покарання за амністією.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_6 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, захисника, потерпілої, представника потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Потерпіла ОСОБА_4 суду в обґрунтування цивільного позову пояснила наступне. Цивільний позов підтримує повністю, просить його задовольнити, у т.ч. моральну шкоду в розмірі 200 тис. грн. Після ДТП у неї була сильна довготривала фізична біль, душевні страждання. Вона їх відчуває до цього час. Її життєві плани були порушені. Вона довготривалий час лікувалася і до цього часу потребує лікування. Її життя після аварії дуже змінилося: у неї порушилася координація руху, виникають головокружіння, часто втрачає свідомість. Часто потребує сторонньої допомоги. Стала дуже втомлюватися, у неї стаються часті депресії.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 286 ч.2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин з необережності.

ОСОБА_6 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не установлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд враховуючи вид та межі покарання, передбачені санкцією ч.2 ст. 286 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, злочин вчинив вперше, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації щодо середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середнього ризику небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування основного покарання, установленого в санкції частини за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ДТП передувало порушення ним правил дорожнього руху. В результаті його дій потерпілій спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для можливого виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Вирішуючи цивільні позови потерпілої ОСОБА_4 про стягнення із обвинуваченого матеріальних збитків в розмірі 27 484 грн. 14 коп., моральної шкоди в розмірі 200000 грн., а всього 227 484 грн. 14 коп., суд на підставі ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, та враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_6 цивільного позову потерпілої частково, вважає він підлягає задоволенню частково. А саме у повному обсязі в частині стягнення матеріальних збитків в розмірі 27 484 грн. 14 коп., та моральної шкоди в розмірі 80 000 грн.

При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 в розмірі 80000 грн., суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 причинив скоєнням тяжкого злочину з необережності, потерпілій фізичний біль, душевні страждання, пов`язані із протиправною його поведінкою щодо неї, їх глибину і тривалість. При цьому суд вважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 80000 грн. потерпілій ОСОБА_4 відповідає вимогам розумності і справедливості, з урахуванням того, що обвинувачений є працездатним, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта, підтверджені документально у розмірі 2474 грн., суд стягує із обвинуваченого.

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 не затримувався, відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовою заявою про звільнення його від покарання основного і додаткового на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 р.», у зв`язку із тим, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016р.» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 р.» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом.

Суд зазначає, що злочин у вчиненні якого ОСОБА_6 визнаний винуватим вчинений до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 р.».

ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Свідоцтві про народження яких він зазначений їх батьком. Даних про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно вказаних дітей не має.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у т.ч. передбаченого п.13 ч.1 ст. 67 КК України вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про не застосування відносно ОСОБА_6 амністії п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 р.» у зв`язку з вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

ОСОБА_6 є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування основного і додаткового покарання, призначеного цим вироком на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 27 484 грн. 14 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн., а всього 107 484 (сто сім тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 14 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 2474 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1