Дата документу 13.02.2019 Справа № 335/178/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/102/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/178/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненням до неї підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, який розлучений, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України,

задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 09 січня 2019 року по 10 березня 2019 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 1 560 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 996 760 грн.,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2019, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки, визнавши поручителями рідну сестру ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.

Апелянт вважає, що з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, а до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.

Також, на думку підозрюваного, слідчим та прокурором не доведений жоден з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки він не має наміру переховуватись від органів слідства, впливати на інших підозрюваних, свідків, а також потерпілих, які, натомість від нього, на момент прийняття слідчим суддею рішення, вже були допитані, так як він готовий співпрацювати зі слідством, а будучи юристом за освітою, розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, інкримінований йому злочин не відноситься до злочинів проти життя та здоров`я, а застава у визначеному розмірі, є для нього непомірною.

У доповненні до апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, посилаючись на те, що слідчим суддею не було враховано матеріальне становище потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що суттєво впливає на правильне визначення кваліфікації злочину, а саме, частини статті КК України, а також, що інкримінований йому злочин було вчинено у 2013-2016 роках, тобто до знайомства з підозрюваним ОСОБА_14 , яке відбулося лише наприкінці 2017 року, тобто, у нього не було будь-якого прямого умислу, корисливих мотивів та попередньої змови з підозрюваним ОСОБА_14 .

Крім того, просить врахувати, що потерпілий ОСОБА_12 пояснював, що особисто від нього не отримував та йому не передавав грошових коштів та документів, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, не має підписів всіх слідчих, а він наразі не становить будь-якої загрози для слідства та потерпілих, має на утриманні малолітнього сина, поручителів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнення до неї, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного з доповненням до неї, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнення до неї, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки слідчих, прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Проте, колегія суддів вважає, що фактичні обставини провадження, не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Так, зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які є посилання у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, колегія суддів, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, доходить висновку, що старшим слідчим та прокурором не наведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

У свою чергу, як вважає колегія суддів, слідчий суддя при прийнятті рішення також не врахував належним чином обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, та застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід.

Тому колегія суддів, враховуючи зазначені обставини, а саме, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де мешкає разом з матір`ю 1953 року народження, яка хворіє, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні знаходиться малолітній син, має вищу освіту, є адвокатом та має право на зайняття адвокатською діяльністю, також є співзасновником ТОВ «Промресурс України», що вказує на відповідний характер його соціальних зв`язків, вважає, що хоча зазначені слідчим у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики, і є реальними, проте, мають мінімізований ступінь їх здійснення.

Отже, за таких обставин колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є невиправдано обтяжливим для останнього, у зв`язку з чим доходить висновку, що відносно ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю, який, в даному випадку, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Саме домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з метою чого, колегія суддів вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому колегія суддів вважає неспроможним посилання слідчого у клопотанні та слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, оскільки питання щодо права особи на працю відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи. Сама лише тяжкість покарання, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а висновки про ставлення підозрюваного до вчиненого, що, на думку слідчого судді, посилюється корисливим мотивом, є передчасними на даній стадії кримінального провадження.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 з доповненням, внесеним останнім до своєї апеляційної скарги, підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого і застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю, з покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненням до неї підозрюваного ОСОБА_15 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 09 січня 2019 року по 10 березня 2019 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 1 560 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 996 760 грн., скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави в сумі 3 000 000 грн.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме по 10 березня 2019 року включно.

ОСОБА_7 , який утримується у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити по 10 березня 2019 року, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими по даному кримінальному провадженні та з іншим підозрюваним.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Строк дії даної ухвали встановити по 10 березня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: