УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000350 від 20.11.2018 за ч. 3 ст. 286 КК України, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має не повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що

20 листопада 2018 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння (маріхуана), керуючи автомобілем «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецька в напрямку м. Запоріжжя, на території с. Михайло-Лукашеве, Вільнянського району, Запорізької області.

В салоні його автомобіля на передньому пасажирському сидінні, в якості пасажира перебувала ОСОБА_8 .

В цей же час, у зустрічному з автомобілем «ВАЗ 11183» напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в салоні якого в якості пасажирів перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В районі АЗС № 10 «Укрнафтопродукт», що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Перемоги, 3А, водій ОСОБА_6 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичного засобу маріхуана, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та виїхав на зустрічну смугу руху.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, розділу 34 «Дорожня розмітка» (горизонтальна розмітка 1.1) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, зі змінами та доповненнями від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 2.9 «Водію забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- 34. Дорожня розмітка. «1.1 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг на дорогах… Лінії 1.1 … перетинати забороняється».

Невідповідність у діях водія ОСОБА_6 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_6 виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався у зустрічному йому напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_12 та пасажир автомобіля «ВАЗ 11183», ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, а пасажира ОСОБА_11 та водія ОСОБА_9 госпіталізовано до медичної установи з тілесними ушкодженнями різної тяжкості.

За даним фактом 20.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000350 за ч. 3 ст. 286 КК України.

20 листопада 2018 року, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КПК.

21 листопада 2018 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

23 листопада 2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід на будь-який інший більш м`який запобіжний захід. Захисник підозрюваного зазначив, що ОСОБА_6 має захворювання, характеризується позитивно, про що слідчому судді надано виписку з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 з КУ «Запорізька обласна клінічна лікарні» ЗОР та характеристика ОСОБА_6 , яка надана сільським головою Локшарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Також, захисник послався на те, що потерпілі не мають претензій до підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000350 за ч. 3 ст. 286 КК України.

20 листопада 2018 року, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КПК.

21 листопада 2018 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

23 листопада 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме є об`єктивна необхідність: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок раніше призначеної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок раніше призначеної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок раніше призначеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження, до проведення якої залучено експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю дослідження технічних станів транспортних засобів, до проведення якої залучено експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України; продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ; повідомити підозрюваному ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри та допитати його як підозрюваного; долучити до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують підозрюваного; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких вручити підозрюваному та захиснику; інші слідчі дії, в яких виникне необхідність.

Ухвалою слідчого судді від 14.01.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 20.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до чотирьох місяців, тобто до 20.03.2019 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, те що він не працевлаштований, є особою раніше не засудженою, його стан здоров`я.

Доводи захисника щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_6 , на який негативно впливає його перебування під вартою, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки згідно з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 №13741 КУ «Запорізька обласної клінічної лікарні» ЗОР, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 10.08.2017 року по 23.08.2017 року з основним захворювання, тобто майже півтора року назад. Відомостей про хворобливий стан здоров`я ОСОБА_6 на теперішній час слідчому судді не надано.

Що стосується наданої захисником ОСОБА_6 його позитивної характеристики, яка надана 27.11.2018 року сільським головою Локшарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_13 , то вона не може бути прийнята слідчим суддею до уваги, оскільки в процесі розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 вже протягом тривалого часу не мешкає за адресою реєстрації у с.Христофорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, а мешкає разом з цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_2 . Отже характеристика ОСОБА_6 надана за місцем реєстрації, де останній не мешкає.

При вирішенні питання про продовження строку триманні під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя не бере до уваги твердження захисника про відсутність у потерпілих претензій до підозрюваного, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та у судовому засіданні, враховуючи той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15.03.2019 року включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60(шістдесят) днів до 15.03.2019 року включно.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 15.03.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1