Справа № 705/6658/16-к
Провадження № 1-кп/711/97/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Політвідділ Уманського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого дорожнім робітником філії «Уманський районний автодор» ДП «Черкаський облавтодор», раніше судимого:

1)12.09.1984 р. Уманським районним судом Черкаської області за ст.ст.19, 140 ч.2 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 2 роки з відстрочкою виконання покарання на 2 роки; 2)08.07.1985 р. цим же судом за ст.ст. 185 ч.2, 43 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 18.06.1988 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 3)11.03.1991 р. цим же судом за ч.1 ст. 229-6 КК України (1960р.) до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, звільненого 03.06.1992 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 4) 05.04.1993 р. цим же судом за ч.2 ст. 229-6 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільненого 10.07.1995 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 5) 19.11.1996 р. цим же судом за ч.3 ст. 101 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 10 років, звільненого 19.04.2006 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 6) 16.08.2007 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком 2 роки з іспитовим строком 2 роки; 7) 15.04.2016 р. цим же судом за ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 13 років 6 місяців, звільненого 15.04.2016 р. на підставі ч.5 ст. 72 КК України у зв`язку з відбуттям покарання, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, знаходячись на території підприємства «Уманьрайавтодор», розташованого по вул. Михайлівській, 124 в м. Умань Черкаської області, де він тимчасово проживав, біля 01 години 40 хвилин 17 серпня 2016 року зайшов до кімнати охорони, в якій перебував ОСОБА_9 , який на ґрунті конфлікту, що виник раптово, схопив до рук ножа і почав виражатись в бік ОСОБА_7 нецензурною лайкою і вимагати залишити приміщення кімнати охорони, погрожуючи фізичною розправою. Після цього ОСОБА_7 вибіг з приміщення кімнати охорони та взяв із багажного відділення автомобіля ВАЗ-2105, який знаходився на території підприємства, хрестовинний люльковий ключ і з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя ОСОБА_9 , повернувся до кімнати охорони, де наніс ним ОСОБА_9 кілька ударів по голові, спричинивши дві забійні рани в лобній ділянці потерпілого, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 упав на ліжко. Далі ОСОБА_7 вихопив з рук ОСОБА_9 кухонний ніж та умисно наніс йому три удари в область шиї з правої сторони, заподіявши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран шиї з ушкодженням шийних м`язів та немагістральних судин шиї, що супроводжувались масивною кровотечею і призвели до знекровлення організму, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, від яких настала смерть ОСОБА_9 .

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене п.13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав і пояснив, що працював на підприємстві «Уманьрайавтодор» разом з ОСОБА_9 і на території цього підприємства вони тимчасово проживали в різних приміщеннях, конфліктів між ними не виникало. В ніч на 17.08.2016 р. він відпочивав у себе в кімнаті, а вранці працівник ОСОБА_10 розбудив його та повідомив про смерть ОСОБА_9 , про що він розповів по телефону керівнику підприємства.

Винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні доведена перед судом наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що її син ОСОБА_9 працював на підприємстві «Уманьрайавтодор» і проживав у гуртожитку на території цього підприємства, вона підтримувала з ним зв`язок телефоном. 17.08.2016 р. їй повідомили про смерть сина.

Згідно з протоколом огляду місця події 17.08.2016 р. на території підприємства «Уманьрайавтодор» (філія «Уманський райавтодор» дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор»), розташованого в АДРЕСА_2 , в побутовій кімнаті приміщення охорони виявлено труп ОСОБА_9 із слідами насильницької смерті, а також ніж (т.1 а.с.130-150).

За висновками судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_9 виявлено наступні ушкодження: у верхній половині лобної ділянки праворуч в проекції лобного горба дві паралельні лінійні рани поздовжнього напрямку; на правій боковій поверхні шиї три паралельні лінійні рани. Смерть ОСОБА_11 наступила унаслідок трьох колото-різаних ран шиї з ушкодженням шийних м`язів та немагістральних судин шиї, що супроводжувались масивною зовнішньою кровотечею і призвели до знекровлення організму. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії гострих предметів, цілком можливо при нанесенні трьох ударів ножем, мають причинний зв`язок з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Дві забійні рани в лобній ділянці виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення двох ударів гайковим ключем, до настання смерті ніякого відношення не мають і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с. 172-175).

З метою перевірки і уточнення отриманих відомостей про вчинення вбивства ОСОБА_9 підозрюваним ОСОБА_7 за його участю проведено слідчий експеримент, під час якого підозрюваний відтворив дії, обстановку і обставини події, що зафіксовано в протоколі з додатком (т.3 а.с.215-217).

Отримана в результаті слідчого експерименту інформація не оцінюються судом як показання підозрюваного з огляду на таке.

Процесуальними джерелами доказів у відповідності до ч.2 ст. 84 КПК України є: 1) показання, 2) речові докази, 3) документи, 4) висновки експертів.

Згідно із ч.1 ст. 95, ст. 104 та ст. 224 КПК України показання це відомості, які даються під час допиту і фіксуються в протоколі допиту.

Протокол процесуальної дії (слідчого експерименту) згідно з положеннями п.3 ч.2 ст. 99 вказаного Кодексу є документом, тобто самостійним джерелом доказів, відмінним від показань.

У зв`язку із цим суд, обґрунтовуючи вирок документом, у якому зафіксовані отримані в результаті слідчого експерименту відомості, не порушує приписів ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якими суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З урахуванням викладеного суд враховує як доказ протокол слідчого експерименту, у якому зафіксовані не показання ОСОБА_7 , а результати перевірки і уточнення відомостей, отриманих із його показань про вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_9 .

Суд дослідив сам протокол слідчої дії та додаток до нього відеозапис, і вияснив наступне. Обвинувачений ОСОБА_7 без стороннього впливу, після роз`яснення йому процесуальних прав і у присутності захисника відтворив свої дії та дії ОСОБА_9 , а також обстановку і обставини нанесення останньому тілесних ушкоджень із застосуванням гайкового ключа і ножа. З указаного джерела доказу встановлено, що обвинувачений цілком орієнтувався в обстановці і відтворив обставини конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_12 , в ході якого він наніс ОСОБА_12 удар гайковим ключем в область голови, а потім відібрав у нього ніж та наніс йому три удари в область шиї з правої сторони.

Відтворені обвинуваченим дії повністю співпадають із отриманими в ході огляду місця події та проведення судово-медичної експертизи даними. Так, він продемонстрував спосіб, у який він тримав ніж, кількість, місце і напрямок нанесення ножем ударів: ніж тримав у правій руці лезом донизу і наніс ним три удари в праву частину шиї Кравця напрямком зліва-направо (відносно себе), тобто ззаду наперед і ззовні всередину відносно тіла потерпілого. Ця обставина повністю відповідає опису колото-різаних пошкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_9 (т.1 а.с.174). Також він продемонстрував спосіб нанесення Кравцю зверху вниз одного удару гайковим хрестоподібним ключем в область лоба. Це також узгоджується із описом виявлених у верхній половині лобної ділянки голови Кравця двох паралельних лінійних ран повздовжнього напрямку зверху вниз. Відтворена обвинуваченим ОСОБА_13 причина конфлікту (із-за продуктів у холодильнику) підтверджена тим, що він під час слідчого експерименту орієнтувався в тому, де розташований холодильник, а також тим, що під час огляду місця події в холодильнику виявлені предмети харчування (т. 1 а.с.132). Також обвинувачений відтворив обставини і обстановку після нанесення ним потерпілому ОСОБА_12 ударів ножем: що потерпілий похилився на ліжку на лівий бік, а він, взявши його за ноги разом із ковдрою, закинув їх на ліжко. Під час огляду місця події тіло ОСОБА_12 виявлено в такому ж положенні, при чому низ його ніг був прикритий ковдрою, що більш детально зафіксовано на фотознімках 18-20 (т.1 а.с. 144). Зазначене обвинуваченим місце, куди він поклав знаряддя вбивства, співпало з даними огляду місця події, згідно з якими кухонний ніж виявлено на верхній частині холодильника (т.1 а.с.132, 136).

Такі точні деталі обставин і обстановки, що були відтворені обвинуваченим ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, могли бути відомі тільки особі, яка наносила потерпілому ОСОБА_12 удари гайковим ключем і ножем, і про них не було відомо іншим особам, в тому числі й співробітникам правоохоронних органів.

Вказане дозволяє суду зробити висновок про те, що на волевиявлення обвинуваченого відтворити обстановку і обставини вчиненого ним діяння не було зовнішнього незаконного впливу.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що саме обвинувачений ОСОБА_13 , а не інша особа, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_12 виявлені на трупі останнього тілесні ушкодження, і від цих ушкоджень наступила смерть ОСОБА_12 .

За висновками судово-імунологічних експертиз на вилученому при огляді місця події ножі та предметах одягу і взуття обвинуваченого ОСОБА_13 крові не виявлено (т. 3 а.с.161, 165). Суд ураховує цю обставину, але вважає, що вона не свідчить про невинуватість ОСОБА_13 , тому що під час слідчого експерименту одержано відомості про те, що обвинувачений після нанесення ножем умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 вимив цей ніж, а згідно з висновками судово-медичної експертизи внаслідок дії гострого предмета, яким міг бути ніж, були пошкоджені немагістральні судини шиї ОСОБА_12 , тобто кров із ран виходила не під тиском, тому на одяг обвинуваченого могла не потрапити.

Суду надано протокол огляду місця події, згідно з яким в указаному обвинуваченим ОСОБА_13 автомобілі виявлено гайковий хрестовинний ключ (т.1 а.с.159), але суд ураховує те, що ця слідча дія проведена 17.08.2016 р. в період з 16 год. 48 хв. до 17 год. 10 хв., а ОСОБА_13 набув статусу підозрюваного з моменту затримання 18 год. 55 хв. 17.08.2016 р. (т.2 а.с.1), тобто під час цієї слідчої дії ОСОБА_13 був свідком. Згідно з вимогами, викладеними у п.1 ч.3 ст. 87 КПК України, такий доказ є недопустимим. З цієї причини суд також визнає недопустимим доказом висновок судово-медичної цитологічної експертизи № 05-5-06/154 про те, що на чотирикінцевому ключі знайдено кров людини, тому що предметом дослідження був речовий доказ, який отримано незаконним шляхом.

Згідно з копією вироку ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила умисне вбивство (т.3 а.с.256).

Вирішуючи питання про умисел обвинуваченого, з яким він наносив ОСОБА_9 удари ножем, суд виходить із наступного.

Суд вважає доведеним той факт, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт. Згідно з висновком судово-медичної експертизи в крові трупа Кравця виявлено етиловий спирт у кількості, яка на момент смерті відповідала важкому алкогольному сп`янінню (т.1 а.с.175). Алкогольне сп`яніння потерпілого цілком вірогідно могло знизити його можливість реально оцінити обстановку, коли до приміщення, в якому він проживав, зайшов обвинувачений, і спровокувати його на сварку з ним. У висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/269 описане внутрішнє дослідження трупа, зокрема довжина і напрямки ранових каналів. Місце нанесення ударів (шия), в якому містяться життєво-важливі органи, розміри і властивості знаряддя злочину, який має лезо, а також сила прикладених ударів в область шиї, внаслідок якого ріжуча частина ножа пошкодила шкіру, підшкірну клітковину і заглибилась на 1,5 2 см, свідчать про те, що в момент нанесення ударів ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_7 мав умисел на умисне позбавлення його життя.

Незважаючи на те, що ОСОБА_13 умисне наніс Кравцю тільки три удари ножем, цих ударів було достатньо для настання результату злочинного умислу, а саме смерті ОСОБА_9 .

Проведеною судовою психолого-психіатричною експертизою встановлено, що ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого правопорушення, а виявляє клінічні ознаки помірно вираженого розладу особистості збудливо-дисоціального типу в стані компенсації, що при збереженні у нього процесів пам`яті, інтелекту, критичних і прогностичних функцій свідчить про його здатність усвідомлювати власні дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_7 не знаходився у стані фізіологічного афекту або в іншому вираженому афективному стані, котрий міг би суттєво вплинути на його свідомість та поведінку (т.3 а.с. 179-182).

Згідно з даними медичного обстеження ОСОБА_7 був тверезим (т.1 а.с. 188), тому суд вважає недоведеним обвинувачення в тій частині, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом на позбавлення ОСОБА_9 життя і добився злочинного результату. Його дії слід кваліфікувати за п.13 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Призначаючи покарання за вчинений злочин, суд ураховує тяжкість і обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин. Обтяжує його покарання рецидив злочинів, тому що він вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, пом`якшує наявність у нього певних захворювань, що підтверджено документально. З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, суд не призначає обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі. Також суд застосовує положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. і зараховує строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вирішенні питання про долю речових доказів суд згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України вважає за необхідне предмети одягу і взуття обвинуваченого повернути йому; предмети одягу ОСОБА_9 з урахуванням думки потерпілої знищити; ніж, гайковий ключ, ключ-викрутку, пляшку з-під напою, конверти зі зразками крові, зрізів нігтів і волосся знищити, як такі, що не мають цінності; сліди пальців рук і дактилокарти зберігати в матеріалах кримінального провадження; телефон, банківську картку, блокнот та інші речі Кравця, які помилково визнані речовими доказами і передані потерпілій ОСОБА_6 залишити в її розпорядженні.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з засудженого на користь держави потрібно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1100 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 (дванадцять) років.

Строк покарання обчислювати з 11 лютого 2019 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1100 грн. 50 коп.

Речові докази: 11 слідів пальців рук, 5 дактилокарт зберігати в матеріалах кримінального провадження; предмети одягу ОСОБА_9 (футболку, труси і штани), металевий ніж, хрестовинний гайковий ключ, ключ-викрутку, ножиці і пляшку з-під напою «Рево», зрізи нігтів, волосся і крові, які поміщені до конвертів, знищити, як такі, що не мають цінності; предмети одягу і взуття ОСОБА_7 (кросівки, штани і шкіряний ремінь) повернути засудженому; мобільний телефон «Сіменс», блокнот та листки з записами, банківську картку, пін-код до картки банку «Аваль», талон-повідомлення, кошти в сумі 64 грн., паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, обвинуваченим з дня вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_14

ОСОБА_2