Провадження №1-кс/554/343/2019
УХВАЛА

іменем України

18 січня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представників заявника - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою на постанову начальника слідчого відділення Полтавського РВППолтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 05.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 рокуу зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 20.12.2018 рокупід час розгляду в Полтавському апеляційному суді справи №554/12566/15-к було встановлено, що начальником СВ Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області було винесено оскаржувану постанову, з якою заявник не згоден. Вважає, що слідчим не було проведено будь-яких слідчих дій по кримінальному провадженню №0001109, порушеного за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.190 КК України, що свідчить про формальний підхід, наявність конфлікту інтересів. Вказує на те, що начальнику СВ ОСОБА_4 було доручено тримати на особистому контролі стан досудового розслідування кримінального провадження №0001109, вказаний працівник, на думку заявника, не мав права виносити постанову про закриття кримінального провадження, навіть не включений до складу слідчо-оперативної групи, а як керівник повинен був здійснювати лише відомчий контроль за станом досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Натомість, виконання вказівок у кримінальному провадженні та прийняти відповідне процесуальне рішення згідно повідомлення ГУНП в Полтавській області від 26.11.2018 року, як стверджує заявник, було доручено саме слідчому ОСОБА_8 , тоді як начальник, на його думку, діяв всупереч інтересам служби, маючи на меті особисті інтереси та неприязне ставлення до заявника. Крім того, вказує, що постанову про закриття кримінального провадження станом на 26.12.2018 року заявник не отримував. Щодо самої постанови про закриття кримінального провадження заявник вважає, що всупереч вимог КПК України органом досудового розслідування не здійснено належних процесуальних дій, необхідних та достатніх для встановлення істини у кримінальному провадженні , а саме: не допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , інші учасники системи WebMoney щодо фактів заволодіння титульними знаками ОСОБА_14 ; не допитано посадових осіб ТОВ «Біт» з приводу протиправних дій в системі WebMoney, хоча відповідне клопотання задоволено, але залишилось не виконаним; не отримано тимчасових доступів до електронних гаманців «WebMoney», W1, які використовував у своїй діяльності ОСОБА_14 , банківської інформації, мобільних номерів, інших документів та документів із матеріалів судових справ; не встановлено на причетність ОСОБА_15 та походження коштів на електронних гаманцях останнього.; не перевірено інформацію щодо обставин, виявлених під час досудового розслідування, та на які вказував заявник тощо.

Оскаржувана постанова в порушення вимог процесуального закону не містить вказівки на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення із зазначенням в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній. На підставі викладеного заявник вважає вказану постанову про закриття кримінального провадження №0001109 за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.190 КК України такою, що винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки слідчим не здійснено всіх заходів щодо збирання доказів в порядку ст.91-94 КПК України та у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України та вимогам сталої практики Європейського суду з прав людини. Тому просить скаргу задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001109, порушеного 08.08.2015 року; направити матеріали прокурору Полтавської місцевої прокуратури для відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0001109 за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.190 КК України; визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження №0001109, порушеного 08.08.2015 року згідно вимог ст.60 КПК України.

Під час розгляду скарги 17.01.2019 року до суду від слідчого надійшли письмові заперечення на скаргу ОСОБА_16 , у яких зазначено про те, що під час досудового розслідування вжито всіх передбачених законом заходів для виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України,та в діях ОСОБА_14 не встановлено мету заволодіння майном потерпілих, як і не підтверджено спосіб вчинення шахрайських дій у вигляді обману і зловживання довірою. Посилався на те, що наведені факти вказують, що ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 вели спільну підприємницьку діяльність. Також в ході слідства не встановлено, що дії ОСОБА_14 були направлені на заволодіння грошовими коштами потерпілих, а ОСОБА_14 , намагався реалізувати свій намір, направлений на ведення законної підприємницької діяльності, заручившись при цьому спонсорською підтримкою потерпілих, у зв`язку з чим, прокурор вказував на наявність цивільно-правового спору. Крім того, 05.10.2018 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_18 було зобов`язано слідчого у даному кримінальному провадженні щодо проведення процесуальних дій, необхідних для закінчення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження у строк 2 місяці, який спливає 05.12.2018 року. Твердження заявника про те, що ОСОБА_4 не міг винести зазначену постанову є необґрунтованими, оскільки останній включений до складу групи слідчих, контролював стан досудового розслідування, був обізнаний про всі проведені слідчі та оперативно-розшукові дії. Доводи щодо формальності винесеної постанови вважає хибними, оскільки постанова є обґрунтованою, такою, що винесена з врахуванням вимог кримінального процесуального закону, наявних доказів та отриманих висновків за наслідками проведених оперативно-розшукових дій. Під час досудового розслідування проведено всі необхідні і достатні дії, які підтверджують висновок керівника досудового слідства, про що надано хронологічну довідку. Разом із тим зазначав, що заявник зумовлював неможливість проведення відповідних слідчих дій численними скаргами до органів прокуратури, СУ ГУНП в Полтавській області, суду протягом 2016-2018 років.

Згідно додаткових заперечень слідчого, що надійшли до канцелярії суду 18.01.2019 року, будь-які твердження заявника щодо діям начальника СВ ОСОБА_4 всупереч інтересам служби, неприязного відношення до ОСОБА_7 слідчий вважає надуманими, і такими, що не підтверджуються. Копію відповідної постанови про закриття кримінального провадження було направлено на адресу потерпілих, у тому числі, ОСОБА_7 , супровідним листом від 10.12.2018 року. Вказує, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні і достатні дії, які підтверджують висновок органу досудового розслідування про відсутність у даній події складу злочину, передбаченого ст.190 КК України та наявність цивільно-правового спору.

Клопотань від ОСОБА_7 про допит ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з якими ОСОБА_14 мав ділові та цивільні відносини, не надходило. Матеріали цивільних справ витребувані на підставі ухвал суду і перебувають у кримінальному провадженні. Також потерпілого повідомлено про смерть ОСОБА_15 згідно свідоцтва про смерть від 01.02.2017 року. Стосовно питання перевірки діяльності платіжної системи «WebMoneyTransfer», на якій наполягає потерпілий, та дані системи якої перебувають в іншій державі, на думку слідчого, вказують на те, що потерпілий шляхом задіяння державних органів хоче отримати докази для подальшого вирішення свого цивільно-правового спору, до того ж, здійснюється у титульних знаках до гривневого еквіваленту, тому будь-які слідчі дії, спрямовані на одержання інформації не легалізованої НБУ платіжної системи та залучення до виконання доручень слідчих міжнародних органів є безпідставним. Щодо допиту посадових осіб ТОВ «Біт» з приводу наявності інформації про вчинення протиправних дій ОСОБА_14 в системі Веб-Мані, то у даному клопотанні слідчим було відмовлено. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні скарги.

Заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд скарги за його відсутності.

У судовому засіданні представники заявника адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скаргу підтримали,просили її задовольнити з підстав, викладених у скарзі та письмових доповненнях до скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий зі скаргою не погодився, вважав постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та законною, просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення представників заявника, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповіднодоч.2ст.9КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодендоказ не має наперед встановленоїсили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК Українирішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч.4 ст.110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 08.08.2015 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001109 про кримінальні правопорушення за ознаками ч.ч.1,4 ст.190 КК України та згідно витягу зазначені дані про те, що 08.08.2015 року до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області звернувся гр.-н ОСОБА_7 із заявою про те, що у лютому 2013 року в с.Безручки Полтавського району його знайомий на ім`я ОСОБА_14 шахрайським шляхом, під приводом організації спільного бізнесу у сфері ІТ-технологій, заволодів належними йому коштами в сумі 50000 грн., чим завдав матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму; крім того, внесені відомості про те, що 27.09.2015 року до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області від громадянки України ОСОБА_17 надійшла заява про те, що громадянин України ОСОБА_14 протягом 2013-2015 років шахрайським шляхом під приводом організації бізнесу у сфері інтернет-ресурсів, заволодів на території Полтавського району Полтавської області її грошовими коштами, а саме: 10500 доларів США та 2500 грн., чим завдав матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 100000 грн. (арк.крим.провадж.1-3 т.1).

Постановою начальника слідчого відділення Полтавського РВППолтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 05.12.2018 року кримінальне провадження №0001109 від 08.08.2015 рокуза ознаками складу злочину, передбаченого ч.ч.1,2 ст.190 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (т.6).

Вказану постанову про закриття кримінального провадження заявник станом на час подання скарги не отримав, про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо під час розгляду судової справи 26.12.2018 року, що не було спростовано прокурором та слідчим в судовому засіданні.

Заявник звернувся до суду зі скаргою 26.12.2018 року, а тому ним не пропущено строк звернення до суду зі скаргою.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказуванняобставин, передбаченихст.91КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження та постанови про закриття вказаного кримінального провадження встановлено, що слідчим не у повній мірі дотримано вищевказаних вимог процесуального закону, а тому передчасно прийнято оскаржувану постанову від 05.12.2018 року.

Так, згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 05.12.2018 року слідчим проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001109, що внесене до ЄРДР зафактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_17 шахрайським шляхом за відповідними заявами потерпілих.

При цьому, закриваючи кримінальне провадження, слідчий послався на те, що в ході досудового розслідування не встановлено в діях ОСОБА_14 мети заволодіння майном потерпілих, як і не підтверджено способу вчинення шахрайських дій у вигляді обману і зловживання довірою. Вказав, що викладені у постанові факти вказують, що ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 вели спільну підприємницьку діяльність, також не встановлено достатніх доказів і даних щодо наявності в діях ОСОБА_14 складу злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.190 КК України.

А в обґрунтування мотивів прийняття вказаної постанови слідчий послався також на те, ОСОБА_20 намагався реалізувати свій намір, направлений на ведення законної підприємницької діяльності, заручившись при цьому спонсорською підтримкою потерпілих.

Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, а в постанові від 05.12.2018 року органом досудового розслідування не зазначені обгрунтування вказаних тверджень щодо намірів ОСОБА_14 на ведення законної підприємницької діяльності разом із потерпілими.

Також у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо перерахування потерпілим через WebMoney, платіжні системи грошових коштів у визначених розмірах, що залишилось поза увагою слідчого.

Разом з тим, висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення здійснено на підставі допиту як свідка ОСОБА_21 , пояснення ОСОБА_14 , які в свою чергу, не були перевірені слідчим та не підтверджені іншими доказами; а також на підставі аналізу отриманих під час тимчасового доступу до речей і документів і за результатами проведених обшуків за адресами проживання ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , в ході яких відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення та майно, яке було здобуте у результаті його вчинення, не виявлені.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим своєчасно та в повному обсязі не виконано всіх необхідних процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні, серед яких, допити, у тому числі й тих осіб, на яких вказує потерпілий ОСОБА_7 ,щодо обставин вчинення розслідуваного діяння;не отримано достатніх матеріалів щодо перерахувань грошових коштів потерпілим через WebMoney або інші платіжні системи, не допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не перевірено інформацію щодо обставин, виявлених під час досудового розслідування, та на які вказував заявник тощо.

Також слідчим не були вчинені інші процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий під час винесення постанови про закриття кримінального провадження не надав належну правову оцінку діям осіб на підставі достатньої сукупності доказів.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Слідчим вищевказаних вимог закону не було дотримано. Отже, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 05.12.2018 року підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування суд не виключає проведення інших дій щодо встановлення обставин справи, в тому числі іперевірки показань свідків, отримання додаткової інформації щодо господарської діяльності, пов`язаною із рухом грошових коштів та операціями з ними, проведення судових експертиз щодо встановлення обставин справи тощо.

Крім того, щодо вимог скарги про визнанняпротиправною бездіяльності слідчого щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження №0001109 згідно вимог ст.60 КПК України, суд зазначає, що оскарження такої бездіяльності прямо не передбачено перелікомрішень, дій чи бездіяльності, визначеному ч.1 ст.303 КПК України, які підлягають оскарженню,а тому не є предметом розгляду слідчого суддіпід час досудового розслідування. Таким чином, скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч.2 ст. 307 КПК України).

Таким чином, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, постанову про закриття кримінального провадження від 05.12.2018 року необхідно скасувати, а матеріали кримінального провадження №1201109 направити для продовження досудового розслідування.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 року задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 05.12.2018 року в кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015 року.

Матеріали кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 року направити для продовження досудового розслідування.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 17 годині 05 хвилин 23.01.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1