23.01.2019 Провадження № 1-в/331/11/2019
Єдиний унікальний номер 331/5296/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Олександрівського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Запорізькій області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі подання начальника Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 60, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
В С Т А Н О В И В:
Начальник Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності у відношенні ОСОБА_5 .
В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, із застосуванням положень ст.ст. 69, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду м. Запорізької області від 24.09.2015 року невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, що складала 1 рік 5 місяців 10 днів, замінено більш м`яким покаранням у вигляді виправних робітна той же строк, з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави. Вказана ухвала суду надійшла для виконання до Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області. В період з 13.10.2015 року по 11.04.2016 року ОСОБА_5 працював у ТОВ «Твінс-Сервіс ЛТД» на посаді плавильника металу та сплавів. 11.04.2016 року ОСОБА_5 звільнився з вказаного Товариства за власним бажанням. Так, у 2018 році Шевченківським РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області здійснювались першопочаткові розшукові заходи та ініціювались питання щодо оголошення розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, за ухилення від відбування покарання. З 31.10.2018 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області. ОСОБА_5 було надано копію трудової книжки, з якої вбачається, що в період з 12.05.2016 року по 28.10.2016 року останній працював на ПрАТ «Запорізькій електровозоремонтний завод», однак Шевченківським РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області своєчасно не було направлено на підприємство повідомлення для утримання 20% заробітної плати в дохід держави, отже утримання із заробітної плати засудженого не здійснювались з причин, не залежним від останнього. З огляду на таке, начальник Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.
В судовому засіданні представник Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 подання підтримала, просила його задовольнити, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у вигляді виправних робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку суду, зазначивши, що совєчасне невиконання вироку суду сталося через помилку спеціаліста Шевченківського відділу, на сьогодні сплили п"ять років з моменту звільнення засудженого та початку виконання покарання у вигляді виправних робіт, тому подальше вжиття заходів щодо виконання вироку суду є неможливим.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечувала.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що у квітні 2016 року він звільнився з роботи у зв`язку з незадоволенням заробітною платою, а також необхідністю проходження курсу лікування. Зазначив, що повідомляв кримінально-виконавчу інспекцію, що буде працевлаштовуватись до ПрАТ «Запорізькій електровозоремонтний завод», чому вони не направили повідомлення про утримання заробітної плати в дохід держави, йому не відомо. Також пояснив, що від відбування покарання він не ухилявся, нових кримінальних правопорушень не вчинив. Просив задовольнити клопотання, звільнивши його від відбування покарання.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення подання, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, із застосуванням положень ст.ст. 69, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.11.2013 року. У відповідності з положеннями ст. 12 КК України ч. 2 ст. 307 КК України віднесена до категорії тяжких злочинів. Ухвалою Вільнянського районного суду м. Запорізької області від 24.09.2015 року невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, що складала 1 рік 5 місяців 10 днів, замінено більш м`яким покаранням у вигляді виправних робітна той же строк, з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.
В період часу з 13.10.2015 року по 11.04.2016 року ОСОБА_5 працював у ТОВ «Твінс-Сервіс ЛТД» на посаді плавильника металу та сплавів, сумлінно виконуючи покарання, призначене вищезазначеною ухвалою. 11.04.2016 року ОСОБА_5 звільнився з вказаного Товариства за власним бажанням.
Пунктом третім частини 1 статті 80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у п`ятирічний строк у разі засудження до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
В Постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року № 5-324кс15 викладено правову позицію щодо положень ст. 80 КК України. Так, стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

При цьому, частина 3 статті 80 КК України передбачає єдину умову для зупинення перебігу строку давності - ухилення особи від відбування покарання, що має бути документально підтверджене наявністю обвинувального вироку за статтею 382 КК України, а саме умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2016 року інспектору Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_8 стало відомо про те, що засуджений ОСОБА_5 звільнився з вказаного місця роботи та має намір працевлаштуватись на ПрАТ «Запорізькій електровозоремонтний завод», при цьому, для перевірки вказаних відомостей інспектором ОСОБА_8 було скеровано відповідний запит до зазначеного Товариства, однак в період з 05.07.2016 року по 19.03.2018 року жодних заходів, направлених на виконання вироку суду, інспектором ОСОБА_8 не здійснювалось.
Поряд з цим, матеріали особової справи ОСОБА_5 не містять відомостей про ухилення останнім від покарання, впродовж майже усього часу засуджений був працевлаштований, повідомив 29.04.2016 року кримінально-виконавчу службу про звільнення з місця роботи, повідомив також і про майбутнє місце роботи, періодично з"являвся для реєстрації.
Так, суд доходить висновку, що сплив строків давності виконання вироку суду стався не з вини засудженого, а в результаті недбалого виконання інспектором Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків, у зв`язку з чим вважає за необхідне подання начальника Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Крім того, суд вважає за необхідне звернутись до начальника Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області із повідомленням про необхідність проведення службового розслідування за фактом неналежного виконання капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків.
На підставі викладеного, ст. 80 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Подання начальника Олександрівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді виправних робіт, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Звернутися до начальника Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області із повідомленням про необхідність проведення службового розслідування за фактом неналежного виконання капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків та вирішення питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1