УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 152 83 від 24.12.2017.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, у якому 01.11.2018 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 з клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

У подальшому 24.11.2018 заявник отримав лист першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 12.11.2018 № 8283, у якому останній повідомив, що потерпілий може ознайомитись з матеріалами кримінального провадження у приміщенні 4-го ВП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Однак, потерпілому можливість ознайомитись з матеріалами провадження слідчим не надана, що, на його думку, свідчить про бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена у порядку ст. 303 КПК України. Тому заявник просив зобов`язати прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у зазначеному провадженні, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Крім того, 26.11.2018 ОСОБА_2 звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 із скаргою на недотримання слідчим, який здійснює досудове розслідування у вказаному вище провадженні, та прокурором, який є процесуальним керівником, розумних строків.

Однак, на момент звернення із скаргою до слідчого судді скарга керівником органу прокуратури не розглянута, тому заявник просив зобов`язати керівника Київської місцевої прокуратури № 10 вчинити певні дії.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 11 ст. 56 КПК потерпілий має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування шляхом подання слідчому чи прокурору згідно з ст. 221 КПК відповідного клопотання.

Вказане право потерпілого покладає на слідчого чи прокурора обов`язок надати ініціатору такого клопотання матеріали досудового розслідування для знайомлення, за виключенням матеріалів, ознайомлення з якими може зашкодити досудовому розслідуванню.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, клопотання потерпілого від 01.11.2018, адресоване керівнику органу прокуратури, про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 152 83, останнім розглянуто.

Відповідно до листа першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від 12.11.2018 № 8283 клопотання потерпілого ОСОБА_2 задоволено та повідомлено, що ознайомитись з матеріалами він може за місцем знаходження органу досудового розслідування.

У той же час з вимог заявника вбачається, що останній з таким рішенням заступника керівника прокуратури не погодився та просив зобов`язати прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у цьому провадженні, надати потерпілому матеріали кримінального провадження для ознайомлення у приміщенні Київської місцевої прокуратури № 10.

Частиною 1 статті 303 КПК передбачений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень вказаної статті бездіяльність прокурора, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Слідчий суддя звертає увагу, що заявник у своїй скарзі не просить зобов`язати прокурора розглянути його клопотання від 01.11.2018, оскільки керівництвом органу прокуратури клопотання розглянуте та задоволене.

Отже, заявник не погодився з результатом розгляду його клопотання у частині направлення для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до органу досудового розслідування, просив зобов`язати прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Водночас, Кримінальним процесуальним кодексом не визначений строк, упродовж якого слідчий або прокурор має виконати покладений на нього обов`язок щодо надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Наведена вище обставина виключає можливість оскарження такої бездіяльності слідчого чи прокурора у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК, оскільки вказана норма пов`язує можливість оскарження бездіяльності у разі невиконання слідчим чи прокурором певних процесуальних дій у випадку, коли такий строк визначений КПК.

З викладеного витікає, що до слідчого судді оскаржена бездіяльність, яка оскарженню у порядку ст. 303 КПК не підлягає, що у силу ч. 4 ст. 304 КПК тягне відмову у відкритті провадження за скаргою.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання прокурора вищого рівня розглянути скаргу ОСОБА_2 від 26.11.2018 № 3754 щодо недотримання слідчим та процесуальним керівником розумних строків досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено, що рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання слідчим чи прокурором розумних строків досудового розслідування може бути оскаржене до слідчого судді.

Як вбачається зі скарги, 26.11.2018 заявник звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 10 зі скаргою № 3754, у якій просив прокурора вищого рівня надати вказівки прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у провадженні № 120 171 001 000 152 83, щодо дотримання розумних строків при проведенні слідчих дій.

Слідчий суддя звертає увагу, що розгляд вимог ОСОБА_2 можливий за наявності рішення керівника Київської місцевої прокуратури № 10 про відмову у задоволенні скарги про проведення слідчих дій.

У той же час, заявник, вважаючи відсутність інформації про результати розгляду його скарги від 26.11.2018, оформлення яких у вигляді рішення прокурора у силу ст. 308 КПК не передбачено, вбачає у поведінці керівника Київської місцевої прокуратури № 10 бездіяльність, яка підлягає оскарженню у силу ст. 303 КПК.

Водночас, з аналізу ст. 303 та 308 КПК випливає, що бездіяльність, яка полягає у нерозгляді прокурором вищого рівня скарги на недотримання слідчим та процесуальним керівником розумних строків розслідування, підлягає оскарженню у порядку ст. 303 КПК у разі винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про відмову у задоволенні відповідної скарги. Тобто, предметом оскарження у даному випадку є саме рішення вищестоящого прокурора.

У той же час, зі змісту скарги вбачається, що рішення про відмову у задоволенні скарги № 3754 керівником Київської місцевої прокуратури № 10 не прийняте. Тобто, заявник, помилково ототожнюючи відсутність інформації про розгляд керівником Київської місцевої прокуратури № 10 поданої ним клопотання з відмовою у її задоволенні, фактично оскаржує неіснуюче рішення прокурора.

У силу ч.4 ст.304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність, які не підлягають оскарженню.

Вказане свідчить про відсутність підстав для відкриття провадження за скаргою.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 26, 42, 46, 221, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурорів та керівника Київської місцевої прокуратури № 10 у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 152 83 від 24.12.2017 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1