Провадження по справі 1-кп/521/154/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 29.11.2016 року за № 0000773, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Каркаралінськ Карагандинської області РФ, має середню освіту, працює транспортним експедитором ПП «Південна логістична компанія», одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
28.11.2016 року приблизно о 20 годині, в темний час доби ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух про проїзній частині вул. Овідіопольська дорога, на якій організовано двосторонній рух та яка була освітлена міським електроосвітленням, з боку вул. Святослава Ріхтера в напрямку вул. Центральний аеропорт, в Малиновському районі м. Одеси. Під час руху по вул. Овідіопольська дорога водій ОСОБА_4 наближався до перехрестя з вул. Центральний аеропорт, дорожній рух на якому регулювався світлофорами

В цей час у зустрічному напрямку, тобто по проїзній частині вул. Центральний аеропорт, з боку пров. 2-й Аеропортовський в напрямку вул. Святослава Ріхтера, здійснював рух легковий автомобіль «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

При наближенні до регульованого перехрестя вул. Овідіопольська дорога і вул. Центральний аеропорт м. Одеси, маючи реальну можливість виявити попереду вищевказаний автомобіль «Audi A6», який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі проїзної частини та маючи можливість дати дорогу цьому автомобілю в перетині перехрестя, водій ОСОБА_4 , та діючи з необережності та порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

- п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом у дорозі;

- п. 16.6 - Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч.

Водій ОСОБА_4 уважним не був, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався в безпеці виконуваного ним маневру і в тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухались в зустрічному напрямку прямо, а проявляючи злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і легковажно розраховуючи на їх відвернення, при відсутності перешкод будь-якого технічного або іншого характеру, став виконувати маневр повороту ліворуч з вул. Овідіополдьська дорога на вул. Центральний аеропорт, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення правою бічною частиною кузова керованого ним автомобіля з передньою частиною кузова автомобіля «Audi A6».

Внаслідок вказаної дорожно-транспортної пригоди та необережних дій водія ОСОБА_4 пасажири автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_6 і ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження:

- ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді закритої травми черевної порожнини у вигляді розриву селезінки, яка супроводжувалась крововиливом у черевну порожнину та утворенням гематом та очеревинного простору і сечового міхура; рваних ран лівої гомілки;

- ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді закритої травми грудної клітки і живота, до складу якої входять забій селезінки та правої нирки, розрив печінки.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами обвинуваченого, який, повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що має тривалий стаж водія, але вперше притягується до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Ввечері 28.11.2016 року, керуючи власним автомобілем, направлявся до аеропорту. В салоні автомобіля знаходилися пасажири члени його сім`ї. При здійсненні повороту з Овідіопольської дороги до аеропорту в результаті його неуважності відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем, при цьому були тяжко травмований він сам та пасажири - його дружина ОСОБА_7 і син ОСОБА_6 . Він розкаюється у скоєному, постраждалі є членами його сім`ї і витрати на їх лікування здійснювались ним.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 заявили, що не мають жодних претензій до обвинуваченого, який є їх чоловіком ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) і батьком ( ОСОБА_6 ), оплачував їх лікування і реабілітацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Обвинувачений є не судимим, має постійне місце роботи, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, не перебуває на наркологічному або психіатричному обліку. Під час дорожньо-транспортної події, щодо якої розглядається кримінальне провадження, також отримав важкі травми і тривалий час перебував на лікуванні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння злочину, а також добровільне відшкодування потерпілим спричиненої шкоди в частині витрат на лікування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинений тяжкий злочин, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 тривалий час працює транспортним експедитором ПП «Південна логістична компанія» (як зазначено у характеристиці з місця роботи, з 28.01.2008 року), не має іншого джерела доходу, окрім заробітної плати за місцем роботи, то суд вважає, що застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами потягне за собою неможливість продовження здійснення ним трудових обов`язків і позбавлення його можливості працювати. Тому суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочину, характер припущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, особу винного, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність до нього будь-яких претензій з боку потерпілих, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених судом обов`язків, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз 4004 грн., 3718 грн., 3146 грн., 3861 грн., а всього - в сумі 14729 грн.

Згідно зі ст. 100 КПК України речові докази - автомобілі «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зберігаються на стоянці тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформресурси» МВС України, необхідно повернути власникам.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 14729 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн.

Речові докази - автомобілі «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зберігаються на стоянці тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформресурси» МВС України, - повернути власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1