Справа № 478/138/19 Провадження № 1-в/478/36/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2019 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Казанківської ВК № 93 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93 клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Обґрунтовуючи своє клопотання, засуджений просить суд розглянути його справу по ст.81 КК України.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Казанківської ВК № 93, який просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений лише стає на шлях виправлення, засудженого, який підтримав своє клопотання, думку прокурора, який проти задоволення клопотання заперечував, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.08.2012 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.08.2012 року набрав законної сили 16.04.2013 року, відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2016 року, ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 12.06.2011 року по 16.04.2013 року, за правилами передбаченими ч.5 ст.72 КК України з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі Казанківська виправна колонія (№ 93).

На момент розгляду клопотання, невідбутий строк покарання засудженим ОСОБА_5 складає 6 місяців 4 дні.

Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.08.2012 року, суд, зважаючи на приписи ст.81 КК України, має переконатись у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні було заслухано думки учасників провадження та досліджено матеріали особової справи засудженого, з яких судом зроблено наступні висновки.
Так, із довідки про заохочення та стягнення від 18.09.2018 року та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення (подяки) та 10 стягнень (догани, поміщення до карцеру та ДІЗО).
Відповідно до витягу з протоколу № 15 від 13.07.2016 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно витягу з протоколу № 3 від 15.02.2017 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Так, з наявних характеристик на засудженого ОСОБА_5 які містяться в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що 10.12.2013 року засуджений прибув до Петрівської ВК № 49. За час перебування в виправній колонії засуджений ОСОБА_5 допускав порушення вимог режиму утримання (перешкоджання проведення обшуку, вилучення заборонених предметів, порушення встановленого розпорядку дня, порушення форми одягу) за що притягався до дисциплінарної відповідальності.
Також засуджений ОСОБА_5 має заохочення за сумлінне ставлення до праці. Після отримання заохочення не був працевлаштований, до праці ставиться посередньо. Згідно вироку суду має позов на суму 689 гривень, виконавчий лист до колонії не надходив. У відношенні до представників колонії не конфліктний, не завжди виконує їх вимоги. Систематично порушував розпорядок дня установи та вимог режиму утримання. Не бачить у самостійному виконанні робіт із самообслуговування.
Відповідно до психологічної характеристики від 18.09.2018 року, у засудженого ОСОБА_5 переважає холеричний тип темпераменту, запальний, швидкий, нетерплячий. Психічні процеси проходять інтенсивно, неврівноважено. Погано стримувана імпульсивність в поведінці, не спроможний регулювати конфліктні ситуації з примиренням. Загальний психологічний стан характеризується підвищеною збудженістю. Не здатен прогнозувати наслідки свої дій, може скоювати правопорушення. Вимоги режиму порушує здебільшого через власну неорганізованість та відсутність самодисципліни. Має авторитет серед засуджених негативної спрямованості, та прагне його підтримувати. Кожний поглиблений інтерес щодо своєї особи сприймає як можливу загрозу. Можливі допущення порушення режиму утримання через непорозуміння видвинутих умов та захоплення процесом «протидії».
Судом також встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 регулярно намагався здійснювати собі членоушкодження, за що перебував на обліку, як особа, що здатна до членоушкодження.
Відповідно до характеристики від 18.09.2018 року, засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до Петрівської ВК № 49 виявив бажання приймати участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», однак будь-яких даних про успішність її проходження та досягнуті результати матеріали особової справи не містять.
Згідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в поведінці засудженого ОСОБА_5 хоч і мають місце певні позитивні зрушення, про що свідчить наявність двох заохочень, проте, період протягом якого відбулись ці зрушення, є занадто нетривалим.
Суд також вважає, що з відомостей про особу ОСОБА_5 , що характеризують його під час відбування покарання, не вбачається таких даних, які б свідчили про його повне виправлення.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.

Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.

За таких обставин, суд не переконався на підставі належних, достовірних і допустимих доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, у зв`язку з чим, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що засудженого неможливо звільнити умовно-достроково від покарання, як такого, що став на шлях виправлення, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд, -

П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1