ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7187/18
Провадження № 1-кс/362/2299/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 22.10.2015 року , -
в с т а н о в и в:
12 грудня 2018 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову слідчого Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001671 від 06.11.2015 року.
Вказуючи на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які конкретно дії здійснювалися слідчим в ході проведення досудового розслідування, а отже ця постанова є передчасною, оскільки до проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні слідчий, і прокурор поставилися формально і однобічно, не встановивши причин виникнення пожежі, не вчинено слідчих дій, спрямованих на те, щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність складу злочину, пов`язаного із шкодою, нанесеною пожежею, не було опитано сусідів, які могли бачити підпалювачів або дати свідчення про підозрілих осіб, які в цей день або напередодні перебували біля будинку, не опитано ні мене, ні членів моєї сім`ї з цього приводу, сама постанова винесена до отримання результатів встановлення характеру і ступеня тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, відповідно направлення № 085, виданого Васильківською поліцією, не була проведена експертиза по встановленню розміру майнової шкоди, завданої пожежею, не було розслідувано версію про підпал будинку особами, пов`язаними з тодішнім Васильківським міським головою ОСОБА_6 , з яким у нього був жорсткий конфлікт і якого він підозрюю в організації підпалу, як помсту за його журналістську діяльність та активну громадську діяльність, не було взято зразки горючої рідини з поверхні внутрішньої сторони вхідних дверей будинку та підлоги для встановлення причин загоряння, а тому твердження постанови, що «Виїздом СОГ Васильківського MB на місце пригоди при зовнішньому огляді слідів підпалу приміщення не виявлено» є сумнівним і не підкріплено доказами. Сумнівним виглядає і висновок постанови, що «ймовірною причиною пожежі в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 послужило несправність димоходу пічного опалення», оскільки в цей день пічне опалення не працювало, оскільки надворі було тепло. З огляду на вказане оскаржуване рішення згідно ч.2 ст.9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. З цих підстав, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2015 року.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу свою підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову, оскільки вказане кримінальне правопорушення нанесло значні збитки для сім`ї, також зазначив, що він отримав повний текст постанови лише 06.12.2018 року. Вважає, що було вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 194 КК України, а саме підпал, а досудове розслідування не проведено.
Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив скаргу задовольнити, оскільки версії, які висуває ОСОБА_3 досудовим слідством перевірено не було.
Слідчий СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області та прокурор в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Суд, заслухавши ОСОБА_3 його захисника, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0001671 від 22.10.2015 року, дійшов до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Як вбачається з ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим кодексом.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що за згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2015 року, на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 21.10.2018 року, про те що 21.10.2015 року приблизно о 23 год. 45 хв. пошкоджено майно за адресою: АДРЕСА_1 (ЄО№13105) було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 194 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 (а.с. к.п. 1).
22.10.2015 року постановою слідчого Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 06.11.2015 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 194 КК України (а. с. м. к. п. 24).
Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 3) та в матеріалах кримінального провадження (а. с. м. к. п.38) копію постанови про закриття кримінального провадження №0001671від 22.10.2015 року ОСОБА_3 отримав 06 грудня 2018 року.
Стаття 9 КПК України вказує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані, зокрема, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.
Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі " Мащенко проти України" від 11.06.2015 р. встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.
Однак, суд вважає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначив в скарзі та судовому засіданні ОСОБА_3 , крім того всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчим не перевірено покази заявника, його членів сім`ї та сусідів, яка ймовірно могли бути свідками кримінального правопорушення, та інших слідчих дій по кримінальному провадженню.
Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови , їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не належним чином проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про незаконно постановлену постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001671 від 22.10.2015 року, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 22.10.2015 року - задовольнити.
Постанову слідчого МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_5 від 06.11.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001671 від 22.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України,- скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0001671 від 22.10.2015 року, повернути в СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1