Справа № 467/379/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи він перебував у СІЗО м. Кіровограда з 27 квітня 2016 року по 15 вересня 2017 року.

Цей строк і просив зарахувати у строку відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, проте, просив суд розглядати клопотання за його відсутності.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не з`явились, причину неявки суду не повідомили, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду клопотання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2016 року стосовно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та узято його під варту негайно в залі судових засідань.

В подальшому строк тримання ОСОБА_3 під вартою продовжувався неодноразово.

Вироком Компаніївського районного Кіровоградської області від 05 грудня 2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, а захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Та на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 цим же вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по день набрання цим вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 29 серпня 2017 року, що підтверджується відповідним розпорядженням, яке наявне у матеріалах особової справи засудженого.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин, які наведено вище, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та як установив суд у цьому випадку, засудженому ОСОБА_3 вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2016 року зараховано строк його попереднього ув`язнення саме з моменту затримання (27 квітня 2016 року) і до набрання цим вироком законної сили, що припадає на 29 серпня 2017 року.

Тобто, Компаніївський районний суд Кіровоградської області повністю зарахував строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно із правилами ч.5 ст. 72 КК України у редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII.

При цьому, як видно із матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_3 прибув до Арбузинської ВК №83 25 вересня 2017 року, але час слідування до установи відбування покарання не входить у строк попереднього ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а тому не може бути зарахований у строк відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд, окрім цього, ураховує те, що ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року вирок Компаніївського районного Кіровоградської області від 05 грудня 2016 був залишений без змін, а постановою колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду від 11 жовтня 2018 року ці судові рішення були скасовані лише в частині вирішення цивільного позову із призначенням нового розгляду у цій частині у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства.

Та будь яких даних проте, що засуджений утримувався в установах попереднього ув`язнення у зв`язку із розглядом судом першої інстанції цивільного позову у порядку цивільного судочинства матеріали його особової справи не містять.

А за такого, немає підстав вважати, що до засудженого застосовувались заходи попереднього ув`язнення з період з 29 серпня 2017 року (дата набрання вироком законної сили) і до 25 вересня 2017 року (до моменту прибуття в Арбузинську ВК № 83).

Крім того, матеріали особової справи засудженого містять заяву начальника Арбузинської ВК № 83 від 17 січня 2018 року, якою останній просив Компаніївський районний суд Миколаївської області уточнити розрахунок попереднього ув`язнення засудженому у зв`язку із тим, що 20 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким знову змінено ч.5 ст. 72 КК України ( із розрахунку день/день).

На вказану заяву керівник установи виконання покарань отримав відповідь, оформлену листом від 06 лютого 2018 року, якою було роз`яснено, що розрахунок попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 слід рахувати із дня його затримання- 27 квітня 2016 року і до дня набрання чинності 21 червня 2017 року Законом України № 2046-VIII, як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року вести розрахунок як один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Та суд не може брати до уваги це роз`яснення, позаяк, жодних відомостей про те, що вони були надані у порядку ст. 537, 539 КПК України, немає, натомість, згідно вироку Компнаіївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2016 року, який у цій частині залишився без змін і набрав законної сили 29 серпня 2017 року, постановлено рахувати строк попереднього ув`язнення до набрання ним законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як установлено судом, вирок Компаніївського районного суду Миколаївської області набрав законної сили 29 серпня 2017 року, а тому, період з 21 червня 2017 року і до 29 серпня 2017 року включно, зараховано із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

А тому не піддаючи це рішення суду сумніву та не порушуючи принцип правової визначеності, який передбачає, що коли судове рішення стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким судовим рішенням (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року), що є одним із основних аспектів принципу верховенства права, суд вважає, що на даний час підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 немає.

Тобто, якщо виходити із того, що попереднє ув`язнення фактично становить собою період з моменту затримання і до набрання вироком законної сили, то підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період з 27 квітня 2017 року по 29 серпня 2017 року немає, позаяк, цей період вже зараховано вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2016 року, без урахування листа цього ж суду від 06 лютого 2018 року, який не є судоми рішенням у розумінні ст. 369 КПК України.

При цьому, суд вкотре наголошує, що слідування до установи відбування покарань або ж вирішення інших питань, пов`язаних із таким слідуванням, у зв`язку із чим засуджений може утримуватись у слідчому ізоляторі, не є заходами попереднього ув`язнення у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», а тому цей час не може бути зарахований у строк відбування покарання у виді позбавлення волі.

Як наслідок, суд не убачає правових підстав для задоволення цього клопотання.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 376, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1