У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000216.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.02.2019 р., з визначенням застави у розмірі 144 075 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного.
Слідчим суддею не в повному обсязі досліджені підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не прийнято до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий (судимість погашена у встановленому Законом порядку), має сім`ю, дружину та постійне місце мешкання, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.
Крім того, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався би від органу досудового розслідування, або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Звертає увагу на те, що відносно співробітників УСБУ в Миколаївській області територіальним управлінням ДБР розпочато кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000025.
Вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду відсутній, оскільки ОСОБА_5 співпрацював зі слідчим та учасникам слідчої групи при його затриманні, не чинив опір працівникам поліції та УСБУ в Миколаївській області, постійно мешкає за місцем реєстрації із дружиною та сином, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи.
Ризик впливу на свідків відсутній, оскільки ОСОБА_5 невідомі особи, які можуть бути допитані під час даного кримінального провадження.
На даний час ОСОБА_5 перебуває у лікарні швидкої медичної допомоги та прикутий до ліжка, у зв`язку з переломом шийки стегна, яке отримано під час його затримання співробітниками УСБУ в Миколаївській області, а відтак підозрюваний не має можливості вільно пересуватись та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На думку апелянта, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше як 20.12.2018 р., маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут вибухової речовини, керуючись корисливим мотивом, і, переслідуючи мету незаконного збагачення, розробив злочинний план, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання, збут вибухової речовини на території м. Миколаєва та отримання від цього незаконного доходу.
ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 20.11.2018 р., незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, невстановлену кількість, але не менше як 955,91 гр. пластичної вибухової речовини на основі конденсованої бризантної вибухової речовини підвищеної потужності гексогену та пластифікатору, невстановлену кількість, але не менш як одну одиницю засобу передачі ініціюючого імпульсу відрізок вогнепровідного шнура, невстановлену кількість, але не менше чотирьох одиниць предметів, які є засобами підриву (детонування) дві одиниці капсуль детонатори № НОМЕР_1 , та дві одиниці електродетонаторів ЕДП, які для подальшого зберігання, з метою збуту переніс за місцем своєї роботи, до господарської будівлі електромайстерні, розташованої на території лікарні швидкої медичної допомоги АДРЕСА_2 , де зберігав їх з метою подальшого збуту, без передбаченого законом дозволу.
20.11.2018 р. під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вибухової речовини та вибухових предметів, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи у м. Миколаєві, зателефонував ОСОБА_5 та зробив замовлення на придбання вибухової речовини вагою не менш як 1 кг., за грошові кошти в сумі 56 000 грн., після чого ОСОБА_5 назначив ОСОБА_8 місце зустрічі для особистого отримання грошових коштів та передачі вибухової речовини на території лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва.
Після цього, ОСОБА_5 біля господарських будівель електромайстерні, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_8 , де особисто отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 56 000 грн., як незаконну винагороду за збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, вагою приблизно 1 кг.
В свою чергу ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_5 отримав вибухову речовину вагою приблизно 1 кг., засіб передачі ініціюючого імпульсу (відрізок вогнепровідного шнура), 4 засоби підриву (детонування), які добровільно видав працівникам правоохоронних органів.
26.12.2018 р. під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вибухової речовини та вибухових предметів, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи у м. Миколаєві, зателефонував ОСОБА_5 та зробив замовлення на придбання вибухової речовини вагою не менш як 4 кг., дві тротилові шашки та 8 електродетонаторів, за грошові кошти в сумі 200 000 грн., після чого ОСОБА_5 зазначив ОСОБА_8 місце зустрічі для особистого отримання грошових коштів та передачі вибухової речовини на території лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва, розташованої за адресою м. Миколаїв, пров. Корабелів, 14-В.
Після цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, керуючись корисним умислом, відповідно до розробленого ним злочинного плану, на території лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва, біля господарських будівель електромайстерні, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_8 , де особисто отримав від останнього грошові кошти в сумі 200 000 грн., як незаконну винагороду за незаконний збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, вагою приблизно 4 кг., двох тротилових шашок та 8 електродетонаторів. ОСОБА_8 в свою чергу, відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_5 , отримав вказану вибухову речовину та предмети, які добровільно видав працівникам правоохоронних органів.
Вказані дії підозрюваного ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбанні, носіння, зберігання, передача, збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивуючи своє клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , висновку експерта № 163/1793 від 19.12.2018 р., актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, дійшов висновку про існування ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 28.12.2018 р. слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва постановлена вступна та резолютивна частини ухвали.
За даними заяви захисника ОСОБА_6 на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва про видачу копії ухвали суду від 10.01.2019 р., копію оскаржуваної ухвали захисник отримав 10.01.2019 р.
Враховуючи наведені обставини, відносно невеликий пропущений строк на апеляційне оскарження, а також з урахуванням загальних засад кримінального провадження, якими передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисника поважними, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2018 р. підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 26.12.2018 р., висновку експерта № 163/1793 від 19.12.2018 р., акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 26.12.2018 р., протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2018 р., протоколу обшуку від 26.12.2018 р. та інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків або продовжити злочин, в якому підозрюється, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, при цьому протиправні дії ОСОБА_5 зупинені лише завдяки діям правоохоронних органів, а отже доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу, обставин ймовірно вчиненого злочину.

Ті обставини, що підозрюваний, має постійне місце мешкання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, з огляду на характер, вид, обставини та велику суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи захисника про те, що підозрюваний на даний час не може самостійно пересуватись, у зв`язку з отриманням травми під час затримання, як на підставу відсутності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не приймаються до уваги, оскільки наведена обставина є тимчасовою, і, жодним чином не свідчить про неможливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або вчинення нових злочинів.
Твердження захисника про те, що обвинуваченому ОСОБА_5 не відомі свідки, які підлягатимуть допиту впродовж досудового розслідування, є безпідставними, оскільки за встановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин кримінального провадження, незаконна реалізація вибухової речовини та інших пристроїв підозрюваним здійснювалась особисто, а отже свідки злочину йому відомі.
Та обставина, що ОСОБА_5 отримав травму під час затримання, про що внесені відповідні відомості до ЄРДР відносно працівників правоохоронних органів, будь-яким чином не свідчить про неправильність висновків слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3