ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1521/19 Номер провадження 11-сс/814/178/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2019 року
за участі
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВП № 2 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу та застосовано до:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Белюдівка Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого.
запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 14 год.00 хв. 22 лютого 2019 року по 14 год.00 хв. 23 квітня 2019 року. Одночасно призначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 050 грн.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, доведених прокурором, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення. Про існування цих ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, а також те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за корисливі злочини, відсутність у нього постійного місця роботи. Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому вказує, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватись від слідства, впливати на учасників кримінального провадження. Крім того, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 має міцні соціальні звя`зки, проживає з дружиною та неповнолітньою дитиною, характеризується позитивно, працює. Слідчим не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Перевіркою матеріалів за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що останній міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали .

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, це можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово засуджувався за корисливі злочини, відсутність у нього постійного місця роботи.

Враховуючи викладене, твердження підозрюваного та його захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість того, що незастосування такого запобіжного заходу або більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення не встановлено.

З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418, 422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4