справа № 208/594/19
№ провадження 1-кс/208/364/19
УХВАЛА
Іменем України

15 лютого 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 знаходиться справа № 208/6377/18, провадження у якій відкрито за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 ..

В ході судового розгляду даної скарги, діючи як адвокат та діючи в інтересах ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заявив відвід слідчому судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 , згідно п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлений відвід судді, та пояснив, що в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001453 від 06.09.2018 року, слідчим суддею визначена була суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 , якою було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні № 4 будинку АДРЕСА_1 . Зазначене рішення було винесено суддею без встановлення того, що власник цього приміщення фактично ним не користується, а передав його в оренду ОСОБА_4 , чим було порушено її права. Крім того, в ході проведення обшуку, слідчим було допущено ряд порушень, що виразилося як бездіяльності слідчого так і у вчиненні дій які не узгоджуються із приписами КПК України. А тому, діючи на захист інтересів, прав та свобод ОСОБА_4 , він як адвокат вважає недопустимим прямого зазначення винності у діях особи, вина якої не підтверджена жодним доказом. Крім того, за результатами обшуку проведеним слідчим, не відшукано речей, відносно яких було слідчим подано клопотання. Також у провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебували і інші скарги та заяви, пов`язані із проведеним обшуком, в межах зазначеного кримінального провадження, які, як він вважає, не були розглянуті з дотриманням змагальності та безсторонності, та без належної оцінки допущених порушень вимог КПК України, порушень прав та свобод ОСОБА_4 , та як наслідок відмовлено в їх задоволенні. Також адвокат наголосив на процесуальних питаннях, які також стали підставами для виникнення у нього та ОСОБА_4 підстав для сумніву в незацікавленості та безсторонності судді, а тому вважає що суддя не може брати участь у розгляді даної скарги як слідчий суддя, та підлягає самовідводу. Але враховуючи що такої заяви суддя не заявила, він вимушений заявити заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_6 .. Раніше вирішений відвід судді ОСОБА_6 , за ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 09.01.2019 року, якою відмовлено у задоволенні заявленого відводу, вважає таким, що не усунув підстави заявлені у первісному відводі судді, а навпаки збільшив цей сумнів, та вважає що виникли нові підстави як зацікавленість судді саме в такій позиції.

Адвокат ОСОБА_5 , враховуючи зазначені ним обґрунтування, підтримав заявлений відвід слідчому судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 у повному обсязі, з підстав та мотивів зазначених у обґрунтуванні заявленого відводу, та вважав що для усунення сумнівів у безсторонності судді, відновлення довіри до суду, необхідним та вірним, є задоволення його заяви у повному обсязі.

Прокурор вважав, що заявлені підстави адвокатом ОСОБА_5 не узгоджуються із підставами для відводу судді, та вважає що слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 у повній мірі дотримані всі процесуальні питання при вирішенні та розгляді клопотань в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001453 від 06.09.2018 року. Не вбачає у діях слідчого судді жодних порушень, та підстав для її відводу, а тому просить у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Заслухав адвоката, прокурора, з`ясував підстави та обґрунтування заявленого відводу, дослідив матеріали справи, приходжу до наступного:

Відповідно до положень ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначений у ст. 75 КПК України.

Підставами заявленого відводу адвокатом ОСОБА_5 зазначено п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме:

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

3) якщо він особисто заінтересований в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, згідно до п.4 9 рішення по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, ЄСПЛ наголосив, що, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до об`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність по даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно ч.2 ст.8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя розглядає справи, одержані згідно із порядком розподілу судових справ, установленого відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може вплив бажання судді чи будь-яких інших осіб.

В той же час, Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Не може розцінюватись як прояв упередженості та відсутності безсторонності судді, за відсутності таких підтверджень, під час розгляду кримінального провадження його поведінка у судовому засіданні, та у разі незгоди з судовим рішенням та викладеними у ньому висновками, законом забезпечено право сторін кримінального провадження на оскарження судового рішення.

Не є підставою для відводу судді суб`єктивні ствердження про наявність незадоволення діями сторін кримінального провадження, та наявності особистої заінтересованості судді, яка не підтверджена.

Таким чином, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Але, слідчий суддя враховує, що заявник, незважаючи на первісне вирішення заявленого ним відводу слідчому судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 , не змінив свого ставлення з заявленого питання, а навіть розширив підстави заявленого відводу, що свідчить про його переконання в існування підстав передбачених п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, що не забезпечує гарантію передбачену ст.. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

А тому враховуючи мету дотримання заявлених гарантій, з метою забезпечення прав учасників процесу, та усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та безсторонності судді, заявлений відвід підлягає задоволенню.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.75-81 КПК України, -

постановив:

Заявлений відвід адвокатом ОСОБА_5 слідчому судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Відвести суддю Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_6 , як слідчого суддю по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за № 0001453 від 06.09.2018 року.

Судову справу (номер провадження: 208/6377/18) - передати на повторний автоматичний розподіл, відповідно до ч. 2 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1