У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2019 Справа №607/1453/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, приватного підприємця, на утриманні мати похилого віку, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 12 жовтня 2017 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання згідно вироку суду.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 в період іспитового строку належних висновків для себе не зробив, 2 рази порушив обов`язок, покладений на нього судом в частині періодичної явки на реєстрацію відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а також протягом іспитового строку 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та двічі за ст. 124 КУпАП. Окрім того, відносно ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження № 0000442 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Представник органу пробації в судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання та особову справу на засудженого, приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 345 КК України та відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Зобов`язано засудженого ОСОБА_6 , відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
07 грудня 2017 року до Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації надійшов на виконання вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 .
У відповідності до вимог ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
В обґрунтування подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання орган пробації посилається на невиконання 2 рази засудженим обов`язків, покладених на нього судом в частині періодичної явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також притягнення його 5 разів до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.
У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема статтею 164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.
Крім того відповідно до ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Так, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , останній в період з 02 січня 2018 року по 03 липня 2018 року своєчасно з`являвся у Тернопільський міськрайонний відділ з питань пробації для періодичної реєстрації.
Про причини неявки для реєстрації 07 серпня 2018 року ОСОБА_6 на наступний день в телефонному режимі повідомив відділ з питань пробації та пояснив це перебуванням на лікуванні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в матеріалах особової справи містяться відомості стосовно вчинення останнім 03 серпня 2018 року ДТП у м. Тернополі, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
В подальшому, в період з 23 серпня 2018 року по 19 жовтня 2018 року, засуджений ОСОБА_6 не мав реальної можливості виконувати покладені на нього обов`язки щодо періодичної реєстрації в органі пробації, оскільки ухвалою слідчого судді від 23 серпня 2018 року відносно нього застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, до 00.00 год. 19 жовтня 2018 року.
Стосовно неявки до органу пробації 06 листопада 2018 року, то слід звернути увагу на те, що ОСОБА_6 08 листопада 2018 року сам прибув до органу пробації та надав письмові пояснення, вказавши, що його неявка 06 листопада 2018 року зумовлена відрядженням до м. Києва.
При цьому, суду не надано документально підтверджених відомостей про те, що засуджений ОСОБА_6 мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, та що факти, викладені у клопотанні, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року.
Таким чином, доводи органу пробації про порушення ОСОБА_6 обов`язків, покладених на нього судом, які б могли слугувати підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Стосовно доводів, викладених у клопотанні про те, що засуджений протягом іспитового строку 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності, що, на думку, органу пробації, свідчить про систематичність вчинення правопорушень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд враховує наступні обставини.
Так, у відповідності до ч.2 ст. 78 КК України, однією із підстав скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
В матеріалах особової справи міститься лише одна постанова суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, а саме - постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2018 року, згідно якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Наявність складених протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_6 , зокрема, за ст. 185 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпаП, не свідчить про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаними статтями, оскільки будь-яких підтверджуючих даних, а саме - постанов в справах про адміністративні правопорушення, якими б на ОСОБА_6 накладалися адміністративні стягнення, в матеріалах особової справи відсутні та до клопотання вони не долучені.

Від-так, наявність документально підтверджених відомостей про вчинення засудженим протягом іспитового строку лише двох адміністративних правопорушень, які потягли за собою адміністративне стягнення, не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки вчинення таких правопорушень ОСОБА_6 не є систематичним в розумінні ч. 3 ст. 166 КВК України.
Окрім того, у поданому клопотанні орган пробації зазначає, що відносно ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження № 0000442 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

При цьому, у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відомості про наявність обвинувального вироку суду відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000442 в матеріалах справи відсутні, тому сам факт наявності відкритого кримінального провадження, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру, не має правового значення при вирішенні питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного покарання згідно вироку суду від 12 жовтня 2017 року.
Враховуючи вищевикладені обставини, а саме те, що в ході розгляду клопотання Тернопільського міжрайонного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання згідно вироку суду не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, суд приходить до переконання, що у його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України та ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1