Провадження по справі № 1-кс/522/2360/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представник власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 20.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року, з Апеляційного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Відповідно до клопотання прокурора, за позовом Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції ДАБК в Одеській області Приморським районним судом м. Одеси 23.10.2014 прийнято рішення по справі № 522/4629/14-ц про зобов`язання ОСОБА_5 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , у первинний стан згідно з технічним паспортом від 17.09.2007 року.

Під час розгляду цивільної справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 190, 5 кв.м, який належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 подано до суду заяву від 09.11.2018 року про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2018 заяву задоволено. В ухвалі визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали. Повний текст ухвали суду складено 29.11.2018 року. Таким чином строк подання апеляційної скарги становить 14.12.2018 року.

Місцевою прокуратурою 13.12.2018 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27.11.2018 року.

Однак під час моніторингу Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна установлено, що 04.12.2018 на підставі ухвали суду від 27.11.2018 обтяження на майно припинено.

Тобто ОСОБА_5 скасовано арешт з майна, що йому належить, на підставі ухвали суду, що не вступила в законну силу, та яку оскаржено у встановлені законом строки.

Станом на теперішній час докази приведення житлового приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , у первинний стан згідно з технічним паспортом від 17.09.2007 відсутні.

Прокурором 20.12.2018 винесено постанову про визнання житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 190, 5 кв.м, який належить ОСОБА_5 речовим доказом.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 скасовано арешт з майна з метою подальшого його відчуження та уникнення відповідальності за невиконання рішення суду від 23.10.2014 року по справі № 522/4629/14-ц.

Враховуючи, що арешт з майна скасовано 04.12.2018, тобто в період, коли ухвала суду про скасування заходу забезпечення позову ще не набрала законної сили, ОСОБА_5 має наміри та поспішає здійснити відчуження майна.

З метою збереження речових доказів, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди та вирішення визначених у ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню прокурор вважає що необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України , а саме арешт майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 190, 5 кв.м, який належить ОСОБА_5 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна .

У зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказаний житловий будинок.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 від 21.12.2018 року, в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 було відмовлено.

30.01.2019 року, на підставі ухвали Одеського апеляційного суду, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 була скасована та клопотання прокурора повернено до Приморського районного суду м.Одеси для нового розгляду в іншому складі суду.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання з вказаних підстав та просила накласти арешт на вказаний будинок, окрім цього вказала, що відповідно до ухвали судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_8 було задоволено скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органу державної виконавчої служби, відповідачами за якою є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та скасовано постанову державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_9 від 03.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55982232. Державного виконавця було зобов`язано провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55982232 в порядку, встановленому Законом України « Про виконавче провадження».

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту, повідомила, що на вказану ухвалу суду, на яку посилається прокурору, було подано апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно, вказане в клопотанні, може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та є об`єктом протиправних дій, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 від 20.12.2018 року житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 190, 5 кв.м, який належить ОСОБА_5 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна , було визнано речовим доказом.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Проте, на думку слідчого судді, прокурором не надано достатньо доказів в обґрунтування накладення арешту в частині заборони права володіння та користування вказаним житловим будинком.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні прокурора майно з забороною права розпорядження нерухомим майном.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти на майно на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 190, 5 кв.м., який належить ОСОБА_5 , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна ,- із забороною права розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , або інших прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Копії ухвали слідчого судді надати прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 для надання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
01.03.2019