Справа № 183/1850/18
№ 1-кп/183/750/18

У Х В А Л А
11 грудня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого останній раз: 30.03.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 6 років 1 місяць 18 днів; 30.03.2016 року звільнений з-під варти в залі суду у зв`язку із відбуттям строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Свою позицію обґрунтувала тим, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, потребує лікування, якого він не може отримати в умовах тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з позицією свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на свій стан здоров`я, потребу в лікуванні.
Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: тяжкість інкримінованих йому злочинів, які віднесено законом до категорії тяжких, ступінь відповідальності за них, відсутність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, осіб на утриманні не має, суспільно-корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше неодноразово судимий, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки вони ще не допитані судом.
Разом з тим, суд враховує думку сторони захисту про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, однак суду не надано доказів на підтвердження цієї обставини. Зокрема, судом не можуть бути прийняті до уваги ксерокопії медичних документів без завірення їх належним чином. Також, суду не надано доказів того, що обвинувачений за час перебування його під вартою скаржився на незадовільний стан свого здоров`я і у зв`язку з цим звертався за відповідною медичною допомогою.
Тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 18 січня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1