Провадження № 11-сс/4820/85/18
Справа № 675/2598/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
володільця ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду від 15 листопада 2018 року,-

В с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду від 15 листопада 2018 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на службовий автомобіль ВАЗ 21099 з н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який перебуває на балансі ГУНП в Хмельницькій області та на автомобіль MITSUBISHI CARISMA, 1997 року випуску, належний на праві користування ОСОБА_7 з н.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литовської Республіки), шляхом заборони відчуження вказаного майна будь-яким шляхом, в тому числі заборони можливості передачі його в оренду, вилучення, вчинення будь-яких інших правочинів щодо автомобілів, а також вносити будь-які зміни у технічний стан, зовнішній вигляд транспортних засобів та заборони перереєстрації їх.

Ухвалено передати на відповідальне зберігання фактичним користувачам вищевказані транспортні засоби та зобов`язано надати автомобілі на першу вимогу слідчого або прокурора для проведення експертних досліджень.

Приймаючи рішення по суті клопотання, слідчий суддя виходив із того, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на зазначені в клопотанні транспортні засоби, зокрема, можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні, необхідність проведення судових експертиз та недопущення можливості їх втрати або знищення. Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що арештовані транспортні засоби слід передати на відповідальне зберігання фактичним користувачам.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на зазначені у клопотанні про арешт майна автомобілі у формі заборони на відчуження, користування та розпорядження ними. Посилається на те, що вказані транспортні засоби були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому згідно положень ст. 170 КПК України арешт на дані автомобілі повинен був бути накладений у формі заборони на відчуження, користування та розпорядження ними, а не шляхом відчуження вказаного майна будь-яким шляхом та заборони перереєстрації їх.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, ОСОБА_7 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог закону завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З матеріалів провадження вбачається, що 22 серпня 2018 року близько 19 год. 20 хв. у м. Ізяслав Хмельницької області на перехресті вулиць Заславська-Б.Хмельницького-Грушевського під час зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , останній отримав ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відомості по даному факту 31 серпня 2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.п.3).

В ході досудового розслідування, встановлено, що автомобіль ВАЗ 21099 з н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, перебуває на балансі ГУНП в Хмельницькій області, а автомобіль MITSUBISHI CARISMA, 1997 року випуску, належить на праві користування ОСОБА_7 з н.з. НОМЕР_2 , а власниками транспортних засобів є інші особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані автомобілі визнані речовими доказами, оскільки вони могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (а.п.8-9).

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по його відчуженню, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку задовольнивши клопотання слідчого в цій частині.
Однак, обраний слідчим суддею спосіб арешту майна шляхом заборони його відчуження будь-яким способом, в тому числі заборони можливості передачі його в оренду, вилучення, вчинення будь-яких інших правочинів щодо автомобілів, а також вносити будь-які зміни у технічний стан, зовнішній вигляд транспортних засобів та заборони їх перереєстрації, що не позбавляє фактичних володільців транспортних засобів права ними користування, не ґрунтується на вимогах закону.

Так, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона користування майном може бути застосована у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що її незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, псування, перетворення, передачі майна.

При цьому, колегія суддів враховує ті обставини, що у даному провадженні призначена ухвалою суду транспортно-трасологічна та автотехнічна експертизи, і оскільки транспортні засоби знаходяться у користуванні фактичних володільців, що може призвести до приховування автомобілів шляхом відчуження, пошкодження, псування, зникнення, втрати або проведення їх ремонту, існують достатні підстави про наявність ризиків, передбачених ч.11 ст. 170 КПК України.

Заборона відчуження, користування та розпорядження вказаними автомобілями забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора викладеними в апеляційній скарзі.

А тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином не дослідив доводів клопотання слідчого про арешт майна та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для його задоволення лише частково.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід накласти арешт на зазначені у клопотанні про арешт майна легкові автомобілі у формі заборони відчуження, користування та розпорядження ними.

Керуючись ст. ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ізяславського районного суду від 15 листопада 2018 року, якою накладено арешт на службовий автомобіль ВАЗ 21099 з н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який перебуває на балансі ГУНП в Хмельницькій області та на автомобіль MITSUBISHI CARISMA, 1997 року випуску, належний на праві користування ОСОБА_7 з н.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литовської Республіки) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на службовий автомобіль ВАЗ 21099 з н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який перебуває на балансі ГУНП в Хмельницькій області та на автомобіль MITSUBISHI CARISMA, 1997 року випуску, належний на праві користування ОСОБА_7 з н.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литовської Республіки) у формі заборони відчуження, користування та розпорядження ними.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4