пр. № 1-кп/759/1470/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №80000171 від 18.03.2013р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

20.12.2011р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим 20.12.2011р. Шевченківським районним судом м. Києва до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, у встановленому законом порядку, 09.08.2012р. став на облік до ВКВІ Святошинського району м. Києва.

При цьому, ОСОБА_3 отримав необхідні роз`яснення та надав письмову розписку про те, що він зобов`язується дотримуватись встановлених відносно нього судом обов`язків та одночасно був попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання.

Також, ОСОБА_3 09.08.2012 отримав направлення до Спеціальної школи інтернату № 15, розташованої по пр. Перемоги, 113 в м. Києві, для відпрацювання громадських робіт строком 200 годин призначених судом з 10.08.2012 та був письмово ознайомлений з встановленим для нього графіком.

Однак, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконати покладені на нього судом обов`язки, починаючи з 03.09.2012 до Спеціальної школи інтернату № 15, в м. Києві для відпрацювання громадських робіт не з`являвся, без поважних причин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що 20.12.2011р. був засуджений Шевченківським районним судом м.Києва до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Він став на облік та йому було повідомлено про необхідність виконання вироку, видано направлення до школи інтернату та попереджено про відповідальність за невиконання вироку суду. Для відпрацювання громадських робіт він не з`явився, оскільки на той час не хотів втратити роботу, в подальшому також не з`являвся. Про перебування у розшуку йому було відомо протягом останніх півтора року, однак ніяких дій він не вчиняв. Поважних причин для невиконання рішення суду не мав і в повному обсязі не розумів наслідки ухилення від відбування покарання, а в подальшому боявся і самого покарання за невиконання громадських робіт. Вважає, що зробив для себе висновки, однак, які саме пояснити не зміг, висловив жаль з приводу своєї поведінки та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.389 КК України вірна, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює не офіційно та за місцем роботи характеризується позитивно, ухилився від органів досудового розслідування та тривалий час перебував у розшуку.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття у вчиненому. Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувальний акт не містить вказівку про обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину, то суд з метою недопущення порушення права обвинуваченого на захист, в цій частині не виходить за межі пред`явленого обвинувачення. Отже, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту, оскільки вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не вбачаючи при цьому підстав для призначення іншого покарання з урахуванням конкретних обставин вчинення злочину та процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, суд вважає необхідним повністю приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту ним частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.12.2011р., яким його засуджено до покарання у виді 200 годин громадських робіт, що згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.72 КК України відповідає 25 дням арешту.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.12.2011р., призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 25 (двадцять п`ять) днів.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1