Справа № 727/1222/19
Провадження № 1-кп/727/251/19
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

11 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №0002719/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11.04.2019 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з Чернівецького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Чернівці. Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Порушень вимог закону, без усунення яких провадження не може бути призначене до судового розгляду не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити до судового розгляду дане кримінальне провадження, а також просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вказує на вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме протоколи допиту потерпілої, свідків, протоколами проведення слідчого експерименту висновком експерта; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На підставі викладеного та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 на даний час виповнилось 62 роки, відомості про вади його здоровя відсутні, враховуючи також міцність його соціальних зв`язків та те, що на утриманні ОСОБА_4 будь-яких утриманців немає, прокурор просить суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього ряду обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Разом з тим, заперечували щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вказуючи на те, що обвинувачений від досудового слідства та суду не переховувався, інші злочини не вчиняв, має постійне місце роботи та з`являвся на усі виклики суду.
Заслухавши думку всіх учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.01.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком застосування до 21.02.2019 року.

При цьому, в подальшому будь-який запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався до даного часу.

Також, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 , незважаючи на те, що з 21 лютого 2019 року до нього не застосовується жоден запобіжний захід, з`являється у кожне судове засідання.

За таких обставин суд вважає, що прокурором не доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховування обвинуваченого від суду.

Також у судовому засіданні прокурором не надано даних, що за цей час ОСОБА_4 здійснював будь-які спроби впливу на потерпілих.

Таким чином, прокурором на підтвердження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, в частині можливого тиску ОСОБА_4 на недопитаних у суді свідків, не надано жодного доказу.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що і даний ризик, як підстава для затосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, доведений не був.

Суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_4 раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою раніше не судимою та має постійне місце роботи, що також не може довести ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, на теперішній час судом не встановлено жодного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, які б могли слугувати підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому, суд виходить з того, що частиною 2 статті 177 встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до положень статті 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу обов`язково повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів. Тобто, одних припущень слідчого та прокурора щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Тобто, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини, існування лише однієї обгрунтованої підозри не може слугувати переконливою підставою для застосування запобіжного заходу.

За таких обставин, оскільки прокурором у судовому засіданні не доведено існування ризиків, які б могли слугувати підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 31, 181, 284, 314-316 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити до судового розгляду на 16:30 год. 20 травня 2019 року в приміщенні Шевченківського районного суду м.Чернівці.
Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, про що повідомити всіх учасників судового провадження.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу та всіх учасників кримінального провадження згідно реєстру матеріалів досудового розслідування

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: