Справа № 307/506/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження за №11-сс/4806/159/19 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за ЄРДР за № 0000137 від 16.02.2019,
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем.
Автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , передано володільцю ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати володільця (власника) надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження №0000137.
З клопотання слідує, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000137 від 16.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Так, 16 лютого 2019 року, в с. Крива, працівниками СРПП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки «Мерседес VITO 108Д», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та в ході огляду даного автомобіля було виявлено відсутність номерного позначення кузова.
Під час виїзду на місце події, 16.02.2019 року, автомобіль марки «Мерседес VITO 108Д», державний номерний знак НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик ДП МВС України «Інформ-Ресурси» при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області в якості речових доказів.
З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Мерседес VITO 108Д», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати таке майно.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурором доведено в клопотанні необхідність накладення арешту на автомобіль з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та застосував найменш обтяжливий спосіб накладення арешту на майно.
В апеляційній скарзі прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати таке майно. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що слідчим суддею не враховано той факт, що номерне позначення кузова на автомобілі відсутнє і такий автомобіль, відповідно до Правил Дорожнього Руху України, не може бути учасником дорожнього руху. Предметом злочину, передбаченого ст. 290 КК України є кузов, двигун, шасі чи номерна панель на яких заводським способом зроблені позначення номерів, які вносяться в технічний паспорт та відповідно до яких, ці транспортні засоби можна ідентифікувати. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, слідчим суддею арешт у частині користування вказаним автомобілем не накладено та не обґрунтовано таку відмову, хоча в клопотанні вказувалося на необхідність такого виду обмеження.
Також вважає необгрунтований висновок суду про передачу автомобіля на зберігання законному володільцю, оскільки останній може спотворити та перешкодити у проведенні слідчих та процесуальних дій. Також зазначає, що у даному кримінальному провадженні не проведені експертизи, а тому передача автомобіля володільцю є передчасною.
Апеляційний розгляд проводиться у відсутності сторін, на підставі ч.4 ст. 405 КПК України, оскільки особи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, та судовий розгляд відкладався тричі з підстав неявки сторін.
Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено судом першої інстанції, кримінальне розслідування проводиться за ст. 290 КК України та автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні а тому, з метою його збереження, зокрема протиправного впливу (пошкодження, знищення), слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на такий автомобіль шляхом заборони відчудження та розпорядження ним.
Апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно вирішено у відповідності до норм КПК України, ухвала суду є обгрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, водночас, стороною обвинувачення належними доказами не доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно із забороною його користування та вилучення у власника з метою поміщення на штрафмайданчик.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2019 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за ЄРДР за № 0000137 від 16.02.2019 - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: