Справа № 357/6713/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:

04.04.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської по справі №357/8565/16-ц винесено рішення щодо витребування у ОСОБА_6 автомобіля марки «ВМW-524», 1990 року випуску, об`єм двигуна 2400 см.куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , разом із свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу та передати ОСОБА_7 , яке 12.09.2017 року набрало законної сили.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання.
Згідно із ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
ОСОБА_6 , який брав участь у судових засіданнях, достовірно знаючи про винесення 04.04.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області рішення про те, що він повинен передати ОСОБА_7 вказаний автомобіль з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу, всупереч вказаних вимог Конституції України та ст. 14 ЦПК України, діючи умисно, з метою уникнути від виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не передав ОСОБА_7 вказаний транспортний засіб з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу, а розпорядився ним на власний розсуд за наступних обставин.
Так, 20.04.2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи в орендованому гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Зарічанський», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Глибочанське шосе, в якому зберігав автомобіль марки «ВМW-524», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи умисел, направлений на невиконання рішення суду, що набрало законної сили, достовірно знаючі про свій обов`язок повернути даний автомобіль ОСОБА_8 , маючи реальну можливість виконати рішення суду та не бажаючи його виконувати, по усній домовленості з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_9 » продав останньому даний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу за 1500 доларів США, які витратив на власні потреби.
Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 15 червня 2018 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, та покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття.
Обставини, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 15 червня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 ..
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1ст. 76 КК України , а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1