МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 490/8553/18
Провадження № 1-кс/480/75/19
УХВАЛА

17 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області про самовідвід під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невинесенні процесуального рішення за клопотанням, -

встановив:

У січні 2019 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області з Апеляційного суду Миколаївської області, у порядку визначеному п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 34 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невинесенні процесуального рішення за клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037, для розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 15.05.2019 судова справа розподілена та 15.05.2019 передана головуючому судді ОСОБА_4 .

15.05.2019 слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 заявив про самовідвід, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження № 0000037 було розпочато за фактом можливого винесення неправосудного судового рішення у цивільній справі суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Слідчий суддя ОСОБА_4 досить тривалий час перебуває у дружніх стосунках з суддею ОСОБА_5 , що може викликати у сторонніх осіб сумніви у неупередженості слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_4 правом надання пояснень не скористався.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув.

Особа, яка подала скаргу та її захисник у кримінальному провадженні у судове засіданні не прибули.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, згідно з приписами ст. 76 КПК України не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні.

Отже, кримінальним процесуальним законом визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді, а отже і для самовідводу. Зокрема, серед таких підстав, на яку посилається слідчий суддя є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про відвід з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слід враховувати, що до "інших обставин", які викликають сумнів у неупередженості судді, можливо віднести такі, як: 1) суддя є дальнім родичем, або близькою людиною для слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені близькі родичі судді або члени його родини; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості або невинуватості обвинуваченого, або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У § 56 рішення Європейського суду з прав людини від 06 березня 2018 року в справі «Михайлова проти України»,заява № 10644/08 суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

За вказаних обставин, суд вважає, що наявність дружніх стосунків слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 з суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 можуть вплинути на існування гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, у тому числі від стороннього впливу, а тому таке побоювання суд вважає об`єктивно обґрунтованим.

За таких обставин, заява слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невинесенні процесуального рішення за клопотанням, задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

17.05.2019