Справа № 495/1330/19
№ провадження 1-кс/495/1223/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
18.02.2019 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 10.02.2019 року приблизно о 15 годині, особа на ім`я ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , спричинили заявниці тілесні ушкодження.

За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 14.02.2019 року відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

14.02.2019 року, ОСОБА_4 було визнано потерпілою по даному кримінальному провадженню (вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитано в якості потерпілого). 14.02.2019 потерпіла ОСОБА_4 видала заявою для долучення до матеріалів кримінального провадження наступне: кухонний ніж з пластиковим руків`ям синього кольору, котрим були спричинені потерпілій тілесні ушкодження, джинсові брюки синього кольору та кофту білого кольору, в яких потерпіла була одягнена у момент спричинення їй тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити дане клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали заяву у якій просять дане клопотання розглядати за відсутності слідчого та прокурора, зазначили також, що клопотання підтримують.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна, для збереження його, як речового доказу в кримінальному провадженні №0000337 та проведення відповідних експертиз.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: кухонний ніж з пластиковим руків`ям синього кольору, котрим були спричинені потерпілій тілесні ушкодження, джинсові брюки синього кольору та кофту білого кольору, в яких потерпіла була одягнена у момент спричинення їй тілесних ушкоджень, для збереження його як речового доказу в кримінальному провадженні № 0000337 та проведення відповідних експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя