Справа № 188/44/19
Провадження № 1-кп/188/54/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 27.12.2018 року, укладеною між потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 08.12.2018 р., стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у період часу приблизно з 22.00 години по 00.00 годин з 20 по 30 вересня 2018 року (точна дата та час не встановлені), знаходячись біля автобусної станції, яка розташована за адресою: вул. Миру, 82, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрав стоячий біля стіни автобусної станції, розташованої за вказаною адресою, велосипед дамський, синього кольору марки «Ардіс-Либідь», який належить ОСОБА_3 , вартість якого за висновком судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/1101 від 19.12.2018 становить 1400 грн.

Викрадене ОСОБА_5 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_5 , у період часу приблизно з 22.00 години по 00.00 годин з 01 по 15 жовтня 2018 року (точна дата та час не встановлені), знаходячись біля входу до приміщення Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», яке розташоване за адресою: вул. Миру 102, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, діючи з умислом, направленим на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав велосипед чоловічий блакитного кольору марки «ЗИФ 1В», належний ОСОБА_4 , вартість якого за висновком судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/1102 від 19.12.2018 становить 833,33 грн.

Викрадене ОСОБА_5 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Під час досудового слідства 17.12.2018 між потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 11.01.2019 року.

Згідно з угодою про примирення сторони визнали, що дії підозрюваного ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та за ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Відповідно до вимог ст. 12 КК України ці злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Сторони погодили покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, із застосуванням ст. 75 КК України. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, за цією угодою визначаються судом.

Сторони погодили, що злочином завдана матеріальна шкода потерпілим в розмірі 2233,33 грн., яка відшкодована у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в угоді про примирення, визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, цивільний позов заявляти відмовляється, шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі, умови угоди про примирення, укладеної між нею та підозрюваним 27.12.2018 року, вона розуміє і підтримує, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, просить суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, цивільний позов заявляти відмовляється, шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі, умови угоди про примирення, укладеної між ним та підозрюваним 27.12.2018 року, він розуміє і підтримує, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, просить суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор вважав, що підстав для повернення обвинувального акту, передачі його за підсудністю або закриття провадження немає і не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна та передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні у цій справі Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинувачених у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд, переконавшись, що існують фактичні підстави для визнання винуватості, сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем проживання, обставину, яка пом`якшує покарання, передбачену ст. 66 КК України, а саме щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає можливим затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2018 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз, які складають 572 грн. (а.с.41), 572 грн. (а.с.85), всього 1144 гривень 00 копійок на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ велосипед марки «Ардіс-Либідь», який зберігається у потерпілої ОСОБА_3 , залишити потерпілій (а.с.29).

Речовий доказ велосипед марки «ЗИФ 1В», який зберігається у потерпілого ОСОБА_4 , залишити потерпілому (а.с.74).

Запобіжній захід обвинуваченим не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2018 року, укладену між потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

по ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

по ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ велосипед марки «Ардіс-Либідь» залишити потерпілій ОСОБА_3 .

Речовий доказ велосипед марки «ЗИФ 1В» залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1