У Х В А Л А Справа № 200/1238/19

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/737/19

30 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0002879 за ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2019 року слідчий СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, що погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , у якому прохає накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. В провадженні СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0002879 за ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом.

Так, до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 09.10.2018 невстановлені особи, шахрайським шляхом, заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілому.

18.10.2018 року був укладений договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого, ОСОБА_7 , передала грошові кошти в розмірі 18 000 доларів США за купівлю вказаної квартири, в результаті чого набула право власності на майно, відомості про, що були внесені до реєстру речових прав на нерухоме майно.

31.10.2018 при здійсненні ремонтних робіт за вказаною адресою, до квартири з`явився раніше невідомий чоловік, який сказав, що він є власником квартири та надав документи на ім`я ОСОБА_6 , а також документи на квартиру.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником є ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, на підставі отриманих фактичних даних, слідство приходить до висновку про факт незаконного заволодіння чужим майном - квартирою АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного, слідство має достатні підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, і є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктом, набутим кримінально протиправним шляхом, і з метою збереження даного речового доказу, для запобігання можливості його відчуження виникла нагальна необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно в рамках кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій прохає клопотання розглянути за його відсутністю, прохав задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду клопотання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню. Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 шляхом накладення заборони на її відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002879 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження та розпорядження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1