Справа № 366/3338/16-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1076/2018 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 267-1 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.267-1 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. 00 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та ухвалено 440 кг металевих виробів, які передано на зберігання до відділу поліції зони ЧАЕС ГУНП в Київської області знищити, автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_8 залишити власнику.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.267-1 КК України, вчиненого за наступних обставин.

07.09. 2016 року приблизно о 18 год., перебуваючи на посаді монтажника ТОВ «БК Укрбудмонтаж» та знаходячись на території зазначеного товариства, яке розміщено по вул. Радянська, 82-а у м. Чорнобиль, яке, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, відноситься до зони відчуження, завантажив до багажного відділення та задньої частини салону автомобіля «Міtsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, будівельну арматуру, з метою переміщення її за межі зони відчуження, а саме: до АДРЕСА_2 .

Із метою переміщення металевої арматури за межі зони відчуження, після завантаження автомобілі «Міtsubishi Pajero Sport», ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_11 , на вищевказаному автомобілі, близько 19-ої год. поїхали у напрямку контрольно-пропускного пункту «Дитятки». При цьому, ОСОБА_8 не повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про свій намір незаконно перемістити за межі зони відчуження будівельну арматуру.

Перебуваючи на КПП «Дитятки», скориставшись тим, що шлагбаум був відкритий, ОСОБА_12 , який керував автомобілем, без попереднього огляду працівниками поліції та надання ними дозволу на виїзд, без надання передбаченого законом дозволу і проведення дозиметричного контролю промислової продукції, перемістив за межі зони відчуження металеву арматуру вагою 440 кг.

Після виїзду за КПП «Дитятки» працівниками поліції 07.09.2016 року о 19 год. 30 хв. автомобіль марки «Міtsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено, а металеву арматуру загальною вагою 440 кг вилучено до Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого правопорушення та правильності його кваліфікації за ч.1 ст.267-1 КК України, просить вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню та відповідно до ст.96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави щодо автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 ., який визнано речовим доказом - засобом вчинення злочину. У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вчинення злочину обвинуваченим здійснювалося з використанням автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» для досягнення остаточної мети злочину переміщення за межі зони відчуження заборонених предметів промислового призначення для власних цілей, але безпідставно і не вмотивовано ухвалив рішення про залишення у користуванні транспортний засіб засудженому, який є його власником. Такий висновок суперечить положенням кримінального процесуального закону (п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Прокурор вказав, що засобом вчинення злочину у справах проти громадської безпеки у даному кримінальному провадженні, слід вважати транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає спеціальній конфіскації відповідно до вимог ст. 96-1 КК України.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. НОМЕР_1 , з 2014 року належить обвинуваченому ОСОБА_8 , однак був придбаний під час перебування останнього у шлюбі з ОСОБА_13 , який зареєстровано 17 грудня 2003 року. Тому в силу ст.74 СК України вказаний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності, який зважаючи на положення ст.183 ЦК України, є неподільною річчю і виділити з нього частку ОСОБА_8 для спеціальної конфіскації неможливо.

Дружина, ОСОБА_13 не знала та не могла знати про незаконне використання зазначеного автомобіля чоловіком, а тому відповідно до положень ч.5 ст. 96-2 КК України, п.1 ч.9 ст.100 КПК України, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції немає підстав для застосування спеціальної конфіскації автомобіля. Таким чином, транспортний засіб повинен бути повернутий законному володільцю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог закону.

Доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.267-1 КК України учасниками провадження не оспорюється.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст.267-1 КК, санкція якої передбачає покарання за вчинення цього злочину у виді штрафу від п`ятдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від одного до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Як вбачається із тексту оскаржуваного вироку, районним судом не обґрунтовано неможливість застосування до належного ОСОБА_8 автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» такого заходу кримінально-правового характеру, як спеціальна конфіскація у порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

При цьому суд першої інстанції не врахувавши, що в 4 абзаці мотивувальної частини постанови про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 09 вересня 2016 року вказано, що тимчасово вилучений автомобіль є знаряддям вчинення злочину, прийшов до необґрунтованого висновку, що автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , не визнано знаряддям злочину.

Окрім того, місцевий суд передчасно прийшов до переконання про неспівмірність призначеного ОСОБА_8 покарання у виді штрафу та вартості автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», який, як вказує прокурор у поданій апеляційній скарзі, підлягає спеціальній конфіскації, та не мотивував чому при вирішенні цього питання не враховано суспільну небезпеку злочину, обставини за яких він був вчинений та за яких незаконно переміщений метал був вилучений працівниками правоохоронних органів.

Також районним судом не зважено на те, що спеціальна конфіскація відноситься до інших заходів кримінально-правового характеру та має на меті, окрім іншого, не допустити повторне незаконне використання певних предметів.

Про ці обставини зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 жовтня 2018 року.

Отже, місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, серед іншого, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо це не погіршує становища обвинуваченого.

Однак, прокурором у апеляційній скарзі ставиться питання про зміну вироку та застосування спеціальної конфіскації в дохід держави щодо автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Враховуючи, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 було закінчене обвинувальним вироком, колегія суддів керуючись ч.1 ст.404 КПК України немає правових підстав, визначених ч.2 ст.96-1 КК України, для застосування спеціальної конфіскації автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом зміни вироку. Вказане питання може бути вирішене лише вироком, а не ухвалою апеляційного суду про зміну вироку районного суду, як того вимагає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, та не можуть бути усунуті шляхом апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, що є безумовною підставою для скасування вироку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням, відповідно до положень ч.1 ст.412, ст.9 КПК України, нового розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду для виконання вимог ст. 416 КПК України

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суду першої інстанції із урахуванням вимог ст.416 КПК України необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, ретельно перевірити зібрані докази, дати їм належну оцінку, у разі доведеності винуватості ОСОБА_8 призначити йому покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65, 96-1 КК України, постановити законний та обґрунтований вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: