У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 27 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001303 від 04.04.2018 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 27 листопада 2018 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.10.2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.
Стверджує, що клопотання слідчого є необґрунтованим, містить в собі суперечності та не відповідає вимогам КПК України, а підозра пред`явлена ОСОБА_6 - необґрунтованою та не містить в собі відомостей передбачених ст.91 КПК України.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, його сімейний стан, те що ОСОБА_6 має родину та двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання. За такого ризик переховування є незначним.

На переконання апелянта, відсутні обґрунтування недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Вказує, що фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , як до повідомлення про підозру, так і після такої, щодо плідної співпраці з правоохоронними органами, надання викривальних показів щодо обставин вчинення вбивства, участь у слідчих експериментах, добровільне прибуття та знаходження 10-11 квітня 2018 року у відділку поліції, свідчать про незначний ризик переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду.

Звертає увагу, що слідчим суддею залишено заяву про відвід без розгляду з поза процесуальних підстав, такі дії та рішення слідчого судді викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

СУ ГУ НП в Миколаївської області розслідується кримінальне провадження № 0001303. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України. Згідно цього повідомлення ОСОБА_8 розробив план спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 . Згідно вказаного плану він мав підшукати особу, яка допоможе подолати опір потерпілого, оманним шляхом заманить ОСОБА_9 до своєї квартири за адресою АДРЕСА_2 , де після подолання опору, він його позбавить життя, з метою не повертати борг в сумі 50000 ЄВРО, а після цього посібник допоможе йому позбавитися трупу. В якості особи, що допоможе подолати опір він підшукав ОСОБА_6 , який надав на це свою згоду. 03.04.2018р. близько 18:30г. ОСОБА_9 прибув за адресою АДРЕСА_3 , де його зустрів ОСОБА_8 та супроводив до квартири АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_9 зайшов до квартири, ОСОБА_8 накинувся на останнього та повалив на підлогу, а ОСОБА_6 , який вже перебував в квартирі, почав зв`язувати за допомогою технічних хомутів та ліпкої стрічки ноги, а потім руки. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 , накинув на шию останнього технічний хомут та затягнув його, після чого ОСОБА_9 перестав подавати ознаки життя.

Ухвалою слідчого судді від 12.04.2018р. ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.09.2018 року строк дії запобіжного заходу продовжено до 02.10.2018 року. Строк досудового розслідування продовжений до 6-ти місяців.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання вказав що у кримінальному провадженні необхідно провести призначену за участі ОСОБА_8 психолого-психіатричну експертизу, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Ризики встановлені раніше у вигляді можливості ухилення від слідства та знищення речових доказів, у вигляді викрадених у ОСОБА_9 коштовних речей - не зникли та не зменшилися.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на наявність
обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме зазначив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити речові докази.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали, надані судом та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Старший слідчий в ОВС капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання вказав, що у кримінальному провадженні необхідно провести призначену за участі ОСОБА_8 психолого-психіатричну експертизу, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Ризики встановлені раніше у вигляді можливості ухилення від слідства та знищення речових доказів, у вигляді викрадених у ОСОБА_9 коштовних речей - не зникли та не зменшилися.
Таким чином, слідчий дотримався вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України при складанні клопотання про продовження строку тримання під вартою. Тому доводи апелянта щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам закону є безпідставними.
Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме пособництво вчиненню умисного вбивства з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок судді проте, що заявлені ризики не зменшились.

Під час судового розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором та слідчим також було доведено наявність тих ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати встановленню істини у справі шляхом знищення або спотворення можливих речових доказів.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах клопотання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням існування ризиків передбачених п.1.2. ч.1. ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - речовий доказ, коштовні речі потерпілого, щодо яких були підстави вважати, що вони не знищені та можуть бути десь прихованими, на що вказує той факт, що слідчими діями місцезнаходження даних речей не встановлено, та перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 може знищити чи сховати вказані цінні речі з метою уникнення відповідальності, а також тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2018 року.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим і прокурором у суді вмотивовано вказано що, в кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290-291 КПК України відкрити матеріали кримінального провадження підозрюваним, потерпілим, захисникам, та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Ці обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
З урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вагомості наявних доказів які вказують на обґрунтованість підозри, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час не зменшилась, отже відмова в застосуванні запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи наведене, слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.
Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули при продовженні слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на порушення судом порядку розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_11 є неприйнятними. Так, із матеріалів судового провадження вбачається, що 24 вересня 2018 року захисником ОСОБА_5 було завлено відвід судді ОСОБА_11 , який здійснює судове провадження в даному кримінальному провадженні з тих підстав, що суддя відмовив в задоволенні його клопотання про проведення слідчих дій в даному кримінальному провадження, що на думку захисника може свідчити про упередженість судді ОСОБА_11 .. Зазначена заява захисника була розглянута суддею Центрального районного суду 28 вересня 2018 року відповідно до положень ст.81 КПК України та в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_11 захиснику було відмовлено.
1 жовтня 2018 року в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 повторно з тих же підстав заявлено відвід судді ОСОБА_11 від участі в даному кримінальному провадженні.
Оскільки, повторно заявлений відвід судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, слідчий суддя обґрунтовано залишив таку заяву без розгляду відповідно з положеннями ч.4 ст. 81 КПК України.
Наявність даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 якими, на переконання апелянта є те, що підозрюваний має родину та двох малолітніх дітей , та постійне місце проживання , на думку суду апеляційної інстанції, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 27 листопада 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді