Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/1055/17
У Х В А Л А

"06" грудня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7
розглянувши матеріали кримінального провадження №0000136 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

Встановив:

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України. В ході дослідження доказів щодо надаються стороною обвинувачення, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 подано суду клопотання про визнання доказу недопустимим, в якому зазначає, що під час судового розгляду прокурором на підтвердження обвинувачення в якості доказів було надано висновок експертів № 45-к від 19.05.2017 року, проведений судовими експертами Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи та висновок експерта № 161 від 18.11.2016 року, проведений судово-медичним

експертом Хмільницького районного відділення судово-медичної експертизи. Вважає, що вказані докази є недопустимими та не підлягають дослідженню в зв`язку з тим, що відомості про кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, яке є предметом даного судового розгляду, було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2016 року. Проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було доручено старшому слідчому Літинського ВП ХВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 . Дана обставина підтверджується дорученням про проведення досудового розслідування від 15.04.2016 року наданого начальником СВ Літинського ВП КВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та відомостями з реєстру матеріалів досудового розслідування. Таким чином, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мав право здійснювати слідчий Літинського ВП ХВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 . В той же час, згідно з відомостями, шо містяться в висновках експертів № 161 від 18.11.2016 року та № 45-к від 19.05.2017 року та реєстрі матеріалів досудового розслідування, вони були призначенні та проведені на підставі постанов старшого слідчого СВ Літинського ВП КВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_10 . Таким чином, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншим слідчим можливе лише у разі відсторонення попереднього слідчого та призначення іншого слідчого відповідною постановою керівника досудового розслідування за наявності для цього відповідних підстав. Проте, матеріали даного кримінального провадження не містять даних про прийняття начальником СВ Літинського ВП КВП ГУНП у Вінницькій області постанови про відсторонення слідчого ОСОБА_8 та призначення слідчого ОСОБА_10 для здійснення досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження взагалі не містять жодної інформації, що підтверджує підстави та порядок заміни у даному кримінальному провадженні слідчого ОСОБА_8 на слідчого ОСОБА_10 . Дані обставини підтверджуються реєстром матеріалів досудового розслідування, що не містить жодних даних про заміну слідчого. Вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі призначення судових експертиз, здійснювалось неуповноваженою на це особою - старшим слідчим СВ Літинського ВП КВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_10 , який не призначався в порядку визначеному ст.ст.39, 214 КПК України. Тому просить визнати недопустимими докази, а саме висновок експертів № 45-к від 19.05.2017 року, проведений судовими експертами Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи та висновок експерта № 161 від 18.11.2016 року, проведений судово-медичним

експертом Хмільницького районного відділення судово-медичної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання щодо визнання недопустимими доказів, оскільки слідча ОСОБА_10 була призначена для розслідування даної справи і в підтвердження надала суду витяги з кримінального провадження №0000136 від 01.08.2016 року та 03.07.2017 року після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим ОСОБА_8 . Доручення начальника слідчого відділу про передачу кримінального провадження для проведення судового розслідування слідчій ОСОБА_10 в кримінальному провадженні не має.

Захисник ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки вважають досудове слідство проведено належним слідчим.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Відповідно до п.2 ч.2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений: 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування. Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Судом встановлено, що висновок експерта №45-к від 15.05.2017 року та №161 від 18.11.2016 року надані на підставі постанови слідчого ОСОБА_10 . Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає необхідним клопотання захисника обвинуваченого про визнання доказу недопустимим задовольнити, оскільки воно є обґрунтованим, так як відповідно до наданого доручення від 15.04.2016 року проведення досудового розслідування покладалось на старшого слідчого ОСОБА_8 . Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні доручення про проведення досудового розслідування слідчою ОСОБА_10 що є порушенням статтей 39 та 214 КПК України, оскільки слідчий, який здійснює досудове розслідування визначається керівником органу досудового розслідування. Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним визнати висновок експертів № 45-к від 19.05.2017 року, проведений судовими експертами Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи та висновок експерта №161 від 18.11.2016 року, проведений судово-медичним експертом Хмільницького районного відділення судово-медичної експертизи недопустимим доказом і таким що отриманий з порушенням норм КПК України та таким, що відповідно до ст. 87 цього Кодексу порушує права та свободи особи. Керуючись ст.ст.39, 85, 86, 89, 214, 350 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Визнати недопустимим доказом висновок експертів № 45-к від 19.05.2017 року, проведений судовими експертами Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи та висновок експерта №161 від 18.11.2016 року, проведений судово-медичним експертом Хмільницького районного відділення судово-медичної експертизи..
Ухвала оскарженню не підлягає.
С Суддя: ОСОБА_1