Єд. унік. № 1-192/2003
Провадження № 1-о/243/2/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Слов`янськ

Судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

24.07.2018 року на адресу суду надійшла заява, в якій засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на ст. 459 КПК України, просить переглянути за нововиявленими та виключними обставинами вирок Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, яким його ( ОСОБА_7 ) засуджено за п.п.1,6,12 ч.2 ст. 115, 187 ч.4 КК України до довічного позбавлення волі.

В обґрунтування заяви засуджений послався на те, що при розгляді справи було допущено неповноту судового розгляду; викладені у судовому рішенні висновки не відповідають обставинам кримінальної справи; судом було порушено його право на захист; не було проведено ряд експертиз, необхідних для встановлення істини по справі.

Крім того, засуджений вказує на порушення кримінально-процесуального закону, а саме: ненадання належної оцінки його показам, не наведення вмотивованих причини, з яких не прийнято до уваги покази свідків, у тому числі його брата, матері, цивільної дружини.

Також, як підстави для перегляду вироку суду, засуджений вказує на: зловживання слідчого та суду під час розгляду кримінальної справи, примушення свідків давати неправдиві показання, пред`явлення необґрунтованого обвинувачення, неправдиві показання учасників процесу, застосування до нього під час досудового розслідування недозволених методів впливу, насилля з боку співробітників міліції. Висновки вироку суду про його винність зроблені лише на підставі експертизи трупів, показань експерта, який проводив огляд померлих, та показань доньки померлих, щодо якої слідством не перевірено, де вона та її хлопець перебували у ніч вбивства батьків.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 наполягав на скасуванні вироку суду та перегляду справи за нововиявленими обставинами, посилаючись на обставини, викладені у скарзі. Доповнив, що судом, при ухваленні вироку, була допущена неповнота судового слідства, оскільки судом не було встановлено час смерті потерпілих; не надано оцінки тим фактам, що: знаряддя злочину - ніж, було знайдено зовсім у іншому місті; на ножі не було виявлено відбитків пальців; на місті злочину був вилучений золотий ланцюжок, крадіжку якого інкримінували йому; слідством не встановлено наявності слідів його взуття на снігу на місті злочину; процесуальні документи містять розбіжності у датах проведення слідчих дій та ін. Проявлена судом, за його переконанням, неупередженість та формальність в надані оцінки доказам, вказує на незаконність ухваленого вироку. Також вказав, що на час розгляду кримінальної справи він був в емоційно-пригніченому стані, а тому, не вказав зазначені обставини у касаційній скарзі. Зазначив, що на даний час місце знаходження матеріалів справи невідомо.

Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що наведені засудженим обставини не є нововиявленими, поклався на розсуд суду .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти заяви засудженого з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, висловила думку, що обставини, на які посилається ОСОБА_7 , не є нововиявленими, тому не дають підставу для перегляду вироку суду, в розумінні ст. 462 КПК України. Обставини, на які посилається засуджений, по суті є оскарженням вироку суду відносно нього, оскільки останній фактично вважає необґрунтованим судове рішення, піддає сумніву правильність дослідження та оцінки доказів по справі.

Колегія суддів, вислухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження за заявою засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами, - приходить до наступних висновків.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року ОСОБА_7 засуджено за п.п.1,6,12 ч.2 ст. 115, 187 ч.4 КК України до довічного позбавлення волі.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_7 розглянуто судом в порядку КПК України в редакції 1960 року. З п. 16 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року вбачається, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані після набрання чинності цим Кодексом, розглядаються відповідними судами у порядку КПК України в редакції 2012 року. Відповідно до п. 7 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за вих. № 223-1735/0/0-12 від 26.11.2012 року, заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду після набрання чинності 20.11.2012 року нового КПК України, розглядаються судом у порядку, визначеному главою 34 цього Кодексу.

Суд позбавлений можливості витребувати для дослідження матеріали кримінального провадження, оскільки вирок від 06.10.2003 року ухвалено Апеляційним судом Донецької області, який був розташований у м. Донецьку, що на даний час є тимчасово окупованою територією. Факт неможливості витребування не заперечувася учасниками процесу.

Стаття 459 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування; ці юридичні факти, мають знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовувати, через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

ОСОБА_7 , звертаючись до суду з даною заявою, не навів жодного посилання на наявність виключних обставин перегляду судового рішення.

При цьому, з розглядуваної заяви вбачається, що засуджений ОСОБА_7 просить визнати існування нововиявлених обставин, передбачених п. 1, п. 4 ст. 459 КПК України.

Аналізуючи доводи, наведені в розглядуваній заяві та надані засудженим безпосередньо в судовому засіданні, колегія суддів вбачає, що в якості основного аргументу, що на теперішній час наявні обставини, які не були відомі під час розгляду справи, ОСОБА_7 посилається на те, що при розгляді справи було допущено неповноту судового розгляду; викладені у судовому рішенні висновки не відповідають обставинам кримінальної справи; судом було порушено його право на захист; не було проведено ряд експертиз, необхідних для встановлення істини по справі; судом не надано належної оцінки його показам, не наведення вмотивованих причини, з яких не прийнято до уваги покази свідків, у тому числі його рідних; не взято до уваги зловживання слідчого під час розслідування кримінальної справи, застосування до нього під час досудового розслідування насилля з боку співробітників міліції; не перевірено алібі доньки померлих та її хлопця.

Колегія суддів відмічає, що вказані ОСОБА_7 обставини, не можна вважати нововиявленими в контексті ст. 459 КПК України, й крім того, такі обставини потребують їх обґрунтування у певний визначений законом спосіб, тобто під час провадження за нововиявленими обставинами дослідженню підлягають саме нововиявлені обставини, які існували на час розгляду справи та не були відомі сторонам кримінального провадження, а не дослідження нових доказів, наприклад, допит свідка. Засуджений не наводить мотивів про те, що на час розгляду кримінальної справи йому не було відомо про існування заявлених обставин.

Колегія суддів не приймає до уваги копії процесуальних документів, доданих до скарги: ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18.06.2018 року, ухвалу слідчого суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2017 року, ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 07.05.2018 року, 23.03.2018 року, постанову прокуратури Донецької області від 27.11.20017 року про закриття кримінального провадження, оскільки зазначені документи та рішення, що викладені в них, не містять ознак, передбачених ст. 459 КПК України.

Перегляд вироку за нововиявленими обставинами не є і не може бути процедурою повторного розгляду кримінального провадження по суті, а неповноту судового слідства, яку за твердженням засудженого, було допущено, - до переліку обставин, визначених ч. 2 ст. 459 КПК України, що визнаються нововиявленими, не віднесено. Перегляд вже розглянутої справи проводиться з урахуванням обставини, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, а не на підставі нових доказів, що не досліджувалися під час кримінального провадження.

Як вбачається з показань самого засудженого, всі зазначені в його заяві обставини були відомі судовим інстанціям, учасникам судового процесу і були досліджені у сукупності з іншими доказами, яким була надана належна оцінка при постановленні вироку.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право поновлення розгляду у справі, в якій винесено остаточне рішення.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, у справах «Шабельник проти України», «Півень проти України», «Трегубенко проти України», «Науменко проти України» та «Бакай та інші проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обовязкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження суддів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не замінити рішень. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема - обов`язковість рішень суду. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі.

Доводи засудженого ОСОБА_7 спрямовані виключно на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувалися та оцінені, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, в пункті 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії» правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і зобов`язуючого судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі. Перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не може розглядатися як замаскована апеляція, касація, а є лише простою можливістю існування двох поглядів на проблемні питання, і не може бути підставою для повторного розгляду кримінального провадження.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2003 року, відносно нього, у зв`язку із нововиявленими та виключними обставинами обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 462, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, яким ОСОБА_7 засуджено за п. п. 1, 6, ч. 2, ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3