КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-cc/824/384/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , з доповненнями до неї, внесеними представником ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_6 і накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною на їх відчуження, використання та розпорядження будь-яким чином, а також із забороною Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, із забороною здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 подав в інтересах власника майна ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження представник ОСОБА_8 зазначає, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без повідомлення власника майна чи його представника, а копія ухвали слідчого судді в їх адресу не надсилалася.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, представник стверджує, що 25 вересня 2018 року ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , придбав квартиру АДРЕСА_1 , сплативши за неї 1175000 гривень. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_9 не є підозрюваним у кримінальному провадженні та не є і не був посадовою особою ТОВ «ФК «ЛОКО».

08 січня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_9 , надійшли доповнення до апеляційної скарги представника ОСОБА_8 , в яких він, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу, з доповненнями до неї, та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_8 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга, з доповненнями до неї, внесеними представником ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001055, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що невстановлені службові особи ТОВ «ФК «ЛОКО» використали завідомо підроблені документи, а саме технічні паспорти на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в результаті чого шахрайським шляхом заволоділи двох поверховою квартирою АДРЕСА_1 , майнові права на яку належать ОСОБА_11 .

Так, будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_11 показала, що 27 березня 2008 року між нею та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено договір резервування квартири № К19/89. Відповідно до додатку № 1 до вказаного договору, резервувалась квартира з наступними характеристиками: адреса АДРЕСА_4 , кількість кімнат 4, загальна площа 164,70 кв. м., загальна кількість облігацій для придбання квартири у власність 16470.

Додатковою угодою № 1 від 26 березня 2009 року до Договору резервування квартири № К19/89 від 27 березня 2008 року, як пояснила далі ОСОБА_11 , були встановлені характеристики об`єкту, порядок погашення облігацій, отримання майнових прав та передачі квартири у власність, а саме вказано, що реєстрація квартири у власність власнику здійснюється після виконання умов договору та введення в експлуатацію завершеного будівництвом житлового будинку в установленому законом порядку, виконавець забезпечує формування необхідного пакету документів, що надається до ГУ житлового забезпечення КМДА для оформлення Свідоцтва про право власності та виготовлення технічної документації на об`єкт нерухомості протягом 60 днів від дня введення житлового будинку до експлуатації.

Крім того, як показала ОСОБА_11 , 26 березня 2009 року на виконання умов Додаткової угоди № 1 від 26 березня 2009 року до Договору резервування квартири № К19/89 від 27 березня 2008 року між сторонами були підписані: - Акт пред`явлення облігацій до погашення, згідно якого ОСОБА_11 , як власник облігацій, пред`явила, а ТОВ «Форум-Інвест», як емітент, прийняв до погашення пакет облігацій у кількості 16470 штук; - Акт про погашення пакету облігацій, згідно якого ОСОБА_11 , як власник облігацій, передала, а ТОВ «Форум-Інвест», як емітент, прийняв та здійснив погашення пакету облігацій у кількості 16470 штук; - Акт прийому-передачі майнових прав, згідно якого на виконання зобов`язань із погашення пакету облігацій ТОВ «Форум-Інвест», як емітент передав, а ОСОБА_11 , як власник облігацій, прийняла майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , яка знаходиться на 16 17 поверхах, кількість кімнат 4, загальна площа 164,7 кв. м., житлова площа 85,4 кв. м.

Згідно з сертифікатом серії КВ №5 від 18 липня 2011 року, житловий будинок АДРЕСА_5 введено в експлуатацію та, враховуючи невиконання з боку забудовника вимог Додаткової угоди № 1 від 26 березня 2009 року до Договору резервування квартири № К19/89 від 27 березня 2008 року, 15 листопада 2013 року вона, ОСОБА_11 , звернулась до ТОВ «Форум-Інвест» з вимогою терміново надати пакет документів, необхідних для оформлення свідоцтва про право власності, яку залишено без відповіді.

Із відкритої інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нею, ОСОБА_11 , було встановлено, що без її згоди та відома майнові права на квартиру АДРЕСА_1 були передані в іпотеку ПАТ «КБ «Хрещатик» за договором іпотеки № 01-47/1-11/1, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 19 квітня 2011 року за реєстраційним № 681. При цьому іпотекодавцем виступило ТОВ «Проект К», яке на момент укладення договору іпотеки не було власником вищезгаданих майнових прав на квартиру. Іпотекою квартири АДРЕСА_1 було забезпечено зобов`язання, яке виникало з кредитного договору № 01-47/1-11, укладеного 19 квітня 2011 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Проект К». Також вона, ОСОБА_11 , дізналася із публічного паспорту активу щодо прав вимоги за кредитом, доступного на інформаційному порталі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, фінансовим поручителем за кредитним договором № 01-47/1-11 від 19 квітня 2011 року виступило ТОВ «Форум-Інвест».

Далі ОСОБА_11 показала, що 17 січня 2018 року квартиру АДРЕСА_1 було незаконно поділено на дві квартири, а саме на квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 81,8 кв. м., і 17 січня 2018 року право власності на вказані квартири зареєстровано за ТОВ «ФК «ЛОКО».

Також ОСОБА_11 стверджує, що викладені обставини свідчать про використання службовими особами ТОВ «ФК «ЛОКО» підроблених документів (технічних паспортів) під час реєстрації права власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , оскільки квартира АДРЕСА_2 є двох поверховою, доступ до квартири був тільки у неї, про проведення будівельних робіт, пов`язаних із поділом та обмірами даної квартири, їй нічого не відомо. Крім того, відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виконаного ФОП « ОСОБА_13 » на її замовлення, станом на 19 січня 2018 року, тобто після проведення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, дана квартира має наступні показники: розташована на 16 17 поверхах, 17 поверхового будинку, складається із 5 кімнат, загальною площею 158,8 кв. м., житловою площею 98,8 кв. м.

Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 17 липня 2012 року, виконаним КП КМ БТІ на замовлення забудовника будинку ТОВ «Форум-Інвест», встановлено, що дана квартира має наступні показники: розташована на 16 17 поверхах 17-ти поверхового будинку, складається із 5 кімнат загальною площею 158,8 кв. м., житловою площею 98,8 кв. м., а, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФК «ЛОКО».

23 червня 2018 року постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

04 жовтня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1 , із забороною їх відчуження, використання та розпорядження, а також із забороною Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, із забороною вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, із забороною здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, забороною вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна.

Це клопотання мотивовано тим, що зазначені квартири є об`єктом та предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року дане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001055, про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною на їх відчуження, використання та розпорядження будь-яким чином, а також із забороною Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, із забороною здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_1 з огляду на те, що вказані квартири є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

При цьому слідчий суддя визначив за необхідне заборонити користуватися, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином квартирою АДРЕСА_1 та квартирою АДРЕСА_1 , а також вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказані квартири.

З таким рішенням слідчого судді в частині заборони користуватися, відчужувати, розпоряджатися та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на зазначене нерухоме майно можливо погодитися тільки частково з огляду на наступні обставини.

Насамперед, колегія суддів звертає увагу, що сам по собі арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, передбачає заборону відчуження майна, у зв`язку з чим при накладенні арешту на майно визначати заборону його відчуження є зайвим. Такий висновок випливає з положень ст. 170 КПК України, в п. 11 якої визначено лише можливість застосування заборони або обмеження у користуванні та у розпорядженні майном в тому разі, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Запобігання вказаним негативним наслідкам (ризикам), відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є одночасно і завданням арешту майна, але до завдань арешту майна ще включено і ризик можливості відчуження майна. Це свідчить, що поняттям арешту майна охоплюється в повному обсязі тільки заборона його відчуження, а заборона розпорядження та/або користування майном при його арешті може мати місце лише при наявності хоча б одного із ризиків, передбачених п. 11 ст. 170 КПК України.

Що стосується безпосередньо рішення слідчого судді в частині визначених ним заборон, то колегія суддів наголошує, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Між тим, слідчий суддя, хоча і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_1 , а також правильно визначив в якості мети і правової підстави для накладення арешту на зазначене майно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, тобто наклав арешт на це нерухоме майно з метою збереження його, як речового доказу у даному кримінальному провадженні, із забороною ним розпоряджатися та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності, однак без достатніх до того підстав прийняв рішення стосовно заборони користуватися квартирою АДРЕСА_1 , яка, згідно договору купівлі-продажу від 25 вересня 2018 року, належить на праві власності ОСОБА_9 , оскільки обставин, які підтверджують, що незастосування заборони користуватися даною квартирою призведе до її пошкодження, знищення, втрати чи інших негативних наслідків, матеріалами провадження не встановлено.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишилося і те, що, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, не допускається заборона використовувати житлове приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні. Саме це і стосується в даному випадку ОСОБА_9 .

Також колегія суддів встановила, що слідчий суддя, приймаючи рішення про заборону користуватися даною квартирою, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не врахував розумність і співрозмірність обмеження, а фактично позбавлення права у користуванні власністю завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна в частині заборони його використання для власника вказаної квартири ОСОБА_9 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_8 , з доповненнями до неї, внесеними представником ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора, накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатися ними та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на зазначене нерухоме майно, але без заборони користуватися даними квартирами.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Будь-яких негативних наслідків, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищевказаної квартири, без заборони користуватися нею, але із забороною нею розпоряджатися та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на зазначене нерухоме майно, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , з доповненнями до неї, внесеними представником ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_6 і накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1 , із забороною на їх відчуження, використання та розпорядження будь-яким чином, а також із забороною Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, із забороною здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1 , із забороною на їх відчуження, використання та розпорядження будь-яким чином, а також про заборону Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, про заборону здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ТОВ «ФК «ЛОКО» (), а саме на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1 , із забороною на розпорядження ними будь-яким чином, але без заборони їх використання, заборонивши при цьому Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , зокрема, заборонивши здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо зазначеного нерухомого майна.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4