01.03.2019
Справа №359/6617/15-к
Провадження №1-кп/359/246/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 березня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , та представника потерпілої сторони ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією у залі судових засідань кримінальне провадження №0000499, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2015 року, що надійшло до суду разом з обвинувальним актом, в якому висунуто обвинувачення відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, останнього разу 16.12.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 07.03.2015 року ОСОБА_4 зателефонувала невстановлена судовим слідством особа, яка запропонувала йому заробити грошові кошти. При цьому не встановлена слідством особа не повідомила у який спосіб будуть отримані грошові кошти. ОСОБА_4 погодився на пропозицію невстановленої слідством особи та домовився з нею про зустріч 08.03.2015 року на станції метро Бориспільська у м. Києві.
08.03.2015 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою слідством особою, яка напередодні запропонувала заробити йому грошові кошти, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (які засуджені вироками Бориспільського міськрайонного суду від 04.08.2015 та 18.11.2015 і вироки щодо яких набрали законної сили) та ще двома невстановленими слідством особами неподалік станції метро Бориспільська в м. Києві.
Від станції метро Бориспільська, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи приїхали на маршрутному таксі до гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, який розташований по вул. Броварська, 2-а с. Проліски Бориспільського району Київської області.
Близько 07 години 55 хвилин 08.03.2015 року, знаходячись біля гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія невстановлена слідством особа запропонувала ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншим двом невстановленим слідством особам, спільно вчинити крадіжку лужних елементів живлення з гіпермаркету.
На цю пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та дві інші невстановлені слідством особи погодились, вступивши між собою у попередню змову групою осіб і домовилися про спільний план злочинних дій. Згідно цього плану вони всі разом повинні були зайти до торговельного приміщення гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, де діючи узгоджено, таємно, мали викрасти чуже майно лужні елементи живлення, сховавши їх у сумках і приховано винести з приміщення гіпермаркету.
Реалізуючи свій злочинний умисел, о 08 годині 00 хвилин 08.03.2015 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи зайшли до гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, де діючи згідно заздалегідь складеного злочинного плану, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , повторно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та трьома невстановленими у ході слідства особами, підійшов ближче до стелажу та став складати лужні елементи живлення до сумки ОСОБА_8 та сумки ОСОБА_9 з метою їх крадіжки. У цей же час ОСОБА_8 та інші три невстановлені слідством особи діючи таємно, узгоджено, накладали лужні елементи живлення сумки один одного з метою їх крадіжки.
Вчинивши крадіжку лужних елементів живлення, будучи переконаними, що за їх діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи, стали виносити лужні елементи живлення у своїх сумках з приміщення гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, приховуючи від працівників гіпермаркету факт крадіжки зазначеного майна.
Безперешкодні пройшовши зону касових апаратів гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчинили крадіжку 137 упаковок лужних елементів живлення марки Duracell модель МХ15004Tu вартістю за 1 упаковку 34 грн. 31 коп та 9 упаковок лужних елементів живлення марки Duracell модель ААМN1500KPN04 вартістю за 1 упаковку 23 грн. 34 коп., а всього на загальну суму 4910 грн. 53 коп. та втекли з місця злочину з викраденим майном.
У цей же час ОСОБА_4 . Та ОСОБА_9 були зупинені працівниками охорони на виході з гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія з викраденими 49 упаковками лужних елементів живлення марки Duracell модель ААМN1500KPN04 вартістю за 1 упаковку 23 грн. 34 коп. та 3 упаковками лужних елементів живлення марки Duracell модель МХ15004Tu вартістю за 1 упаковку 34 грн. 31 коп., а всього на загальну суму 1246 грн. 59 коп., які були у сумці ОСОБА_9 .
За наведених обставин ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (вироки щодо останніх набрали законної сили) та іншими трьома невстановленими слідством особами, вчинив незакінчений замах на вчинення крадіжки лужних елементів живлення на загальну суму 1246 грн. 59 коп., оскільки вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не мав можливості розпорядитися викраденим майном, так як був затриманий працівниками гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, будучи особою, яка раніше вчиняла злочини проти власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 не зміг довести злочинний умисел до кінця з незалежних від себе причини, оскільки вчинив всі дій, які вважав необхідними для його завершення, але був зупинений працівниками охорони гіпермаркетуFozzy ТОВ Експансія у зв`язку з чим у нього не виникло можливості розпорядження викраденим майном.
У діях ОСОБА_4 містяться ознаки діяння, що підпадає під кваліфікацію ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку). З цього приводу, суду слід виправити помилково зазначену кваліфікацію дій ОСОБА_4 в обвинувальному акті, як закінчений замах, оскільки його дії кваліфіковані саме за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Зазначене на думку суду, є таким, що не впливає на можливість розгляду справи судом та прийняття відповідного рішення.
Крім того, 07.03.2015 року ОСОБА_4 зателефонувала невстановлена судовим слідством особа, яка запропонувала йому заробити грошові кошти. При цьому не встановлена слідством особа не повідомила у який спосіб будуть зароблятися грошові кошти. ОСОБА_4 погодився на пропозицію невстановленої слідством особи та домовився з нею про зустріч 08.03.2015 року на станції метро Бориспільська ум. Києві.
08.03.2015 близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою слідством особою, яка напередодні запропонувала заробити йому грошові кошти, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (які засуджені вироками Бориспільського міськрайонного суду від 04.08.2015 та 18.11.2015 і вироки щодо яких набрали законної сили) та ще двома невстановленими слідством особами неподалік станції метро Бориспільська в м. Києві.
Від станції метро Бориспільська, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи приїхали на маршрутному таксі до гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, який розташований по вул. Броварська, 2-а с. Проліски Бориспільського району Київської області.
Близько 07 години 55 хвилин 08.03.2015, знаходячись біля гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія невстановлена слідством особа запропонувала ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншим двом невстановленим слідством особам, спільно вчинити крадіжку лужних елементів живлення з гіпермаркету.
На цю пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три інші невстановлені слідством особи погодились, вступивши між собою у попередню змову групою осіб і домовилися про спільний план злочинних дій. Згідно цього плану вони всі разом повинні були зайти до торговельного приміщення гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, де діючи узгоджено, таємно, мали викрасти чуже майно лужні елементи живлення, сховавши їх у сумках і приховано винести з приміщення гіпермаркету.
Реалізуючи свій злочинний умисел, о 08 годині 00 хвилин 08.03.2015 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи зайшли до гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, де діючи згідно заздалегідь складеного злочинного плану, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , повторно, за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та трьома невстановленими у ході слідства особами, підійшов ближче до стелажу та став складати лужні елементи живлення до сумки ОСОБА_8 та сумки ОСОБА_9 з метою їх крадіжки. У цей же час ОСОБА_8 та інші три невстановлені слідством особи діючи таємно, узгоджено, накладали лужні елементи живлення сумки один одного з метою їх крадіжки.
Вчинивши крадіжку лужних елементів живлення, будучи переконаними, що за їх діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та три невстановлені слідством особи, стали виносити лужні елементи живлення у своїх сумках з приміщення гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія, приховуючи від працівників гіпермаркету факт крадіжки зазначеного майна.
Безперешкодні пройшовши зону касових апаратів гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія ОСОБА_8 . Та три невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_4 . Та ОСОБА_7 вчинили крадіжку 137 упаковок лужних елементів живлення марки Duracell модель МХ15004Tu вартістю за 1 упаковку 34 грн. 31 коп та 9 упаковок лужних елементів живлення марки Duracell модель ААМN1500KPN04 вартістю за 1 упаковку 23 грн. 34 коп., а всього на загальну суму 4910 грн. 53 коп.
У цей же час ОСОБА_4 . Та ОСОБА_9 були зупинені працівниками охорони на виході з гіпермаркету Fozzy ТОВ Експансія з викраденими 49 упаковками лужних елементів живлення марки Duracell модель ААМN1500KPN04 вартістю за 1 упаковку 23 грн. 34 коп. та 3 упаковками лужних елементів живлення марки Duracell модель МХ15004Tu вартістю за 1 упаковку 34 грн. 31 коп., а всього на загальну суму 1246 грн. 59 коп., які були у сумці ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 та дві невстановлені судовим слідством особи втекли з місця вчинення злочину із викраденим майном на загальну суму 3663, 64 коп.
За наведених обставин ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими трьома невстановленими слідством особами, вчинив крадіжку лужних елементів живлення, завдавши майнової шкоди ТОВ Експансія на загальну суму 3663, 64 коп.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, будучи особою, яка раніше вчиняла злочини проти власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , дії якого були об`єднані з власним умислом на викрадення чужого майна та умислом ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та трьох невстановлених слідством осіб, умисел яких також був спрямований на викрадення чужого майна зміг завершити вказаний злочинний умисел, оскільки була вчинена крадіжка лужних елементів живлення, належних ТОВ Експансія на загальну суму 3663 грн. 63 коп.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 містяться ознаки діяння, що підпадає під кваліфікацію ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Під час судового провадження, 01.03.2019 року між представником потерпілого у кримінальному провадженні ТОВ Експансія та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000499. Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпіла особа та обвинувачений у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється; зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди; констатовано факт примирення між потерпілою та обвинуваченим, та відсутність будь-яких претензій потерпілої особи до обвинуваченого; а також сторони узгодили міру покарання обвинуваченому у виді 5 місяців арешту. Також зі змісту угоди вбачається, що потерпілій та обвинуваченому роз`ясненні наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні 01.03.2019 р. обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену 01.03.2019 р. між ним та потерпілою особою угоду про примирення, підтвердив суду, що кримінальні правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою особою угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання. Підтвердив суду, що угода про примирення між ним та потерпілою укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені в суді всі обмеження щодо права оскарження угоди, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків. При цьому останній зазначив, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.
Представник потерпілого підтримав укладену угоду та зазначив, що ОСОБА_4 та потерпіла сторона досягли примирення та згоди, зважаючи на відсутність завданих збитків та тривалість часу, що минув.
Разом з цим, з угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим убачається, що потерпіла особа претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має. Зі змістом ст. 473 КПК України ознайомлена, наслідки угоди їй зрозумілі, угода укладена нею добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, угоду такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень злочинів, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та за попередньою змовою групою осіб та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України Згідно з положеннями ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі, пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України. Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину, ступеня здійснення злочинного наміру, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілою особою ТОВ Експансія та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження, та погодили вид покарання.
Крім того, судом враховані наявність пом`якшуючих відповідальність обставин згідно ст. 66 КК України, якими є щире каяття, сприяння органу досудового розслідування розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди. Обтяжуючих обставин судом, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
При цьому суд враховує особу обвинуваченого, його відношення до скоєного та сімейний стан останнього.
Тому суд приходить до висновку, що перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції останнього від суспільства.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена, під час судового провадження 1 березня 2019 року між потерпілою особою ТОВ Експансія, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання:
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
На підставі ст. 70 КК України остаточно слід визначити покарання ОСОБА_4 , шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
Зважаючи на те, що обвинувачений утримувався певний час під вартою під час досудового розслідування, слід зарахувати до призначеного ОСОБА_4 строку покарання строк попереднього ув`язнення.
З цього приводу, відповідно до ч. 5 ст. 72 звільнити ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання у зв`язку з його повним відбуттям.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судом понесених процесуальних витрат не встановлено, про них не зазначив і прокурор.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, однак таких судом також не встановлено, оскільки прокурором не надано відповідних доказів. Зазначене питання можливо вирішити в порядку виконання вироку суду.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
у х в а л и в :
Угоду про примирення, укладену 01.03.2019 року між потерпілою особою ТОВ Експансія () в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеного 08.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, - затвердити.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) місяців арешту;
за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) місяців арешту
Зарахувати до призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строку покарання строк попереднього ув`язнення, - а саме тримання під вартою 5 (п`ять) місяців 3 (три) дні.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 75 КК України, у зв`язку з його повним відбуттям.
Вирок суду може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1