Справа № 361/2202/19
Провадження № 5/361/4/19
У Х В А Л А

14 травня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю заявника ОСОБА_4
за участю представника заявника ОСОБА_5
розглянувши заяву ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання, суддя, -
В С Т А Н О В И Л А :
28 березня 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_4 з заявою про звільнення від додаткового покарання, в якій просив звільнити його від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна згідно вироку Броварського міського суду від 07 березня 1997 року у справі № 1-47 1997 р. у зв`язку з закінченням строків виконання вироку.
Заява обґрунтовується тим, вироком Броварського міського суду Київської області від 07.03.1997 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 141 КК до трьох років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є його особистою власністю, за ч. 2 ст. 142 КК до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. На підставі ч. 1 ст. 42 КК шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Ухвалою Київського обласного суду від 16.04.1997 року вирок Броварського міського суду Київської області від 07.03.1997 року залишено без змін.
Указом Президента України від 24.03.2000 року ОСОБА_7 було помилувано. Невідбуту частину основної міри покарання замінено на умовну з іспитовим строком два роки.
ОСОБА_4 є співвласником квартири АДРЕСА_1 та йому на праві власності належить частки зазначеної вище квартири.

17.08.1999 року державним виконавцем Броварського міського відділу Державної виконавчої служби Броварського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-47/97, виданого 29.05.1997 року Броварським міським судом про конфіскацію всього майна, яке є особистою власністю ОСОБА_6 , було описано та накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 .

Проте будь-які дії щодо реалізації конфіскованого майна державним виконавцем не вчинялись.

Відповідно до відповіді начальника Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Київській області від 03.11.2018 року за № 44417, реєстратором Броварської міської державної нотаріальної контори за № 1226229 від 09.08.2004 року було зареєстровано обтяження за об`єктом: квартира, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_2 . Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 03.11.2018 року відсутні будь-які виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_7 .

У судовому засіданні заявник та його представник клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання та вважала, що наявні всі для підстави для його задоволення.

Заслухавши думку прокурора, заявника та його представника, дослідивши матеріали додані до заяви, матеріали кримінальної справи № 1-47 1997 року, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 49 КК в редакції 1960 року обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили:

1) один рік при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон;

2) три роки при засудженні до позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

4) десять років при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Так, вироком Броварського міського суду Київської області від 07.03.1997 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 141 КК до трьох років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є його особистою власністю, за ч. 2 ст. 142 КК до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. На підставі ч. 1 ст. 42 КК шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Указом Президента України від 24.03.2000 року ОСОБА_7 було помилувано. Невідбуту частину основної міри покарання замінено на умовну з іспитовим строком два роки.

З моменту набрання вироком Броварського міського суду Київської області стосовно ОСОБА_4 законної сили, минуло вже більше двадцяти років. Перебіг давності не переривався. Додаткове покарання у виді конфіскації майна не виконувалось, при цьому ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання не ухилявся.
Отже, вирок Броварського міського суду Київської області в частині конфіскації майна засудженого виконано не було по незалежним від нього обставинам, що на даний час порушує права ОСОБА_4 на володіння та розпорядження належним йому майном.

Таким чином, стосовно призначеного ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його особистою власністю, сплинув визначений у Кримінальному кодексі України строк давності виконання вироку, що у свою чергу є підставою для звільнення останнього від відбування додаткового покарання.

Керуючись ст.539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Заяву ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), від додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна, що є його особистою власністю, призначеного вироком Броварського міського суду від 07 березня 1997 року у справі № 1-47 1997р., в зв`язку з закінченням строків виконання вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1