ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/265/18 Справа № 208/6080/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно- дострокове звільнення від відбуття покарання, -

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, у задоволенні подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно - дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбуття частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2014 року відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що цим вироком, ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяця позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2016 року засудженій у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 квітня 2014 року по 15 травня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Разом з цим, суд дійшов висновку, що засуджена протягом тривалого часу знаходження в колонії не проявляла соціально-корисної ініціативи, а подяка за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, додержання правил поведінки, фактично оголошена за ті дії, яких засуджена і так повинна була дотримуватись.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та задовольнити подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34» про її умовно-дострокове звільнення.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судом при розгляді справи неправильно було застосовано норми права. На її думку, справа розглянута однобічно, оскільки не були всесторонньо та неупереджено розглянуті докази та її свідчення, що наявні в матеріалах справи. Окрім того, суд залишив поза увагою й те, що по прибуттю до установи вона була працевлаштована, у роботі зауважень не мала, проявляла старанність. При цьому, суд не врахував, що з огляду на її поведінку та ставлення до праці, адміністрацією установи було висловлено довіру у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації при установі, де режим відбування покарання значно м`якіший, та те, що вона продовжувала сумлінно дотримуватись умов відбування покарання і працювати на контрагентському об`єкті на якому була нагороджена подячним листом.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженої щодо безпідставної відмови у застосуванні до неї умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання ДУ Кам`янська виправна колонія № 34 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Так, судом враховано, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком - 5 років 2 місяці за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2014 року. Станом на день звернення з поданням засуджена відбула 2/3 строку покарання.

Судом також взято до уваги, що ОСОБА_5 за час відбування покарання має подяку за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, додержання правил поведінки.

Разом з цим, надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 з приводу неналежної оцінки даних про її особу, то вони під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що жодні обставини на можливість звільнення ОСОБА_5 , не вказують. Як встановлено судом, ОСОБА_5 судима неодноразово, за час відбування покарання характеризується посередньо. Наведені обставини з позиції суду не вказують на те, що особа ОСОБА_5 зазнала позитивних змін.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання ОСОБА_5 , залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4