Справа № 132/669/19
Провадження №1-кп/132/154/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 17 липня 2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар, Вінницької області, із середньою освітою, громадянина України, українця, неодруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури

Вінницького гарнізону ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та 25.08.2016 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби та був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2016 року №198 старший солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу та призначений на посаду хіміка 1 відділення спеціальної обробки взводу радіаційного, хімічного та біологічного захисту роти бойового забезпечення, та відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 126, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Згідно вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, у зв`язку із чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по цей час.

Відповідно до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 08 год. 30 хв. у рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 17 год. 00. хв. завершується робочий день.

Однак старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби в Збройних Силах України в середині червня 2018 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виконувати обов`язки військової служби, у визначений розпорядком дня час о 08 год. 30 хв. 22.06.2018 року в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, умисно, без дозволу командування та поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за її межами до 14 год. 50 хв. 13.02.2019 року, тобто до моменту свого добровільного з`явлення до військової прокуратури Вінницького гарнізону.

Так, 22.06.2018 року о 08 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_3 в порушення ст. ст.17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 126, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності в частині старший солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 до 14 год. 50 хв. 13.02.2019 року, тобто до моменту свого добровільного з`явлення до військової прокуратури Вінницького гарнізону.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що він був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та 25.08.2016 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби та був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2016 року №198 його було зараховано до списків особового складу та призначено на посаду хіміка 1 відділення спеціальної обробки взводу радіаційного, хімічного та біологічного захисту роти бойового забезпечення.

Однак він під час проходження військової служби в Збройних Силах України в середині червня 2018 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи об`єктивну можливість виконувати обов`язки військової служби, у визначений розпорядком дня час о 08 год. 30 хв. 22.06.2018 року в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, умисно, без дозволу командування та поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за її межами до 14 год. 50 хв. 13.02.2019 року, тобто до моменту свого добровільного з`явлення до військової прокуратури Вінницького гарнізону.

За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 до 14 год. 50 хв. 13.02.2019 року, тобто до моменту свого добровільного з`явлення до військової прокуратури Вінницького гарнізону. У вчиненому щиро розкаюється.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2019 року по відношенню до ОСОБА_3 під час досудового розслідування було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді цілодобового домашнього арешту до 14 квітня 2019 року.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проходження служби, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, являється учасником бойових дій, його щире каяття у вчиненому, а також відсутність обтяжуючих обставин, що в сукупності свідчить про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню обвинуваченим нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, у виді сплати штрафу в доход держави.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді сплати штрафу в доход держави у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ