Справа № 165/199/19 Провадження №11-кп/802/330/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраъниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0001484 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2015 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком два роки; вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2017 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року, відповідно до ст.81 КК України 25 жовтня 2018 року звільнений умовно-достроково, не відбута частина покарання становить вісім місяців десять днів,

засуджений

- за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком вісім місяців десять днів за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2017 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу проголошення вироку, а саме з 13 лютого 2019 року, зарахувавши до строку покарання його попереднє ув`язнення за період з 18 грудня 2018 року по 12 лютого 2019 року включно, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу залишено попередню тримання під вартою.
Вироком вирішено питання про судові витрати, речові докази та арештоване майно.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винний і засуджений за те, що він 14 грудня 2018 року, близько 13 год. 30 хв., діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи на території Нововолинської ЦМЛ, що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, проспект Перемоги, 7, шляхом ривка, повторно, відкрито заволодів жіночою сумкою, вартістю 20 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн, мобільний телефон марки "Самсунг Галексі Джі 6" ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта №755 від 22 грудня 2018 року становить 1869,92 грн та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2889,92 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати частину невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23.03.2017, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора визнали, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 в суді першої інстанції визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні і фактичних обставин скоєних ним злочинів не оспорював. Також не оспорювались ці обставини іншими учасниками судового розгляду.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні остаточного покарання суд першої інстанції, всупереч вимогам закону, не вірно застосував положення ст.71 КК України, то вони є слушними.
Так відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України та абз. 3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Разом з тим в резолютивній частині при призначенні остаточного покарання за ст.71 КК України суд першої інстанції застосував не передбачений цим законом принцип часткового складання покарань, зокрема, часткове складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за попереднім вироком, оскільки згідно положень ст.71 КК України в даному випадку слід застосувати принцип приєднання повністю або частково до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що суд першої інстанції вірно призначив покарання в даному провадженні та встановив, що до даного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2017 року, однак помилково вказав про часткове складання покарань в резолютивній частині вироку, колегія суддів приходить до висновку, що вказана помилка не може бути підставою для скасування чи зміни вироку. Відповідно вирок суду слід залишити без змін, вказавши, що ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 13 лютого 2019 року частини невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2017 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

З вищенаведених підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 13 лютого 2019 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вважати, що ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 13 лютого 2019 року частково частини невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2017 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: