У Х В А Л А
14 травня 2019 року
м. Київ
Справа № 404/6160/16-к
Провадження № 13-22кс19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду кримінального провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_15 , і

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 жовтня 2016 року, залишеною без змін апеляційним судом, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК), закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, прокурор звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) з касаційною скаргою, в якій порушував питання про їх скасування з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
27 лютого 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою прокурора.
Ухвалою судді ВССУ від 01 березня та 11 травня 2017 року витребувано матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_15 і призначено справу до розгляду.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII) та розпочав роботу Верховний Суд.
Відповідно до пункту 4 параграфа 3 розділу 4 «Перехідні положення» Закону № 2147-VIII, касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Касаційний кримінальний суд) та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 за касаційною скаргою прокурора було призначено до розгляду Касаційним кримінальним судом.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про передачу цього провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що кримінальне провадження містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначення повноважень прокурора у судовому розгляді кримінальних проваджень приватного обвинувачення.
На обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначав, що місцевим судом у порушення вимог частини 3 статті 36 КПК не було допущено прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_15 . Вказані порушення, на думку прокурора, порушили права потерпілої ОСОБА_16 та позбавили сторону обвинувачення можливості реалізувати свої процесуальні права.
За вказаних умов, на переконання скаржника, обов`язок доведення вини обвинуваченого суд поклав на потерпілу, яка, не маючи ані доказів, ані будь-яких матеріалів кримінального провадження, була позбавлена можливості довести фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та підтвердити правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2019 року клопотання прокурора задоволено, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як убачається з судових рішень постановлених відносно ОСОБА_15 , суди, відмовляючи у допуску прокурору до розгляду кримінального провадження, зазначили, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК, відповідно до положень статті 477 КПК відноситься до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, в якому участь прокурора не передбачена Конституцією України та законами України.

Однак, на думку скаржника, висловлену ним у клопотанні про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, єдина особливість розслідування зазначеної категорії справ, передбачена частиною 1 статті 477 КПК, відповідно до якої кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого щодо вчинення кримінального правопорушення, у той же час досудове розслідування та судовий розгляд відбувається за загальними нормами КПК. Як зазначено у клопотанні, участь прокурора у судовому розгляді кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення є частиною публічного (або державного) обвинувачення.

Відповідно до вимог частини 5 статті 434-1 та частини 1 статті 434-2 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, може передати таке провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду за клопотанням учасника судового провадження, якщо дійде висновку, що вона містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Велика Палата Верховного Суду оцінює наявність виключної правової проблеми в цьому кримінальному провадженні з урахуванням кількісного та якісного критеріїв. Кількісний критерій ілюструє той факт, що така правова проблема наявна у невизначеній кількості кримінальних проваджень, які вже існують чи можуть виникнути з урахуванням відсутності правової визначеності у вирішенні певного питання.

Як зазначає колегія суддів Касаційного кримінального суду, при вирішенні місцевими та апеляційними судами питання щодо допуску прокурора для підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення очевидною є суперечність у численній кількості прийнятих судами рішень. Так, зокрема в одних кримінальних провадженнях суди відмовляють у задоволенні клопотань про відвід прокурора, зазначаючи, що він діє в межах та у спосіб, визначений Законом України «Про прокуратуру» та КПК, в інших посилаючись на статтю 131-1 Конституції України, вказують на повноваження прокуратури підтримувати лише публічне обвинувачення в суді, що виключає повноваження прокурора брати участь у розгляді кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

За якісним критерієм наявна в даному кримінальному провадженні правова проблема має ознаки виключності в зв`язку із тим, що вона зачіпає фундаментальні (конституційні, конвенційні) права та свободи учасників кримінального провадження, а саме право потерпілого на ефективний захист під час судового розгляду та загалом право сторони обвинувачення реалізувати процесуальні права та представити свою правову позицію в суді.
Враховуючи ту обставину, що у нормах КПК не врегульовано питання щодо обов`язкової участі прокурора у судовому розгляді кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, на думку Касаційного кримінального суду наявна правова проблема, яка тягне необхідність тлумачення положень частини 3 статті 36, статті 477 КПК щодо повноважень прокурора брати участь у судовому розгляді вказаної категорії кримінальних проваджень.

Перевіривши наведені в судовому рішенні колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального судуобґрунтування наявності виключної правової проблеми, враховуючи її кількісний та якісний критерії, відсутність сталої судової практики з означеного питання та необхідності здійснення судового тлумачення норм закону, що сприятиме формуванню єдиної судової практики, Велика Палата Верховного Суду вважає, що кримінальне провадження слід прийняти до розгляду.

Керуючись статтями 430, 441, 434-2 КПК, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:
Прийняти до розгляду кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 за касаційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року.
Призначити справу до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 26 червня 2019 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали про прийняття до провадження та призначення справи до розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_8
ОСОБА_3 ОСОБА_9
ОСОБА_4 ОСОБА_10
ОСОБА_5 ОСОБА_11
ОСОБА_6 ОСОБА_12
ОСОБА_7 ОСОБА_13
ОСОБА_14