Справа №463/196/19
Провадження №1-кс/463/1813/19
У Х В А Л А

13 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 25 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 25 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим. Просить скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого винести рішення про визнання його потерпілим.

Скаргу мотивує тим, що він звернувся із заявою від 24.04.2019 про залучення його у кримінальному провадженні № 0000026 в якості потерпілого, однак слідчим ТУ ДБР розташованого в м. Львові ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Дану постанову отримано ним 06.05.2019. Вважає постанову безпідставною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки йому не надано статус потерпілого, не вчинено конкретних процесуальних дій щодо вирішення його процесуальної участі в статусі потерпілого, що є порушенням його прав та свобод.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з наведених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, Подав до суду письмові заперечення від 13.05.2019 р., проти задоволення скарги заперечив і вважає, що жодних підстав для скасування постанови немає, оскільки ні в заяві про скоєння злочину ні в клопотанні ОСОБА_3 про визнання його потерпілим не наведено жодних даних, які б свідчили про завдання йому матеріальної чи моральної шкоди злочином за яким розпочато кримінальне провадження № 0000026. Крім того просить суд звернути увагу, що скаржником неодноразово подавались скарги на постанови про відмову у визнанні його потерпілим, у задоволенні яких слідчим суддею було відмовлено.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З пояснень скаржника та представлених суду матеріалів вбачається, що триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 3 ст. 382 КК України. Розслідування проводиться за фактом умисного невиконання ухвали слідчого судді щодо проведення слідчих дій в межах іншого кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

25 квітня 2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_3 від 24.04.2019 р. про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

В ході досудового слідства, а також підчас судового розгляду встановлено, що скаржник неодноразово, а саме 11.01.2019 р., 21.02.2019р. звертався до слідчого судді про скасування аналогічних постанов слідчого, у задоволенні даних скарг ухвалами слідчого судді від 17.01.2019 р., 25.02.2019р. було відмовлено. Заява про визнання потерпілим від 24.04.2019 р. також не містить жодної додатково інформації про завдану шкоду. З пояснень скаржника вбачається, що матеріальна шкода на даний момент йому не завдана, а доказів спричинення йому моральної шкоди саме злочином за яким здійснюється кримінальне провадження № 0000026 суду не надано.

Отже враховуючи наведене, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 25 квітня 2019 року ОСОБА_3 правомірно відмовлено у визнанні його потерпілим, в зв`язку з чим підстав для задоволення скарги немає.

Крім цього вважаю за необхідне повторно роз`яснити ОСОБА_3 , що він як заявник у кримінальному провадженні № 0000026 наділений процесуальними правами передбаченими ст. 60 КПК України, зокрема подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи.

Керуючись вимогами статей 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 25 квітня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1