ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4922/18
Провадження № 1-кп/210/267/19

"15" січня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.08.2018 близько 05.30 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , у якої побачив її мобільний телефон. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме, мобільним телефоном ОСОБА_5 . Так, того ж дня о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під приводом зробити дзвінок попросив у ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон «Samsung SM-G355H/DS» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно Висновку судово-товарознавчої експертизи №339 від 21.08.2018 складає 1852 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з вказаним майном зник, обернувши його на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майновий збиток на вказану суму.
ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні. Суду повідомив, що дійсно 06.08.2018 приблизно о 05.30 год., перебував своєї знайомої ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 . Побачивши у неї телефон, вирішив його забрати собі та здати до ломбарду і отримати гроші. Після чого, під приводом зробити дзвінок він попросив у ОСОБА_5 її мобільний телефон «Samsung», та коли вона йому передала телефон, ОСОБА_4 вийшов на вулицю та пішов у своїх справах. Потім він здав вказаний телефон ОСОБА_5 до ломбарду за що отримав кошти, які витратив на власні потреби. В подальшому, після тог, як його було викрито у викраденні телефону потерпілої, ОСОБА_4 відшкодував завдані ним збитки останній, у зв`язку чим, просив суд його суворо не карати, оскільки усвідомив, що вчинив неправильно по відношенню до потерпілої.
Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, вислухавши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 та погоджується із кваліфікацією його дій за ч.1 ст.190 КК України.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_4 раніше несудимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з грудня 2014 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку з вживанням канабіоїдів, за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно і має постійний дохід, має постійне місце проживання, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається. Завданий збиток потерпілій відшкодував повністю.

Згідно висновку Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області зазначено, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ч.2 ст.76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ст.190 ч.1 КК України, не пов`язане з позбавлення волі, а саме, у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якій зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, і в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування, не накладався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, в дохід держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung G355H Galaxy Core 2» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який передано потерпілій ОСОБА_5 під розписку для зберігання після набрання чинності цим вироком залишити у останньої за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001248 від 17.08.2018, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/4922/18, провадження №1-кп/210/267/19.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1