ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/725/18 Справа № 333/7735/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

cуддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000252, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя Запорізької області, громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, -

за участю:
прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернуто прокурору через невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 22 серпня 2018 року, покладено на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України строком до 22 серпня 2018 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що наявний обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки конкретне обвинувачення у вчиненні інкримінованих злочинів обвинуваченим фактично не висунуто, що порушує їх право на захист та унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження і можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.
В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону. Зазначає, що підготовче судове засідання у суді першої інстанції було проведено в порушення вимог ст.ст. 134, 314 КПК України за відсутності потерпілого, участь якого є обов`язковою, не встановивши причини неявки останнього, при цьому прокурор заперечував проти проведення судового засідання. Апелянт також вказує, що суд при повернення обвинувального акту вийшов за межі своїх повноважень у підготовчому судовому засіданні оскільки на даній стадії суд не вправі давати будь - яку оцінку формулюванню обвинувачення та викладу фактичних обставин в тому числі щодо повноти та правильності пред`явленого обвинувачення. Одночасно вказує, що судом першої інстанції безпідставно здійснено посилання на відсутність відомостей про надходження заяви від потерпілого про повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а також про порушення закону в частині складання реєстру через допит потерпілого ОСОБА_10 в іншому провадженні, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться відомості, з якого стало відомо про злочин, а також відомості про об`єднання кримінальних проваджень та присвоєння їм одного номеру.

На думку апелянта, дані факти свідчать про небажання судом першої інстанції здійснювати розгляд вказаного кримінального провадження та про відсутність належних підстав повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті обставин, при яких у обвинувачених виник злочинний умисел на скоєння кримінального правопорушення, яке полягає у систематичному отриманні неправомірної вигоди від фізичних осіб за виділення на території кладовища місць для поховання померлих, є передчасними, оскільки прокурором було зазначено ті відомості, які він вважає встановленими.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , при його складанні вищевказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.
Що стосується наявних з точки зору суду першої інстанції невідповідностей реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, то судом апеляційної інстанції не встановлено порушення даної норми КПК України, оскільки в даному реєстрі зазначені відомості про проведені процесуальні дії, які дають повну уяву про хід досудового розслідування, одночасно слід зазначити, що в даному реєстрі (а.с. 95) вказано і про вчинення такої дії, як винесення постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 000252, № 0000195 та № 0000003 в одне кримінальне провадження за № 0000252, у зв`язку з чим посилання суду на факт допиту потерпілого ОСОБА_10 в іншому кримінальному провадженні є неприйнятними.
Не можна погодитись і з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4