Справа № 384/706/18
Провадження № 1-кп/386/34/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000169 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, на утриманні непрацездатних осіб не маючого, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, маючого закордонний паспорт, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

ОСОБА_5 , працюючи нічним охоронником тракторної бригади Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, 08 вересня 2018 року близько 09 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на чергуванні в тракторній бригаді ПСП ім. Ватутіна, що знаходиться в с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, здійснюючи охорону території помітив трактор "ХТЗ 17221" № НОМЕР_1 і в цей час в нього виник умисел на заволодіння дизельним паливом, що знаходилось в баку даного трактора, після чого, шляхом вільного доступу злив з паливного баку зазначеного трактора дизельне паливо в кількості 116 л., викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПСП ім. Ватутіна матеріальну шкоду згідно інвентарного опису №2 від 13.09.2018 на загальну суму 2533 грн. 44 коп.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
04 лютого 2019 року між обвинуваченим та представником потерпілої юридичної особи була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та подана до суду перед підготовчим судовим засіданням.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000169 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; представник потерпілої юридичної особи від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та представник потерпілої юридичної особи між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілої юридичної особи та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпіла особа має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілої юридичної особи наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, примирився з потерпілою стороною.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 30 жовтня 2018 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з представником потерпілої юридичної особи, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілої юридичної особи також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного ОСОБА_5 , який вчинив злочин вперше, дітей та утриманців не має; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та представником потерпілої юридичної особи міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та представником потерпілої юридичної особи виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої юридичної особи та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2018.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 04 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000169 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 13 вересня 2018 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: дві каністри об`ємом по 20 літрів заповнених рідиною з характерним запахом дизельного пального, одну поліетиленову пляшку об`ємом 5 літрів заповнену рідиною з характерним запахом дизельного пального та одну поліетиленову пляшку об`ємом 5 літрів заповнену трьома літрами рідиною з характерним запахом дизельного пального, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути ПСП ім. Ватутіна як власнику, знявши з них арешт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1