Справа № 589/937/19
Провадження № 1-кс/589/516/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Вороніж Шосткинського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчий вказує, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 проживає з матір`ю, при цьому ніде не працює, зловживає спиртним, власної родини не має; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вказує, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, а також на свідків кримінального правопорушення, які на даний час не допитані; про можливість такого впливу свідчить насильницький характер протиправних дій ОСОБА_5 .

Наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) на думку слідчого підтверджується тим, що ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, постійного джерела доходів не має, та з метою здобуття засобів до існування може продовжити займатись злочинною діяльністю корисливої направленості.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі обгрунтовуючи його тими ж доводами, які викладені в тексті клопотання.

Підозрюваний просив застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, свої дії пояснив образою зі сторони потерпілої. Також вказав, що про наслідки своїх дій довідався від поліцейських перебуваючи у себе вдома. Обгрунтованість повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000272 від 05.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Фактичні обставини (згідно витягу з ЄРДР): 05.03.2019 близько 17:00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на грунті ревнощів спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , довідкою з Шосткинської ЦРЛ щодо попереднього діагнозу ОСОБА_6 , а також показаннями самого підозрюваного.

Слідчий суддя приходить до висновку, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити (з урахуванням ризиків зазначених у статті 177 КПК України) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пр цьому процес підготовки, розгляду та вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу має відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України до яких, зокрема, відноситься змагальність.

З доказів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний судимості не має, статусу підозрюваного чи обвинуваченого в будь-яких інших кримінальних провадженнях також не має, негативної характеристики йому не надано, відомості про зловживання алкогольними напоями, наявні в рапорті оперуповноваженого, доказами не підтверджені. Відомості про бродяжницький, інший антисоціальний спосіб життя або про негативну репутацію (в будь-яких проявах) слідчому судді не надано.

Та обставина, що ОСОБА_5 проживає з матір`ю, при цьому ніде не працює, взагалі не може слугувати підставою для висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а в судове засідання, яке було призначено на наступний день після подання клопотання прибув самостійно, без застосування примусових заходів.

Таким чином, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування домінуючого значення не має, хоч і не виключається.

Ризик того, що ОСОБА_5 з метою здобуття засобів до існування може продовжити займатись злочинною діяльністю корисливої направленості, як про це зазначено в клопотанні, жодним доказом не підтверджений та як вже було встановлено, ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя дані припущення не може взяти до уваги.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи позицію Європейського Суду згідно якої запобіжний захід, який передує покаранню за вироком суду не можна ототожнювати (рос. мовою "предвосхищать") з покаранням ("Корчуганова проти Росії" рішення від 08 липня 2006 року, заява № 75039/01), слідчий суддя вважає, що сама тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на потерпілу є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - будинок АДРЕСА_1 з 19-00 до 07-00 години наступної доби, зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою та покласти на нього такі обов`язки:

1) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

3) докласти зусиль для пошуку роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 05 травня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1