Справа № 342/301/17
Провадження № 11-кп/4808/44/19
Категорія ч. 2, 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,, ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника- ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

1. Зміст оскаржуваного рішення.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, обрано остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту затримання з 25.01.2017.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, постанови Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 постановлено зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 25.01.2017 по дату вступу вироку в законну силу, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 в частині матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_13 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_14 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 5000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_15 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 10000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_16 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 5000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 15000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_17 в частині моральної шкоди задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 2751,21 грн та товарознавчої експертизи в сумі 24211,41 грн.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п. 73-75 т. 7).

Апелянт вважає несправедливим вирок суду першої інстанції внаслідок суворості.

Стверджує, що подальша поведінка обвинуваченого та характеристика свідчать про те, що він став на шлях виправлення, усвідомив всю тяжкість вчиненого, що він готовий до заслуженого покарання. Однак наявність у нього малолітньої дитини, усвідомлення того, що він не може в повній мірі приймати участь у її вихованні, створювати необхідні для її розвитку умови, - вже є для нього покаранням.

Просить повторно дослідити характеризуючі обставини, обставини вчинення ним протиправних дій, встановлені під час судового розгляду, додатково допитати ОСОБА_8 .

Апелянт наголошує, що у вироку зазначено, що до відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, з 25.01.2017. Однак, вважає, що до строку попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, а таке затримання ОСОБА_8 здійснено 24.01.2017.

Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції, частково задовольняючи цивільні позови потерпілих в частині моральної шкоди, не врахував, що на час ухвалення вироку суду не надано підтвердження сплати судового збору, сплатою якого позивачі аргументували відшкодування моральної шкоди.

Просить змінити вирок та пом`якшити покарання, зарахувати до відбування покарання час затримання ОСОБА_8 , а саме 24.01.2017, а в задоволенні цивільних позовів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 у частині відшкодування моральної шкоди відмовити.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення; повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло; повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілим, за наступних обставин.

В середині листопада місяця 2014 р. ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки, в темну пору доби прибув до господарства ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_2 та, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме темною порою доби та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через огорожу господарства ОСОБА_13 та за допомогою металічного лома зірвав навісний замок із гаражу та проник в середину приміщення гаражу, звідки ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись відсутністю власниці господарства та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів таємно викрав спортивний велосипед вартістю 1000 грн, та інші побутові речі, всього на загальну суму 3604 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс по місцю свого проживання, таким чином, повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в середині квітня 2016 р. в темну пору доби, ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки, прибув до господарства ОСОБА_18 , що в АДРЕСА_3 . Після чого проник в приміщення літньої кухні, яке не було зачинене на ключ, звідки умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, користуючись відсутністю власниці господарства, з корисливих мотивів таємно викрав кухонний комбайн марки «Braun» вартістю 1800 грн, та інші побутові речі, всього на загальну суму 3052,31 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Крім того, на початку травня 2016 р. близько 15.00 год. ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки прибув на вул. Заводську, що в м. Городенка, де на узбіччі дороги стояв автомобіль марки «Форд транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був не зачинений, власником якого являється ОСОБА_19 , та викрав з нього ручний бензоріз марки «Stihl» вартістю 7333,00 грн та автомобільний відео реєстратор марки «Genius DVR-530», вартістю 224,50 грн, всього на загальну суму 7557,50 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України.

Крім того, в кінці травня 2016 р. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, біля 01.00 год. на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 » приїхав до господарства ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_3 , де залишив свій автомобіль на відстані близько 200 м від вказаного господарства на дорозі, після чого, взявши із багажного відсіку свого автомобіля залізний лом та вдівши на руки рукавиці, для того щоб не залишати сліди пальців рук, переліз через огорожу господарства ОСОБА_15 та за допомогою металічного лома відважив вхідні металопластикові двері житлового будинку та проник в середину приміщення, з якого ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, з корисливих мотивів таємно викрав телевізор сірого кольору марки «Universum» вартістю 2845,00 грн, безпровідниковий маршрутизатор (WI-FI роутер) марки «TP-LINK» вартістю 216,67 грн, фен для волосся марки «Technica» вартістю 138,24 грн, іншу побутову техніку та побутові прибори та речі, парфумовані вироби, всього на загальну суму 7944,63 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі перевіз по місцю свого проживання таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 17.06.2016 близько 02.00 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,» приїхав до господарства ОСОБА_16 , що в АДРЕСА_4 , після чого, взявши із багажного відсіку свого автомобіля металічний лом та вдівши на руки рукавиці для того щоб не залишати сліди пальців рук, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме темною пори доби та тим, що за його діями ніхто не слідкує переліз через огорожу господарства ОСОБА_16 та за допомогою металічного лома відважив металопластикове вікно житлового будинку та проник в середину приміщення, з якого ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно, викрав телевізор, праску, та інші побутові прилади і речі, всього на загальну суму 3461,47 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі перевіз по місцю свого проживання таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Крім того 11.07.2016 близько 01.00 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», приїхав до будинку АДРЕСА_3 , де взявши із багажного відсіку свого автомобіля металічний лом та вдівши на руки рукавиці для того щоб не залишати сліди пальців рук, підійшов до квартини АДРЕСА_5 вказаного будинку, яка належить ОСОБА_20 , де за допомогою металічного лома відважив металопластикове вікно квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку та проник в середину приміщення, з якої ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів таємно, викрав блендер, мікрохвильову піч, інші побутові прилади і чоловічі речі, всього на загальну суму 6078,20грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі перевіз по місцю свого проживання таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Крім того 22.07.2016р. біля 01 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, прийшов до господарства ОСОБА_21 , що в АДРЕСА_6 , де за допомогою металічного лома, який попередньо взяв з собою, відважив металопластикове вікно житлового будинку та проник в середину приміщення. З даного житлового будинку, ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно, викрав гроші в сумі 8000 грн, 1800 доларів США, що в перерахунку становить 44658 грн, 1000 євро, що в перерахунку становить 27380 грн, золоті прикраси, які належать її дочці ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_7 , спричинивши останній шкоду на загальну суму 119 868,13 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

31.07.2016 в темну пору доби, ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», приїхав до житлового будинку ОСОБА_22 , що в АДРЕСА_8 , після чого, взявши із багажного відсіку свого автомобіля металічний лом та вдівши на руки рукавиці для того, щоб не залишати сліди пальців рук, відважив металопластикове вікно житлової квартири АДРЕСА_9 та проник в середину приміщення. З даної житлової квартири, ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно, викрав монітор марки «LG», інші побутові прилади та електротовари, всього на загальну суму 4256,07 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі перевіз по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 25.08.2016 біля 01.00 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, прийшов до господарства ОСОБА_17 , що в АДРЕСА_10 . Після чого, ОСОБА_8 за допомогою металічного лома, який попередньо взяв з собою, відважив металопластикове вікно житлового будинку та проник в середину приміщення. З даного житлового будинку, ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав цифрову дзеркальну камеру марки «Nikon», та інші побутові прибори та спиртні напитки, всього на загальну суму 15703,10 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Крім того, 25.09.2016 близько 02.00 год. ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», приїхав до господарства ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_3 , взявши із багажного відсіку свого автомобіля металічний лом та вдівши на руки рукавиці для того щоб не залишати сліди пальців рук, перелізши через огорожу господарства, за допомогою металічного лома відважив металопластикове вікно в житловому будинку та проник в середину приміщення, з якого ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав набір плашок та мечиків, блендер та інші побутові прилади. Після чого за допомогою лома зірвав навісну колодку з дверей гаражу вказаного господарства та проник в середину приміщення, звідки таємно викрав електро-циркулярну машинку та бензопилу, всього на загальну суму 8742,5 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі перевіз по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Крім того, в кінці листопада 2016 р. в темну пору доби ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», приїхав до господарства ОСОБА_23 що в АДРЕСА_11 , після чого, переліз через огорожу господарства ОСОБА_23 , та за допомогою лома відважив вхідні двері до житлового будинку та проник в середину приміщення. З даного будинку, ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав ударну дриль, планшет, всього на загальну суму 3499,79 грн. Вказаним майном розпорядився на власний розсуд. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в кінці грудня 2016 р. близько 01.30 год., ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, прийшов до господарства ОСОБА_24 , що в АДРЕСА_12 , перелізши через огорожу господарства ОСОБА_8 за допомогою металічного лома, який попередньо взяв з собою, зірвав навісний замок на вхідних дверях в гараж та проник в середину приміщення. З приміщення гаражу ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав блокиратор керма з ключем, будівельні та інші інструменти та прибори, пральні порошки, інші речі, електроприбори, металічні інструменти, всього на загальну суму 14608,63 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі переніс до місця свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, 22.01.2017 близько 23 год. прийшов до будинку АДРЕСА_13 де за допомогою металічного лома, зірвав навісний замок вхідних дверей в приміщення квартири АДРЕСА_5 , де розташована майстерня по ремонту електромоторів приватного підприємця ОСОБА_25 , жителя АДРЕСА_14 . З приміщення майстерні ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав три мотки емальованого мідного дроту; відходи емальованого мідного дроту, електроустаткування, всього на загальну суму 39154,40 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 викрадені речі на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ 124», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз по місцю свого проживання, таким чином повністю ними розпорядився. Такими своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 , у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю.

4. Правові позиції сторін.

4.1. ОСОБА_8 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

4.2. Прокурор заперечив доводи апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

4.3. Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 категорично заперечили можливість пом`якшення покарання обвинуваченому, підтримавши позицію прокурора. Вказали, що заподіяна їм шкода не відшкодована в повному об`ємі.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, який йому інкримінується, та правильність кваліфікації дій не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

5.2. В апеляційній скарзі обвинувачений вказує на несправедливість вироку суду в частині призначеного йому покарання внаслідок суворості.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином), особу винного ( ОСОБА_8 не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться, характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину), а також обставини, що пом`якшують (визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття) та обтяжують покарання (вчинення злочину щодо особи похилого віку), врахував думку потерпілих, які просили покарати обвинуваченого суворо, а також висновки Досудової доповіді органу пробації про те, що існує середній ризик вчинення повторного правопорушення та також середній рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства.

Призначене обвинуваченому покарання, вважає апеляційний суд, відповідає приписам Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та вимогам ст. 65 КК України.

Апеляційний суд, враховуючи обставини у даному кримінальному провадженні, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що покарання у виді позбавлення волі цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі винного, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових злочинів за умови реального відбування останнім покарання.

5.3. Щодо заперечень апелянта на часткове задоволення цивільних позовів потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 .

5.3.1. Приписами ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За змістом ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Право потерпілого на відшкодування шкоди, внаслідок злочину, є його невід`ємним правом в рамках кримінального процесу.

Згідно норм ЦК України, ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інші обставини, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України). Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено ст. 1167 цього ж Кодексу.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

5.3.2. Матеріалами кримінального провадження встановлено та не заперечується жодною зі сторін право ОСОБА_13 (а.п. 162 т. 1), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.п. 135 т. 1), ОСОБА_16 (а.п. 164 т. 1), ОСОБА_10 (а.п. 121 т. 1) та ОСОБА_17 (а.п.111-113 т. 1) на заявлення цивільних позовів в рамках даного кримінального провадження з вимогами щодо відшкодування завданої їм моральної шкоди внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

5.3.3. Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що моральна шкода не підлягає стягненню через несплату позивачами судового збору.

По-перше, моральна шкода потерпілим заподіяна, що вірно констатовано судом першої інстанції.

По-друге, згідно з приписами п. 6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а, за змістом Постанови ВС від 10.07.2018, цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди (як матеріальної, так і моральної), завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань.

По-третє, апеляційний суд вважає, що суми моральної шкоди судом першої інстанції визначені вірно на засадах розумності та справедливості з урахуванням фактичних обставин справи, матеріалів кримінального провадження, з огляду на дискреційні повноваження суду.

5.4. Апеляційний суд вважає обґрунтованою вимогу апелянта зарахувати до відбування покарання час затримання ОСОБА_8 , а саме з 24.01.2017 з огляду на таке.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2018 року ухвалено строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, а саме з 25.01.2017.

Однак, згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000257 від 17.11.2014 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України, затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України саме 24.01.2017 о 20.00 год. (а.п. 22 т. 1 п. 112 проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій).

6. Рішення суду апеляційної інстанції.

6.1. Розглянувши кримінальне провадження, колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду вважає, що призначене покарання є співмірним протиправному діянню обвинуваченого ОСОБА_8 , необхідним та достатнім для виправлення останнього, попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо задоволення цивільних позовів потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 .

Відтак підстави для скасування чи зміни вироку в цій частині відсутні.

6.2. Апеляційний суд, враховуючи приписи ст. 409 КПК України, вважає, що невідповідність висновку суду щодо дати затримання ОСОБА_8 25.01.2017, замість вірного 24.01.2017, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а відтак є підставою для зміни оскаржуваного вироку у відповідній частині.

Керуючись ст. 370, 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України, змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 січня 2017 року по 30.01.2019 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5