Провадження №1-кп/761/1784/2018
В И Р О К
іменем України

27 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 181 001 000 054 92, внесеного 15.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 15.05.2013 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 30.04.2014 на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чергівської області від 22.04.2014 звільнений умовно достроково з невідбутою частиною покарання строком 2 роки 1 місяць 21 день, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 15.05.2018 приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу автобусної зупинки на вул Терещенківській в м. Києві біля будинку № 21 звернув

свою увагу на потерпілого ОСОБА_6 , який поклав до кабіни маршрутного

автобуса «БОГДАН» д.н.з. НОМЕР_1 власну сумку чорного кольору. Вважаючи, що у сумці потерпілого можуть знаходитись цінні речі та грошові кошти у ОСОБА_3 ,

виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення

чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Того ж дня, приблизно о 15 год. 47 хв., знаходячись навпроти буд. 21 по вул. Терешенківській в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_6 , який на той момет відійшов від автомобіля, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих та потерпілого підійшов до автобусу «БОГДАН» д.н.з НОМЕР_2 та відкривати дверцята до водійського сидіння та дістав із салону автобусу, сумку, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились грошові кошти в сумі 4300 грн.,посвідчеиня водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «БОГДАН» д.н.з. НОМЕР_2 , аспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють та намагався з місця вчинення кримінального правопорушення втекти.

Однак, в цей час злочинні дії ОСОБА_7 були помічені перехожими громадянами та потерпілим, який висловив йому вимогу припинити правопорушення та повернути викрадену сумку. Після чого, ОСОБА_7 , розуміючи, шо його злочинні дії викриті, не зважаючи на законну вимогу потерпілого ОСОБА_6 , свої протиправні дії не припинив та, не зважаючи па потерпілого і оточуючих громадян вирішив з викраденим майном втекти.

Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправність та наслідки, разом із викраденим продовжив бігти, ігноруючи законні вимоги потерпілого.

У подальшому 15.05.2018 приблизно о 15 год. 56 хв., ОСОБА_8 , забіг до внутрішнього двору буд. АДРЕСА_2 , підійшов до входу до ПАТ «Європромбанку» і а сховав викрадене майно, отже таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд.

Після чого, бажаючи уникнути кримінальної

відповідальності за вчинене діяння, намався сховатись, втім був викритий

потерпілим, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх

протиправність та наслідки, ігноруючи законні вимоги потерпілого, знову

кинувся тікати та перебуваючи біля готелю «Прем`єр Палац», що за

адресою: м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 7/29, внаслідок переслідування був

затриманий працівниками охорони вказаного готелю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повторно, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 на загальтну суму 4300 грн.

Отже, ОСОБА_3 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений новторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені даного злочину визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину.

Надав показання, в яких зазначив, що в травні 2018 року, проходячи повз парк імені Т.Шевченка в м.Києхві побачив як водій автобусу поклав до кабіни сумку, яку він вирішив непомітно для власника викрасти. Скористався тим, що водій вийшов з кабіни, відкрив двері автобуса та взяв сумку з якої почав тікати, перехожі помітили, що він викрав сумку та почали кричати, щоб він зупинився, а водій почав його наздоганяти. Він злякався та почав тікати, забіг до двору, де викинув сумку та побіг далі, однак був затриманий охоронцями готелю.

У скоєному розкаявся, просив суворо не карати, стверджував, що зробив висновки, знайшов роботу та має наміри змінити життя.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі) за кваліфікуючою ознакою повторність, тобто за ч.2 ст.186 КК України повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, сприяння слідству та суду.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків та шкоди внаслідок протиправних дій.

Прийняті до уваги дані про особу обвинуваченого, який є таким, що має судимість, його молодий вік, перебуває під наглядом у зв`язку з вживанням наркотичних речовин є не працює, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи вищевикладені обставини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, критичне ставлення до вчиненого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному відповідною частиною санкції статті.

Долю речових доказів визначити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (двох) років позбавлення волі.

Речові докази передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 : грошові кошти в сумі 4300 грн., паспорт та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишити останньому за належністю; ДВД диски з записами камер відео нагляду зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: