Дата документу 15.11.2018 Справа № 335/9599/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9599/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/160/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_10 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2018 року, якою

клопотання слідчого про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем розташування готелю «Євро», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- картку пам`яті «Micro SD», об`ємом 128 Мб;
- зошит у клітинку в обкладинці із зображенням сови, з рукописними записами продати поселення клієнтів готелю, на одній зі сторінок якого, під вказаною датою 31.07.2018 року мається запис про автомобіль марки «Таврія» з позначками 30-31.07.2018 року;
- зошит у клітинку в обкладинці із зображенням собаки, з рукописними записами про працівників готелю;
- зошит у клітинку в обкладинці із зображенням гітари, з рукописними записами про клієнтів, які здійснювали сплату за послуги проживання у безготівковій формі;
- зошит у клітинку в обкладинці із зображенням гілки рослини, з рукописними записами про заброньовані номери клієнтів, які здійснювали сплату за послуги проживання у готівковій формі;
- системний блок персонального комп`ютера «Centurion» у корпусі чорного кольору зі штрих-кодом «RC532SKP1 »; відеореєстратор «Ajhua», Р/n 1.0.01.51.8163, S/n ТZА2LL46000024. Model DH-DVR 0804 LE-AS з адаптером та електричним шнуром чорної о кольору;
- ноутбук «Samsung», Model NP-R60XY01/SEK, S/n 013Z93APB00080E. без CD-привода, з адаптером та електричним шнуром;
- ноутбук «Asus L2000E, S/n 32NPO34396», із зарядним пристроєм та електричним шнуром;
- ноутбук моделі «NO.EG70», S/n NXC1UEUЕ7 з адаптером та електричним шнуром;
- відеореєстратор «Vimax Flex DW-VF8», S/n VMCO6, з адаптером та електричним шнуром;
- 5 (п`ять) флеш-накопичувачів, серед яких 1 (один) помаранчевого кольору, 2 (два) білого кольору, 1 (один) чорного та 1 (один) зеленого кольорів;
- жорсткий диск «Western Digital» WD 3200 ААJB, S/n WCAV2AN91761, яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з ухвалою, 22.10.2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002461, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2018 року за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_17 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 19 жовтня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя було проведено обшук за місцем розташування готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно, на яке слідчий просив накласти арешт.

Вказане майно, як зазначено у клопотанні належить особам, які здійснюють підприємницьку діяльність з надання готельних послуг та були присутні при проведенні обшуку, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Слідчий зазначає, що речі, вилучені 19.10.2018 року на підставі ухвали слідчою судді відповідають критеріям, зазначеним у статті 167 КПК України, оскільки на електронних носіях інформації у вигляді жорстких дисків системного блоку персонального комп`ютера, ноутбуків, відеореєстраторів, на флеш-накопичувачах можуть міститися відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлених на території готелю «Євро», на яких були зафіксовані підозрювані під час підготовки до вчинення вбивства ОСОБА_17 , а у зошитах з чорновими записами можуть містися дані про факт проживання підозрюваних у вказаному готелі у період підготовки до вчинення злочину, що є доказом факту та обставин, які встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя зазначив, що строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчим дотримано.

Слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено, що речі, які вилучені під час проведення обшуку за місцем розташування готелю «Євро», за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям ч.2 ст. 98 КПК України, тобто вилучене майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні та є об`єктом дослідження в рамках проведення необхідних судових експертиз, а отже, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час кримінального провадження.

Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.

В апеляційній скарзі представник власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , вказує, що ухвала слідчого судді винесена без повного з`ясування всіх фактичних обставин справи, без дослідження додаткових доказів, не об`єктивно та упереджено, а тому підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що вказане у клопотанні майно не має жодного відношення до кримінального провадження, оскільки ці речі не містять у собі та на собі будь-якої інформації, яка може бути використана у якості доказу в межах даного кримінального провадження. Зазначає, що 01.08.2018 року були здійснені всі необхідні слідчі дії, зі згоди власника майна в готелі «Євро» слідчим проведено огляд приміщення та майна, вилучено докази у т.ч. відеозаписи камер спостереження території готелю. Обшук було проведено 19.10.2018 року, а саме правопорушення вчинено 31.07.2018 року. У період з 01.08.2018 року по 19.10.2018 року слідчому було надано декілька разів доступ до камер спостереження, з яких знято копію відеозапису та вилучено жорсткий диск. Крім того, слідчому надано всі журнали, які містилися на посту адміністратора. Вважає, що вся техніка та речі вилучені безпідставно та необґрунтовано, що призвело до повного зупинення господарської діяльності власника готелю. Слідчим та судом не наведено вагомих аргументів щодо наявності ризиків знищення, пошкодження, псування або перетворення майна, на яке накладено арешт. Вважає, що задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя порушив її права передбачені Конвенцією та Конституцією України щодо володіння, розпорядження та користування власністю.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.10.2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання та повернути їй майно, яке вилучене під час обшуку 19.10.2018 року.

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , власника майна ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що зазначене в клопотанні майно за сукупністю ознак, передбачених в ст.98 КПК України відноситься до речових доказів (оскільки може зберігати відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), відтак існували реальні підстави для накладення арешту на нього відповідно до ч.3 ст.170 КПК України.

Обшук в приміщенні готелю проводився на підставі ухвали слідчого судді. Той факт, що кримінальне правопорушення було скоєне 31 липня 2018 року, а обшук проводився 19 жовтня 2018 року в жодному випадку не свідчить про незаконність його проведення. Крім того процесуальні порушення, які на думку апелянта були допущенні під час проведення обшуку (без участі усіх власників майна, із застосуванням морального впливу на ОСОБА_10 ) не є предметом перевірки ухвали слідчого судді щодо арешту майна.

Посилання апелянта на порушення вимог ч.2 ст.168 КПК України в контексті тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частини, колегія суддів вважає безпідставними, адже в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук зазначалося, що метою обшуку є виявлення і вилучення саме комп`ютерної техніки, серверів та флеш накопичувачів.

Доводи апелянта на предмет того, що арештоване майно не відповідало ознакам, передбаченим ст.98 КПК України, а відтак відсутня мета накладення арешту обумовлена збереженням речових доказів, колегія суддів вважає необґрунтованими. Арештоване майно, може містити відомості (у тому числі інформацію, яка була видалена і може бути відновлена), які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому воно підпадає під ознаки речових доказів.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не враховані наслідки арешту майна для його власників, а саме що вказаний захід забезпечення кримінального провадження позбавляє можливість здійснювати господарську діяльність, на переконання колегії суддів не обґрунтовані, оскільки слідчий суддя доводи в цій частині перевірив однак дійшов висновку, що обмеження права власності є співмірним із завданням кримінального провадження. З цим висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що арешт вказаного майна в якійсь мірі ускладнює можливість здійснення господарської діяльності (готельного бізнесу), однак не позбавляє можливості її здійснювати у цілому.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання обґрунтовано встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказували на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, встановлено, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (принаймні докази зворотного відсутні), прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого суді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна на яке накладено арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2018 року, клопотання слідчого про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем розташування готелю «Євро», за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_18 ОСОБА_4