В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000227 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділу постачання ТОВ «Захід-Спецгідроенергомонтаж» м.Новодністровськ Чернівецької області, раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2017 року, -

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 27 грудня 2017 року о 14-30 год, керуючи автомобілем «BMW-730», номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 , по автодорозі Т-02-11 сполученням Вербовець-Новодністровськ на території Мурованокуриловецького району Вінницької області неподалік повороту на с.Маціорськ Новоушицького району Хмельницької області, порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме : перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при здійсненні маневру повороту виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження, а також середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією І ст., лікворно-венозною дисциркуляцією, стійким цефалічним синдромом, легким вестибуло-атактичним синдромом, які спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби.
Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе не визнає повністю, позов не визнає повністю, погоджується надати показання.
За клопотанням прокурора, підтриманого іншими учасниками процесу, суд визначає обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження : допит потерпілого, дослідження матеріалів кримінального провадження, допит обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому діянні повністю доведена оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами : показаннями потерпілого, матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснює, що 27 грудня 2017 року він керував автомобілем «IVECO», на якому перевозив 800 кг малька коропа, зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. Швидше він рухатись не міг, оскільки вода у бочці, у якій був зарибок, могла розплескатись. Приблизно за метрів 30 побачив обвинуваченого, який на своєму автомобілі при вході у поворот виїхав на зустрічну смугу руху. Потерпілий, намагаючись уникнути зіткнення, з`їхав на узбіччя так, що половина автомобіля перебувала на узбіччі, а половина на проїзній частини дороги, але «BMW» рухався дуже швидко і зіткнення уникнути не вдалось. Внаслідок зіткнення він отримав тілесні ушкодження, довгий час лікувався у лікарні, витратив свої кошти на придбання медикаментів. Після лікування проходив курс реабілітації у санаторію. Травми призвели до моральних страждань, які він оцінює у 80000 грн. При ДТП загинув зарибок, який був утилізований, вартість його 48000 грн. На лікування витратив 17120 грн, матеріальна шкода за автомобіль складає 117945 грн, витрати на правничу допомогу 18045 грн. Заявив позов і просить стягнути вищевказані суми з обвинуваченого на його користь. Водночас просить обвинуваченого суворо не карати, щоби той мав реальну можливість відшкодувати шкоду. Перед судовими дебатами його представник надав суду уточнений розрахунок матеріальної шкоди : 20286 грн витрат на правничу допомогу та 9084,68 грн витрат на заправку автомобіля для поїздок до Жмеринського міськрайонного суду.
Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями потерпілого та обвинуваченого такими доказами :
- витягом з кримінального провадження № 0000227 від 27 грудня 2017 року про факт ДТП (а.с.113);
- рапортом начальника СРПП Мурованокуриловецького ВП від 27 грудня 2017 року про ДТП та отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень (а.с.114);
- протоколом огляду місця події, фототаблицею та схемою від 27 грудня 2017 року, в ході якого було зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП (а.с.115-126);
- ухвалами від 29 грудня 2017 року слідчого судді про накладення арешту на автомобілі - учасники ДТП (а.с.133-136);
- постановою слідчого від 9 січня 2018 року про призначення авто технічної експертизи по питанням відповідності дій учасників ДТП вимогам правил дорожнього руху (а.с.137);
- висновком № 29а авто технічної експертизи від 15 січня 2018 року вартістю 1001 грн, з якого вбачається, що у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору технічна можливість попередження даної ДТП у водія автомобіля «BMW» 730, державний номерний знак держави Іспанія Z НОМЕР_3 , ОСОБА_3 полягала у виконанні ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У цій дорожній ситуації з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, а в діях водія ОСОБА_5 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається (а.с.139-145);
- постановами слідчого від 7 лютого 2018 року про призначення експертизи стану автомобілів «BMW» 730, державний номерний знак держави Іспанія Z НОМЕР_3 , а також «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.146-147);
- постановами слідчого від 13 березня 2018 року про визначення матеріальної шкоди, заподіяної цим автомобілям (а.с.148-149);
- висновками № 110 та № 111 технічної експертизи від 30 березня 2018 року вартістю по 1001 грн про ймовірність перебування автомобілів - учасників ДТП - до пригоди у працездатному стані (а.с.15-163);
- висновками № 153 та № 154 авто товарознавчих експертиз від 10 квітня 2018 року вартістю по 1001 грн, згідно з якими розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року виготовлення, в результаті його пошкодження складає 117945 грн, а розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW» 730, державний номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 , результаті його пошкодження складає 114264,54 грн (а.с.164-190);
- ухвалою слідчого судді від 14 березня 2018 року про дозвіл на доступ до історії хвороби потерпілого ОСОБА_5 для проведення судово-медичної експертизи (а.с.191-192);
- протоколом слідчого від 12 квітня 2018 року доступу до цієї історії хвороби (а.с.193-194);
- постановою слідчого від 16 квітня 2018 року про призначення судово-медичної експертизи для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_5 (а.с.195);
- висновком експерта № 86/15 від 20 квітня 2018 року про констатування отримання потерпілим ОСОБА_5 при ДТП середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.196-197);
- ухвалою слідчого судді від 11 червня 2018 року про дозвіл на доступ до історії хвороби потерпілого ОСОБА_5 для проведення судово-медичної експертизи (а.с.198);
- протоколом слідчого та описом від 12 червня 2018 року про доступ до цієї історії хвороби (а.с.199-201);
- постановою слідчого від 12 червня 2018 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_5 (а.с.202);
- висновком експерта № 137/25 від 14 червня 2018 року про підтвердження отримання потерпілим ОСОБА_5 при ДТП середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.203-204);
- постановою слідчого від 18 червня 2018 року про визнання речовими доказами автомобіля «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля «BMW-730», номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 , та приєднання їх до кримінального провадження (а.с.205);
- висновками № 49 та № 50 від 27 грудня 2017 року про перебування потерпілого та обвинуваченого після ДТП у тверезому стані (а.с.206-207).
Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту експерт-автотехнік ОСОБА_9 цілком підтримує свій висновок № 29а від 15 січня 2018 року і категорично заявляє, що зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі руху автомобіля «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка є зустрічною для автомобіля «BMW» 730, державний номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 . Питання, які ставить захисник у своєму клопотанні про призначення повторної авто-технічної експертизи, а також вихідні дані слідчого експерименту, ніяким чином не вплинуть на висновки первісної експертизи в частині розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги безпосередньо перед зіткненням. Дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з невиконанням водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху.
Стороною захисту заявлялись клопотання про проведення слідчого експерименту та призначення після його проведення транспортно-трасологічної експертизи, повторної авто-технічної експертизи, а також повторної судово-медичної експертизи. Представником потерпілого заявлялось клопотання про проведення додаткової автомобільно-товарознавчої експертизи. Судом винесена вмотивована ухвала про відмову в задоволенні заявлених клопотань.
Отже, дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Суд не приймає до уваги невизнання вини обвинуваченим, оскільки його показання в цій частині спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , підстав не брати до уваги які у суду немає, оскільки вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами, зокрема, висновком авто-технічної експертизи, яка фактично підтвердила винуватість обвинуваченого у вчиненні ДТП, а також підтверджуються показаннями експерта ОСОБА_9 , який у судовому засіданні роз`яснив свій висновок та підтвердив його.
Даючи ретельну оцінку висновку головного судового експерта сектору авто технічних досліджень та оціночної діяльності ОСОБА_9 , суд враховує, що авто технічна експертиза призначена і проведена з дотриманням вимог закону, компетентним у своїй галузі експертом, який наявний у Реєстрі атестованих судових експертів, висновки експерта ґрунтуються на правильно зібраних досудовим слідством і не оспорюваних стороною захисту даних та доказах, відповіді експерта на поставлені питання логічні, обґрунтовані, повні та переконливі, а також узгоджуються з іншими, дослідженими і перевіреними у судовому засіданні зібраними досудовим слідством, доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, схемою ДТП, показаннями потерпілого ОСОБА_5 .
Тому підстав критично оцінювати ці докази у суду немає. А позицію обвинуваченого щодо невизнання вини суд розцінює як намагання уникнути кримінальної та матеріальної відповідальності за вчинений злочин.
Отже, суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і його дії слід кваліфікувати за частиною першою статті 286 КК України.
Щодо особи обвинуваченого, судом установлені такі обставини.
З характеристики № 17 від 15 травня 2018 року видно, що він працює у ТОВ «Захід-Спецгідроенергомонтаж» начальником відділу постачання, характеризується по місцю роботи позитивно (а.с.208).
Як видно з довідки виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 500 від 13 лютого 2018, обвинувачений проживає у АДРЕСА_1 (а.с.209).
Згідно з характеристикою № 56 виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області від 14 лютого 2018 року, компрометуючими матеріалами на обвинуваченого не володіють (а.с.209-а).
Відповідно до вимоги від 5 лютого 2018 року, він раніше несудимий (а.с.210).
На обліку у лікаря-нарколога не перебуває, що видно з довідки Новодністровської міської лікарні № 87 від 12 лютого 2018 року (а.с.211).
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 31 жовтня 2018 року, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе (а.с.88-92).
Обставинами, які у відповідності із частиною першою статті 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає позитивні характеристики по місцю проживання та роботи, відсутність попередніх судимостей та вчинення злочину з необережності.
Обставин, яка у відповідності із частиною першою статті 67 цього ж Кодексу обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує : ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами в умовах відповідно до статті 75 КК України звільнення від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком та обов`язками, визначеними частиною першою статті 76 цього ж Кодексу
По судовому провадженню потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 212435,68 грн матеріальної шкоди, яка складається з 48000 грн вартості зарибку, який зробився непридатним при ДТП, 17120 грн витрат на лікування, 117945 грн за пошкоджений автомобіль, 20286 грн витрат на правничу допомогу, 9084,68 грн витрат на паливо для автомобіля для поїздок у судові засіданні. А також на 80000 грн моральної шкоди, оскільки ДТП призвела до фізичного болю, душевних страждань, хвилювань (а.с.46-54).
Вирішуючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з огляду на його доведеність. Так, вартість зарибку на суму 48000 грн підтверджується ксерокопією відповідної квитанції № 27/12 від 27 грудня 2017 року та накладною за цим же номером від цього ж числа (а.с.62-63), і на думку суду при встановлених судом обставинах дорожньо-транспортної пригоди, розташуванні транспортних засобів після неї та тривалості її оформлення підстав не брати до уваги пояснення потерпілого про вимушеність утилізації всього зарибку у суду немає.
Розмір матеріальної шкоди, завданої ДТП, складає 117945 грн, що підтверджується відповідним експертним висновком (а.с.164-190); витрати на правничу допомогу складають 20286 грн, що також видно з додаткової угоди № 2 від 5 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги № 02/2018 від 14 травня 2018 року; сума витрат на пальне для автомобіля 9084,68 грн підтверджується відповідними квитанціями, дати на яких співпадають з датами проведених судових засідань по кримінальному провадженню. Що стосується витрат на лікування на суму 17120 грн, то позов в цій частині не підтверджений ніякими належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає. При цьому суд не бере до уваги надану потерпілим ксерокопію санаторно-курортної книжки про перебування у санаторії та квитанції на 11800 грн про оплату вартості путівки, оскільки основним діагнозом в ній вказано остеохондроз попереково-крижного відділу, і відомості, що пов`язують це захворювання з ДТП, відсутні. Інших витрат, пов`язаних з лікуванням внаслідок ДТП, потерпілим суду першої інстанції не надано.
Суд вважає, що позов потерпілого-цивільного позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з урахуванням наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача обвинуваченого-цивільного відповідача, причинного зв`язку між шкодою і цим протиправним діянням заподіювача, а також вини обвинуваченого-цивільного відповідача в її заподіянні. Суд також враховує обставини завдання потерпілому-цивільному позивачу шкоди, що призвело до моральних страждань отримання ним тілесних ушкоджень при дорожньо-транспортній пригоді; характер та глибину його моральних переживань, коли він вочевидь злякався за своє життя та здоров`я внаслідок невиконання іншим учасником дорожнього руху вимог його правил; ступінь вини обвинуваченого-цивільного відповідача у завданні такої шкоди, який її заподіяв при вчиненні відносно нього необережного злочину невеликої тяжкості; а також доведеність заподіяння такої моральної шкоди і відповідність її розміру визначеним потерпілим-цивільним позивачем грошовому виразу, та вважає, що цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на суму двадцять тисяч грн, бо саме такий розмір компенсації, на думку суду, відповідає обставинам справи, принципу справедливості та розумності, буде достатнім, щоб викликати у потерпілого-цивільного позивача, або дозволити йому отримати у майбутньому позитивні емоції такої глибини і сили, які здатні у повному обсязі компенсувати, врівноважити ті негативні відчуття і переживання, в яких полягає завдана йому моральна шкода.
Суд вважає, що з обвинуваченого в силу статті 124 КПК України слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз, речові докази повернути обвинуваченому та потерпілому, скасувавши ухвали про їх арешт. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, необхідності його обрання до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України і обрати йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
У відповідності зі статтею 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Перебіг іспитового строку починається з моменту оголошення вироку
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 на суму 212435,68 грн матеріальної та 80000 грн моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди : вартість зарибку на суму 48000 грн, 117945 грн за пошкоджений автомобіль, 20286 грн витрат на правничу допомогу, 9084,68 грн витрат на паливо для автомобіля для поїздок у судові засіданні, а всього 195316 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста шістнадцять) грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог про стягнення 17120 грн матеріальної та 60000 грн моральної шкоди відмовити.
Речові докази автомобіль «BMW-730», номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 та автомобіль «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні на території Мурованокуриловецького ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.205), повернути відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5005 (п`ть тисяч п`ять) грн за проведення Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судових експертиз.
Дві ухвали слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2017 року про накладення арештів на автомобіль «BMW-730», номерний знак держави Іспанія НОМЕР_1 та автомобіль «IVECO-35С15», державний номерний знак НОМЕР_2 , скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_10