Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1408/19
Провадження № 1-кс/711/694/18
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення перевірки по кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000163 від 29.08.2018 року,

в с т а н о в и в:
Слідчий прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням про проведення позапланової перевірки із залученням працівників Управління Державної служби України з питань праці у Черкаській області дотримання вимог Закону України «Про працю» з питань оформлення трудових відносин ТОВ «Білд-Таун», посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року № 408, згідно з якою дозвіл на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними та іншими контролюючими органами надається Кабінетом Міністрів України або за рішенням суду.

При розгляді цього клопотання слід виходити з наступного.

КПК України прямо не передбачає повноваження слідчого або прокурора «призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом».

В редакції, що діяла до 15 липня 2015 року, КПК передбачав такі повноваження в пункті 6 частини другої статті 36 і пункті 4 частини другої статті 40 КПК. Однак підпунктом 12 пункту 5 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» з переліку повноважень прокурора (у статті 36 КПК) і слідчого (у статті 40 КПК) це повноваження було виключено. Закон набрав чинності 15 липня 2015 року.

Таким чином, законодавець визначив, що з 15 липня 2015 року прокурор і слідчий не мають повноважень «призначати ревізії і перевірки».

Крім того, у тому ж пункті Закон України «Про прокуратуру» передбачив:

«Недопустимими є також докази, що були отримані … 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Таким чином, законодавець не тільки забрав у слідчого і прокурора повноваження «призначати ревізії та перевірки», але й встановив, що будь-які докази, отримані внаслідок такої «не передбаченої цим Кодексом» перевірки чи ревізії, є недопустимими.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2018 року по справі № 243/6674/17-к провадження № 51-499км17 дійшов до висновку про те, що положення процесуального закону також не дають повноважень слідчому судді надавати дозвіл на призначення перевірки. Використання виразу «витребування та отримання» передбачає повноваження використовувати у якості доказів висновки ревізій і актів перевірок (як і будь-які інші документи), що існують незалежно від кримінального розслідування. Процесуальний закон чітко відрізняє документи, створені в межах кримінального провадження, від документів, походження яких не залежить від кримінального провадження, і підпорядковує ці два типи документів різному правовому режиму. Тому помилково виводити з повноваження «витребувати» повноваження «призначити» перевірку.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя не уповноважений законодавством надавати дозвіл на проведення планових чи позапланових перевірок, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Слідчий може скористатись правом провести слідчу дію у вигляді огляду із залученням спеціалістів для перевірки версії про можливе порушення трудового законодавства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 9, 93, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення позапланової перевірки ТОВ «Білд-Таун».

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1