Справа № 333/1939/18
Провадження № 1-кп/333/368/18
В И Р О К
Іменем України
28 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18.04.2017 року, о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у квартирі АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_7 . Під час конфлікту у ОСОБА_9 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_9 в період часу 17 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин руками та ногами наніс ОСОБА_7 не менше 10 ударів в область обличчя, голови та тулуба, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна в області правого ліктьового суглоба, на тильній поверхні лівої кісті, в проекції 3 ребра справа, в проекції 2 ребра зліва, в верхній третині лівого плеча, в проекції 7 ребра зліва, в проекції 7 міжребір`я зліва, в проекції 4 ребра справа, в проекції 6 ребра справа, з переходом на 6 міжребір`я, в нижній третині тулубу справа в поперековій області, синець в верхній третині лівого плеча, які згідно висновку експерта № 1017 від 20.04.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі збереженням функції носового дихання, контузія 1-2 ст. обох очей, садно в нижній порожнині лівої вушної раковини, синці навколо лівого ока з переходом на виличну область, у внутрішньому куті правого ока з переходом на нижнє повіко та виличну область, на лобі справа, в лобно-скроневій області справа на спинці носу з переходом на скати носу справа та зліва, які згідно висновку експерта № 1017 від 20.04.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину за ч. 2 ст. 125 КК України фактично визнав частково, повністю не визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 . Суду пояснив, що сімейні стосунки між ним та потерпілою були погані. Він працює, хоча і не офіційно, таксистом. До вказаних подій ОСОБА_7 декілька днів не проживала вдома. Того дня, 18.04.2017 року, у нього був вихідний, тому він знаходився дома та вживав спиртні напої. Коли потерпіла повернулася додому, вона попросила грошей, проте він відмовив. Почала сварка, яка переросла у бійку. На ґрунті емоцій та неприязних відносин, він дійсно вдарив потерпілу кілька разів долонею, про що дуже жалкує, проте не пам`ятає місця куди саме бив. Потерпіла намагалася йому поцарапати обличчя і він хотів її зупинити. Розкаюється у скоєному, надавав матеріальну допомогу в період лікування. Хотів примиритися з потерпілою, проте остання відмовляється. Цивільний позов не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що на теперішній час у повному обсязі відшкодував потерпілій нанесену ним шкоду.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що подія відбулася 19.04.2017 року. До цього вона протягом 8-9 днів не проживала вдома. Коли повернулася додому, чоловік знаходився у стані алкогольного сп`яніння та почав сваритися з нею. Вдарив її, вона впала на підлогу, після чого ОСОБА_9 почав наносити їй удари по обличчю, голові, тулубу. Кількість ударів вона точно не пам`ятає, однак їх було більше десяти. Вона прохала обвинуваченого зупинитися, проте останній її не слухав. Намагалася подзвонити дочці, однак ОСОБА_7 забрав у неї мобільний телефон. Порвав на ній одяг. Між побиттям вживав спиртні напої. Десь приблизно о 21 годині 30 хвилин, після роботи, їй на мобільний телефон подзвонила донька, ОСОБА_9 підняв слухавку та особисто розмовляв з донькою. Приблизно через 10-15 хвилин приїхали донька та онук, побачили її на полу, викликали швидку допомогу та поліцію. Швидка забрала її до п`ятої лікарні, проте вона відмовилася від стаціонарного лікуванні і на деякий час переїхала жити до доньки. Після чого знову повернулася до квартири, де мешкала разом з обвинуваченим. В подальшому, потерпіла уточнила дату скоєння кримінального правопорушення, зазначивши вірну 18.04.2017 рок, пояснивши це тим, що переплутала. Також зазначила, що обвинувачений надавав їй матеріальну допомогу в період лікування, проте так і не вибачився. Покарання просить призначити на розсуд суду. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 111000 гривень підтримує у повному обсязі, оскільки вважає, що діями обвинуваченого їй спричинено моральну шкоду, порушено її звичайний уклад життя, вона була позбавлена можливості наглядати за матір`ю та деякий час виходити на вулицю.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , з яких вбачається, що він працює інспектором патрульної служби. Пам`ятає, що у минулому році надійшов виклик в Комунарському районі з приводу тілесних ушкоджень. Більше взагалі нічого не пам`ятає.

Поясненнями свідкам ОСОБА_13 , який пояснив, що він працює командиром роти УПП в Запорізькій області. Пам`ятає, що виклик був у Комунарському районі з приводу тілесних ушкоджень, мав місце сімейний конфлікт. Проте більше жодних подробиць не пам`ятає.

Поясненнями свідка ОСОБА_14 з яких вбачається, що потерпіла є її матір`ю. 18 квітня 2017 року вона прийшла з роботи та подзвонила матері на мобільний телефон, проте вона не відповіла. Тоді приблизно о 21-30 годині вона подзвонила ще раз, трубку взяв батько і сказав, що якщо вона хоче, щоб її мати дожила до ранку, то нехай приходить. Вони разом з сином побігли додому батьків. Прийшли, відчинили двері своїми ключами і побачити потерпілому, яка лежала на підлозі. Обличчя було опухле, одяг розірваний. Підозрюваний був у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши їх, пішов у кімнату. Вони викликали швидку допомогу, яка приїхала через 10-15 хвилин. ОСОБА_7 розповіла їм, що її побив обвинувачений. Потерпілу забрали до п`ятої лікарня на обстеження, проте від госпіталізації остання відмовилася. На теперішній час потерпіла мешкає разом з обвинуваченим.

Поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , допитаного у присутності його законного представника ОСОБА_16 , з яких вбачається, що потерпіла є його бабусею. 18 квітня 2017 року, ввечері, його мати повернулася з роботи та подзвонила бабусі. Після чого вони одразу зібрали та пішли до бабусі з дідусем додому. Двері відчинили своїми ключами і побачили у квартирі на підлозі ОСОБА_7 . На ній був розірваний одяг, обличчя було в побоях та синцях, ніс був кривий. Вони викликали швидку допомогу та поліцію.

Із дослідженого у судовому засіданні Витягу з кримінального провадження № 0001653, судом встановлено, що 20.04.2017 року до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Із дослідженого у судовому засіданні рапорту старшого інспектора чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, судом встановлено, що 26.04.2017 року, о 21-00 годині, до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що лікар органів охорони здоров`я ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_7 побив її чоловік за адресою: АДРЕСА_1 .

Із дослідженого у судовому засіданні рапорту оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, суд встановив, що 18.04.2017 року о 22.31 до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що звернулася гр. ОСОБА_18 тел. АДРЕСА_2 , що чоловік в неадекватному стані погрожує фізичною розправою. Заявниця прохає швидше приїхати наряд.

Із дослідженого у судовому засіданні рапорту оперативного чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, суд встановив, що 18.04.2017 року, о 23-55 год., до Комунарського ВП Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до 5 МКЛ ШМД-3, лікар Євса, доставлена гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 з діагнозом ЗЧМТ, СГМ, забійна гематома лобу, закритий перелом носу. 18.04.2017 року, о 17-00 год., побив чоловік вдома.

Із дослідженого у судовому засіданні рапорту інспектору роти № 3 батальону № 1 УПП ДПП м. Запоріжжя, судом встановлено, що під час несення служби в екіпажі 352 ОСОБА_12 разом з ст. лейтенантом поліції ОСОБА_13 надійшов виклик від чергової «102» - «конфлікт». Прибувши до вказаної адреси, до них звернулася гр. ОСОБА_7 , 1951 року народження, яка пояснила, що її чоловік гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшов до квартири в стані алкогольного сп`яніння та наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження, заявницю забрала ШМД 107 до 5 міської лікарні. Гр. ОСОБА_9 запрошено до Комунарського РВ, спецзасоби та фізична сила не застосовувалися.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу прийняття особи про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.04.2017 року, судом встановлено, що ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_9 , який 18.04.2017 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, погрожував їй та її доньці, після чого побив її.

Із дослідженої у судовому засіданні довідки судом встановлено, що ОСОБА_7 відвідала травпункт 19.04.2017 року з діагнозом струс головного мозку, перелом кісток носу, ушиб м`яких тканей обличчя.

Із дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 1017 від 20.04.2017 року, судом встановлено, що струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, зі збереженням функції носового дихання, контузія 1-2 ст. обох очей, садно в нижній порожнині лівої вушної раковини, синці навколо лівого ока з переходом на виличну область, у внутрішньому куті правого ока з переходом на нижнє повіко на виличну область, на лобі справа, в лобно скроневій області справа, на спинці носу з переходом на скати носу справа та зліва у гр.. ОСОБА_7 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна в області правого ліктьового суглоба, на тильній поверхні лівої кісті, в проекції 3 ребра справа, в проекції 2 ребра зліва, в верхній третині лівого плеча, в проекції 7 ребра зліва, в проекції 7 міжреберья зліва, в проекції 4 ребра справа, в проекції 6 ребра справа, з переходом на 6 міжреберья, в нижній третині тулуба справа в поперековій області, синець в верхній третині лівого плеча у гр. ОСОБА_7 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2018 року, судом встановлено, що слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за участю потерпілої ОСОБА_7 , у присутності понятих, було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_7 розповіла про події, що мали місце 18.04.2017 року. До протоколу доданий диск з відеозаписом слідчого експерименту, який був оглянути й у судовому засіданні.

Із дослідженого у судовому засіданні висновку експерта (експертиза за матеріалами) № 126/к, судом встановлено, що синці навколо лівого ока з переходом на виличну область, внутрішньому куті правого ока з переходом на нижнє повіко та виличну область, на лобі справа, в лобно-скроневій області справа, на спинці носу з переходом на скати носу справа та зліва, в верхній третині лівого плеча по зовнішній поверхні, садна в нижній порожнини лівої вушної раковини, в області правого ліктьового суглоба по передньо-внутрішньою поверхні, на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 3 ребра справа від середньо-ключічної до передньо-пахвової лінії, в проекції 2 ребра зліва між середньо-ключічній та передньо-пахвовій лініям, в верхній третині лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні, в проекції 7 ребра зліва по лопатковій лінії, в проекції 7 міжребір`я зліва між лопатковою та хребтовій лініям, в проекції 4 ребра справа по біляхребтовій лінії, в проекції 6 ребра справа по лопаточній лінії з переходом
на міжребір`я, в нижній третині тулубу, справа в поперековій області. Таким чином, усі перелічені ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів) в область голови, тулуба, верхніх кінцівок. Згідно матеріалу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої гр. ОСОБА_7 , від 26.02.2018р., її чоловік ОСОБА_9 своєю лівою рукою хапав потерпілу ОСОБА_7 за область правого плеча та кулаком своєї правої руки почав наносити удари в область обличчя, після падіння на підлогу її чоловік своєю правою ногою починає наносити удари в область обличчя та тулубу, без детальної локалізації і вказання кількості. Між даними про механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої у гр. ОСОБА_7 , за результатом судово-медичної експертизи та матеріалу проведення слідчого експерименту, мається збіг за характером травмуючого предмета локалізацією нанесених травматичних впливів. Вказане дозволяє зробити висновок про те, що утворення тілесних ушкоджень у потерпілої гр. ОСОБА_7 , як зазначила остання в ході проведення слідчого експерименту від 26.02.2018 року не виключаються.
Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 є повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_9 , покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, раніше не судимий, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про його особу, думки прокурора, який просив призначити штраф, потерпілої, яка при вирішенні питання про покарання покладалася на розсуд суду, похилий вік обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, положення ст.ст. 53, 56, 57, 61 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Вирішуючи питання про цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 111000 грн., проти якого обвинувачений заперечував у повному обсязі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.

Водночас, за змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Цей же принцип змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості закріплений і в ст. 50 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Як роз`яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами від 25.05.2001 та від 27.02.2009), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачкою не зазначено з яких міркувань виходила остання, визначаючи розмір шкоди 111000 грн., а також відсутнє посилання на докази, на підтвердження позову.
За клопотанням сторони захисту, на спростування позовних вимог, судом допитаний свідок ОСОБА_19 , який пояснила, що вона є рідною сестрою потерплої. Саме вона піклувалася про матір, приносила їй їжу. ОСОБА_7 з матір`ю майже не спілкувалася, отримували лише її пенсію і купувала ліки для матері. Своїх особистих коштів на мати не витрачала. За 1 рік 2 місяці лише 4 рази відвідала матір, оскільки між ними були погані відносини.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги цивільного позивача ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди та стягнення її з цивільного відповідача ОСОБА_9 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що наявний сам факт одержання тілесних ушкоджень з вини ОСОБА_9 , пов`язаний з цим душевний та фізична біль, страждання від одержаного тілесного ушкодження безперечно завдало значну моральну шкоду й спричинило моральні переживання і страждання потерпілій. Тому підлягає відшкодуванню цивільним відповідачем ОСОБА_9 цивільному позивачу ОСОБА_7 моральна шкода у розмірі 5000,00грн., зважаючи, що відшкодування шкоди в такому розмірі відповідає суті позовних вимог та характеру діяння ОСОБА_9 , конкретним обставинам справи. Визначаючи розмір цього відшкодування, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, засад справедливості та розумності.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1