Справа № 367/6235/18
Провадження по справі № 1-кп/367/252/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 24.05.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000994, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, маючої вищу освіту, працюючої старшим фахівцем з продажу відділу Київського регіону ПАТ «СанІнБев Україна», не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 23.05.2018 р., близько 10 год 30 хв (точний час не встановлено), керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по другорядній дорозі, по вул. Мінеральна в м. Ірпені Київської області, в напрямку перехрестя з вул. Соборна, яка є головною дорогою. На перехресті цих вулиць вона порушила вимоги пп. 2.3 б), пп. 12.1, 16.11 Правил дорожнього руху, не надала перевагу автомобілю марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням ОСОБА_7 , що призвело до зіткнення автомобілів. Внаслідок зіткнення автомобілів пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 зазнала тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю, вказала, що 23.05.2018 р., близько 10 год 30 хв, вона по службовим справам перебувала в м. Ірпені Київської області. Керуючи службовим автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по другорядній дорозі, по вул. Мінеральна в м. Ірпені Київської області, в напрямку перехрестя з вул. Соборна, яка є головною дорогою. На перехресті не надала перевагу автомобілю марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення автомобілів. Визнала, що внаслідок зіткнення автомобілів пасажирка автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 зазнала тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації її дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежено лише допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують її особу і підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат, а також докази щодо цивільного позову. Показання обвинуваченої суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачена скоїла злочин невеликої тяжкості. Як особа вона характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, має на утриманні малолітню доньку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд знаходить: визнання своєї вини, щире каяття в скоєнні злочину, наявність у неї на утриманні малолітньої доньки.

Суд не приймає до уваги посилання представника потерпілої на те, що відсутня така пом?якшуюча обставина, як щире каяття через відсутність відшкодування обвинуваченою шкоди потерпілій. Суд вважає, що в даному випадку невідшкодування шкоди обвинуваченою відбулось через її правову позицію щодо здійснення відшкодування шкоди її працедавцем та страховою компанією. До того ж, суд враховує, що обвинуваченою було частково відшкодовано потерпілій витрати на евакуатор автомобіля і перебування його на штрафмайданчику у розмірі 3 000,00 грн., що не заперечувалось в суді представником потерпілої та підтверджувалось потерпілою у її позовній заяві. При цьому суд також враховує, що на утриманні незаміжньої обвинуваченої перебуває малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, у позовній заяві потерпіла підтвердила, що обвинувачена передавала їй, що щиро шкодує і співчуває їй, що вказує на каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, а тому можливо, призначивши їй покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити її від відбування покарання із випробуванням з наданням іспитового строку та покладенням на неї обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд також застосовує до ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд не знаходить підстав для призначення покарання у виді штрафу (як на тому наполягав захисник), оскільки суду не було надано доказів того, що обвинувачена має змогу сплатити штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в той час, як вона не одружена, має на утриманні малолітню доньку, а доказів того що вона на даний час працює, суду не було надано.
В даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_8 звернулась з позовом до обвинуваченої ОСОБА_6 , треті особи ПАТ «СанІнБев Україна», ПрАТ «СК «Провідна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв?язку із вчиненням злочину. Свій позов потерпіла мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 23.05.2018 р. з вини обвинуваченої, їй було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Під час їх лікування вона була не в змозі належним чином подбати про своїх шестирічних дітей. Замість того, щоб поїхати відпочивати разом з дітьми, їй прийшлось займатись своєю реабілітацією. В результаті лікування та реабілітації вона зазнала збитків в розмірі 40 110,50грн. Вказує, що через дії обвинуваченої вона зазнала моральної шкоди, оскільки її двічі на рік було оперовано, вона була позбавлена можливості відпочинку протягом літа, провести цей час з дітьми, підготувати їх до школи. Також вона була змушена вишукувати кошти на таксі, щоб їздити до м. Києва для лікування, втратила спокій, стала боятися ходити одна, переходити дорогу та їздити в автомобілі. У зв`язку із наведеним просить суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь 40 110,50грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілої підтримала позов, просила його задовольнити. Потерпіла в судове засідання не з?явилась, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, причини неявки суду не сповістила.
Обвинувачена та її захисник, не оспорюючи розмір завданих потерпілій збитків та моральної шкоди, заперечували проти позову, вказували, що ОСОБА_6 не є належним відповідачем, оскільки відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП повинні нести роботодавець обвинуваченої ПАТ «СанІнБев Україна» та страховик ПрАТ «СК «Провідна». Свою позицію обґрунтовували тим, що під час ДТП ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , виконувала службові обов?язки старшого фахівця з продажу відділу Київського регіону ПАТ «СанІнБев Україна». В той же час, ПАТ «СанІнБев Україна», як власником автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , було застраховано цивільно-правову відповідальність водія такого автомобіля в ПрАТ «СК «Провідна».
Представник третьої особи ПАТ «СанІнБев Україна» в судове засідання не з?явився, направив до суду письмові пояснення, в яких вказував, що погоджується з тим, що відповідачем повинна бути ОСОБА_6 . Зазначав, що, оскільки щодо автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 було укладено поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ПАТ «СанІнБев Україна» звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» з проханням повідомити чи зверталась потерпіла із заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідь ПрАТ «СК «Провідна» було повідомлено, про те, що ОСОБА_8 звернулась до страхової компанії із відповідною заявою і таке відшкодування буде їй виплачено після надання вироку суду чи постанови про закриття кримінального провадження. Просив справу слухати за його відсутності.
Представник ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з?явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 106), причини своєї неявки суду не сповістив.
Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників провадження, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 станом на 23.05.2018 р. працювала старшим фахівцем з продажу відділу Київського регіону ПАТ «СанІнБев Україна», що підтверджується довідкою ПАТ «СанІнБев Україна» від 24.07.18 № 46, копією трудової книжки та характеристикою ОСОБА_6 від 27.07.2018 р. (а.с. 109-116, 121, 123).
Згідно з наказом ПАТ «СанІнБев Україна» від 22.03.18 № 65а (а.с. 108) для виконання службових обов?язків за ОСОБА_6 було закріплено службовий автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано ПАТ «СанІнБев Україна» в ПрАТ «СК «Провідна», про що свідчить Поліс від 14.03.2018 р. серія АМ № 2505112 (а.с. 47), згідно якого страховий ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, - 200 000,00 грн. на одного потерпілого.
23.05.2018 р., близько 10 год 30 хв, виконуючи службові обов?язки, ОСОБА_6 перебувала в м. Ірпені Київської області, де керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по вул. Мінеральна в м. Ірпені Київської області. Через порушення Правил дорожнього руху вона допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цього пасажирка автомобіля, ОСОБА_8 , зазнала тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
На лікування таких ушкоджень та реабілітацію ОСОБА_8 було витрачено 40 110,50грн., що не оспорювалось відповідачем та підтверджується плановою калькуляцією кошторисної вартості послуг ТОВ «Центр ортопедичної реабілітації «Майстерня руху», товарними та фіскальними чеками (а.с. 25-30). У зв?язку із отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 також зазнала моральних страждань.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ст. 1167 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Суд враховує позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 05.09.2018 р. у справі №534/872/16-ц, де зазначено, що з аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Суд також враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у Постанові від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, згідно якого Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 р. у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.
У цій постанові судом зазначено, що страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 000 гривень на одного потерпілого.
Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.18 серії АМ № 2505112 (а.с. 47) ПАТ «СанІнБев Україна» було застраховано в ПрАТ «СК «Провідна» цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 із страховим лімітом 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну, і 200 000,00 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 23 вказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно листа ПрАТ «СК «Провідна» від 23.01.19 № 17-12/586 (а.с. 92) потерпіла ОСОБА_8 звернулась із заявою про виплату їй страхового відшкодування у зв?язку із ДТП, що сталася 23.05.2018 р. за участі автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , і рішення щодо її заяви буде прийнято після надання вироку суду чи постанови про закриття кримінального провадження.
Отже, на момент вчинення ДТП відповідальною за відшкодування шкоди, заподіяної майну, життю та здоров?ю іншої особи була третя особа ПрАТ «СК «Провідна» в межах страхового відшкодування, а в межах, що перевищує такий ліміт, - роботодавець обвинуваченої ПАТ «СанІнБев Україна» .
Не зважаючи на це, потерпіла, не отримавши відмову у виплаті страхового відшкодування, відразу пред`явила вимогу до обвинуваченої про виплату такої суми.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що ДТП було скоєно ОСОБА_6 під час виконання нею службових обов?язків, а її цивільно-правову відповідальність як водія було застраховано, суд дійшов висновку, що позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_6 подано безпідставно, оскільки в даному випадку вона не є особою, зобов?язаною відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок ДТП. Тому суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_8 .
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої суд не обирає, оскільки клопотань щодо цього не надходило.
Керуючись ч. 1 ст. 286, ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1191 ЦК України, ст.ст. 100, 373, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 02 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання звільнити із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю в 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язавши її:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , треті особи ПАТ «СанІнБев Україна», ПрАТ «СК «Провідна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв?язку із вчиненням злочину.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирається.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 6 864,00 грн. (Шість тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 00 коп.).
Речовий доказ: автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 повернути у користування ОСОБА_7 .
Речовий доказ: автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 повернути у користування ПАТ «СанІнБев Україна».
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після її вирішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1