УХВАЛА
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 2 ст. 307 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 03.11.2018р. в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Шутова, 3 в ОСОБА_5 було вилучено 3 поліетиленові пакетики з пазовими замками, всередині яких знаходяться таблетки в кількості 401 шт. (200 шт. рожевого кольору, 97 шт. жовтого кольору, 104 шт. - бежевого кольору), яку він придбав у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошові кошти в сумі 85 000 грн. в рамках проведення 1-го етапу оперативної закупки.
Крім того, 19.11.2018р. в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Шутова, 3 в ОСОБА_5 було вилучено 6 поліетиленових пакетиків з пазовими замками, всередині яких знаходяться таблетки в кількості 1000 шт., які він придбав у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошові кошти в сумі 320 000 гривень в рамках проведення 2-го етапу оперативної закупки.
19.11.2018р. в ході обшуку, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, який проводився за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а, в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 320 440 грн., мобільний телефон марки «Ксіомі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_5 , навушники, годинник марки «Tissot», зв`язка ключів, банківські картки з них: «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .
Крім того, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4000 гривень та 320 Євро.
В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, вилучене під час огляду місця події, проведеного 19.11.2018р. за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а та в ході обшуку, проведеного 20.11.2018р., в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 320 440 гривень, мобільний телефон марки «Ксіомі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_5 , навушники, зв`язку ключів, банківські картки з них: «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .
Крім того, постановлено в клопотанні питання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 4000 грн. та 320 Євро, годинник марки «Tissot», з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Також слідчий просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна, з метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених слідчим підстав.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 19.11.2018р. в ході обшуку, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, який проводився за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а, в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 320 440 грн., мобільний телефон марки «Ксіомі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_5 , навушники, банківські картки з них: «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .
Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Вказане майно, за версією слідства, може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, постановою заступника начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 від 20.11.2018р. було визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Враховуючи правові підстави для накладення арешту майна, можливість використання даного майна як доказу в кримінальному провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 320 440 грн., мобільний телефон марки «Ксіомі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_5 , навушники, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
За таких обставин, клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, частиною 2 пунктом 3 та частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та у випадку доведеності його вини, санкції ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України передбачають, додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.11.2018р. в ході обшуку, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, який проводився за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а, в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено годинник марки «Tissot», які належать на праві власності ОСОБА_6 .
Крім того, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4000 гривень та 320 Євро, які належать на праві власності ОСОБА_6 .
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та у випадку доведеності його вини, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкції ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на вказане майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно зв`язку ключів, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, оскільки слідчим не доведено слідчому судді, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання заступника начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування ним, яке 19.11.2018р. вилучене у ОСОБА_6 під час обшуку, проведеного в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1а, а саме: грошові кошти в сумі 320 440 грн., мобільний телефон марки «Ксіомі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» імеі: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_5 , навушники, банківські картки з них: «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; «ОщадБанк» № НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , годинник марки «Tissot».
Накласти арешт на майно, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування ним, яке 20.11.2018р. вилучене у ОСОБА_6 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 4000 гривень та 320 Євро.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1