Єдиний унікальний номер 341/2386/18
Номер провадження 1-кп/341/85/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження №0000204 від 07.07.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,військовозобв`язаного, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).
Злочин вчинено за таких обставин:

09.05.2018 р. приблизно о 08 год. ОСОБА_6 знаходячись на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені КО "Бурштинська ЦМЛ", зайшов у чоловічий туалет даного відділення. Однак, чоловічий туалет був зайнятий і, ОСОБА_6 зайшов в жіночий туалет та силою потягнув на себе його двері. В туалеті в той час знаходилась неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через наявні психічні розлади у ОСОБА_6 в нього стався нервовий зрив, в результаті чого він став безпричинно кричати та не усвідомлюючи своїх дій, зловив неповнолітню за руки і утримувати її. Неповнолітня ОСОБА_8 також стала кричати і, на їхні крики прибігла медична сестра, яка забрала ОСОБА_6 . Цього ж дня, ОСОБА_6 госпіталізували на стаціонарне лікування в Івано-Франківську обласну психоневрологічну лікарню.

10.05.2018 р. приблизно о 10 год. в Івано-Франківську обласну психоневрологічну лікарню до ОСОБА_6 приїхав його знайомий ОСОБА_9 та під час розмови у нього виник умисел на заволодіння його грошовими коштами.

ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, повідомив останньому неправдиві відомості про те, що щодо нього порушено кримінальну справу за спробу зґвалтування неповнолітньої і по закінченню лікування йому оберуть запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Потерпілий, не пам`ятаючи що відбувалось насправді, а також довіряючи обвинуваченому, перелякався і сказав останньому, що по можливості допоміг йому вирішити дану проблему. Обвинувачений погодився йому допомогти, запевнивши, що може вирішити без будь-яких проблем та повідомив, що для цього потрібні будуть грошові кошти. Будучи веденим в оману останнім, потерпілий погодився надати грошові кошти для вирішення усіх питань.

Обвинувачений, усвідомлюючи, що потерпілий не може покинути лікувальний заклад, запропонував йому надати своєму синові ОСОБА_10 , який в той час перебував разом з ним у лікарні, свою пластикову платіжну картку. Потерпілий довіряючи обвинуваченому, надав своєму синові свою пластикову кредитну картку банку КБ "Приватбанк" та повідомив пін-код до неї. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 направились додому. З метою заволодіння коштами ОСОБА_6 по дорозі ОСОБА_7 сказав ОСОБА_10 , що йому потрібно надати грошові кошти в сумі 3000 грн. для вирішення проблем його батька. Цього ж дня, тобто 10.05.2018 р., ОСОБА_11 о 12 год. 19 хв. зняв з банкомату вищевказану суму коштів та передав її ОСОБА_7 , який заволодів ними.

11.05.2018 р. обвинувачений зателефонував до потерпілого та сказав, що ще потрібні від нього кошти для вирішення його питання з працівниками служби у справах дітей, які також мають до нього претензії з приводу того, що він чіплявся до малолітньої ОСОБА_8 . Почувши це, ОСОБА_6 довіряючи ОСОБА_7 , зателефонував до свого сина та сказав йому щоб той знову надав обвинуваченому грошові кошти. 11.05.2018 р. ОСОБА_11 для цього поїхав в м. Бурштин Івано-Франківської області, де 21 год. 19 хв. зняв з банкомату грошові кошти в сумі 5 000 грн. та надав їх ОСОБА_7 , який заволодів ними.

15.05.2018 р. в Івано-Франківську обласну психоневрологічну лікарню до ОСОБА_6 приїхав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яким було відомо, до цього дня будуть виписувати додому ОСОБА_6 . Покинувши лікувальний заклад ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою повідомив останнього, що з правоохоронними органами його питання вирішено, проте потрібно надати ще 200 доларів США. Потерпілий, довіряючи обвинуваченому та будучи переконаним, що той дійсно йому допомагає, надав останньому свою пластикову кредитну картку та пін-код до неї. Цього ж дня, тобто, 15.05.2018 р. о 14 год. 55 хв. та о 14 год. 57 хв. в м. Бурштині Івано-Франківської області ОСОБА_7 зняв з кредитної картки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 грн. та 2600 грн., відповідно і заволодів ними.

16.05.2018 р. о 12 год. ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив, що ще необхідно кошти в сумі 500 доларів США для надання їх батькові неповнолітньої ОСОБА_8 . Потерпілий довіряючи обвинуваченому, погодився надати кошти, проте повідомив, що має тільки половину вказаної суми. Обвинувачений погодився на цю суму і, за домовленістю вони зустрілись цього ж дня о 15 год., в м. Івано-Франківську по вул. Галицька. Там, ОСОБА_7 з метою вести в оману ОСОБА_6 та заволодіти його грошовими коштами вказав, що батько неповнолітньої ОСОБА_8 хотів 1000 доларів США, однак він домовився з ним на суму 500 доларів США. ОСОБА_6 довіряючи ОСОБА_7 о 15 год. 24 хв. зняв з банкомату грошові кошти в сумі 6000 грн. та передав їх ОСОБА_7 , який заволодів вказаними грошовими коштами. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 у декілька прийомів, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 19600 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що на даний час повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, злочин ним вчинено вперше і, невеликої тяжкості, на утриманні у нього двоє малолітніх дітей. Ним усунуто всі негативні наслідки вчиненого та, з урахуванням відсутності претензій потерпілого щодо нього, досягнуто угоди про їх примирення. При цьому ОСОБА_7 подав суду письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та просив закрити кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 просить задоволити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням та закрити кримінальне провадження. Додатково надав письмову заяву в якій вказує, що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, оскільки останній відшкодував завдані йому збитки цивільний позов просить залишити без розгляду.
Прокурор не заперечує щодо задоволення клопотання обвинуваченого, та вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з підстав передбачених ст. 46 КК України.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого, виходячи з наступного:
Однією з форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника.
При цьому примирення винної особи з потерпілим (потерпілими), слід розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості. До кримінальної відповідальності він притягається вперше.
В судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав вину у скоєному злочині, передбаченому ч.1 ст. 190 КК України, щиро розкаюється у вчиненому. Крім цього встановлено, що на даний час обвинуваченим повністю відшкодовано потерпілому заподіяні збитки, обвинувачений та потерпілі примирилися, у потерпілого відсутні претензії до обвинуваченого. Сторона обвинувачення визнала, що не наполягає на стягненні з обвинуваченого понесених процесуальних витрат.
На підставі наведеного суд вважає, що слід клопотання ОСОБА_7 задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про залишення цивільного позову без розгляду підлягає до задоволення.
Також у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 46 КК України,ст.ст. 100, 174, 284-286, 288, 369-372,369-372, 392-395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 190 ч.1 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного з потерпілим.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Скасувати арешт, накладений ухвалою судді Галицького районного суду від 28.02.2019 р., на майно ОСОБА_7 .
Речові докази: диск із звукозаписами розмов ОСОБА_6 з ОСОБА_7 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1