Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000052 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Любомльського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Світязь Шацького району Волинської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ст. 334 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2018 року затверджено угоду від 23 липня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , яких визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ст. 334 КК України з призначенням покарання: ОСОБА_6 - у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн; ОСОБА_7 - у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн
Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та прийнято рішення про конфіскацію в дохід держави повітряного судна марки "АН-2", належного ОСОБА_7 .

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в кінці літа 2016 року, з метою особистого збагачення, знаючи про проходження у Волинській області лінії державного кордону України з Республікою Польща, організувавши незаконне переміщення тютюнових виробів до даної країни з використанням пілотованого повітряного транспортного засобу літака АН-2, заводський номер 1Г22138, бортовий номер ІЖ-40308, придбаного ОСОБА_7 у ОСОБА_8 в кінці 2015 року, здійснили виліт з України та вліт в Україну без відповідного дозволу.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи узгоджену сторонами міру покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , покликається на незаконність вироку в частині конфіскації в дохід держави повітряного судна, належного на праві власності ОСОБА_8 . Вказує, що 12.12.2015 року ОСОБА_8 була видана довіреність на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_11 щодо експлуатації та розпорядження повітряним судном, що виключає право застосування спеціальної конфіскації, оскільки ОСОБА_8 , як власник майна, не знав про незаконне використання літака, не був співучасником злочину, і щодо нього не постановлювався обвинувальний вирок. Просить скасувати вирок в частині вирішення питання щодо речового доказу у справі - повітряного судна (літака) марки АН-2, заводський номер 1Г22138, бортовий номер ІЖ-40308, із зобов`язанням повернути його власнику ОСОБА_8 .

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор просить вирок суду залишити без зміни, як законний і вмотивований, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - без задоволення. В обґрунтування своїх тверджень покликається на те, що на момент постановлення вироку 06.08.2018 року та подачі апеляційної скарги відомості про літак марки АН-2, заводський номер 1Г22138, у реєстрі цивільних повітряних суден України відсутні, а надана ОСОБА_8 копія реєстраційного посвідчення повітряного судна від 17.10.2008 року не являється документом, що посвідчує його право власності на вказаний літак, який, згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2015 року, був проданий ОСОБА_8 обвинуваченому ОСОБА_7 , і використаний останнім, як знаряддям кримінального правопорушення.

Іншими учасниками судового провадження вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

До початку апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подав письмову заяву, у якій просить провести розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ст. 334 КК України, та призначення їм міри покарання, затверджені в порядку укладення угоди між прокурором та обвинуваченими, ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, а тому апеляційний суд їх не досліджує.
Згідно ст. 394 КПК України, існують певні обмеження в частині можливості оскарження вироку на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим, але ці обмеження не стосуються можливості оскаржити рішення суду в частині вирішення процесуальних витрат та долі речових доказів, що, насамперед забезпечує учасникам судового розгляду доступ до правосуддя, і, зокрема, така можливість передбачена ч. 2 ст. 126 КПК України.
Вказана норма закону є спеціальною по відношенню до правової норми ст. 394 КПК України і підлягає застосуванню у цьому конкретному випадку.
Як слідує з вироку та технічного звукозапису судового засідання, судом першої інстанції перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості повністю виконано вимоги ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України.
Що ж до покликання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 стосовно неправильності вирішення судом першої інстанції долі речового доказу - повітряного судна (літака) марки АН-2, заводський номер 1Г22138, бортовий номер ІЖ-40308, який, на його думку, повинен бути повернутий власнику ОСОБА_8 колегія суддів вважає його необґрунтованим.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції прийняв рішення щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно вимог ст. 39 Повітряного кодексу України, реєстрація повітряного судна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України не є свідченням права власності на повітряне судно будь-якої юридичної або фізичної особи.
На момент затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, а також подачі апеляційної скарги, відомості про літак марки АН-2, заводський номер 1Г22138, у реєстрі цивільних повітряних суден України відсутні, а надана ОСОБА_8 копія реєстраційного посвідчення повітряного судна від 17.10.2008 року не являється документом, що посвідчує право власності на вказаний літак, про що чітко зазначається і в самому реєстраційному посвідченні.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини придбання ним за власні кошти в гр. ОСОБА_8 літака марки АН-2, заводський номер 1Г22138, що підтверджується договором № 2-15 купівлі-продажу літака від 12 грудня 2015 року, згідно якого, перехід права власності на товар (літак) відбувається в момент підписання акту прийому-передачі повітряного судна. Вказаний акт був складений та підписаний 12 грудня 2015 року сторонами - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після сплати коштів ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_7 , яким повітряне судно було використане, як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обгрунтованим, і підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засудженими протягом трьох місяців з дня вручення їм копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1