Справа № 567/23/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000002 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Рівненської області, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 06.04.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік, 10.04.2017 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 06.04.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, під час якого повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, 27.12.2016 року у період часу з 05 год. по 06 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи непомітно для сторонніх осіб, шляхом розбиття вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме водяний насос марки "Бужок" вартістю 200 грн., дві алюмінієві каструлі об`ємом по дві літри кожна, загальною вартістю 160 грн., алюмінієвий казан об`ємом дві літри вартістю 75 грн., алюмінієву каструлю об`ємом три літри вартістю 100 грн., алюмінієвий бідон об`ємом дві літри вартістю 60 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 595 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, винним себе визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 27.12.2016 року у період часу з 05 год. до 06 год., розбивши вікно проник до житлового будинку ОСОБА_6 , який знаходиться в с. Волосківці Острозького району Рівненької області, звідки таємно викрав електронасос, дві алюмінієві каструлі об`ємом по дві літри, алюмінієвий казан об`ємом дві літри, алюмінієву каструлю об`ємом три літри, алюмінієвий бідон об`ємом дві літри. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, не заперечував, фактичні обставини справи ним не оспорються, щодо покарання покладається на розсуд суду, так як на даний час збитки йому відшкодовані.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. За даних обставин суд обмежився дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів, вироку Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.04.2017 року, вимоги УІЗ ГУНП в Рівненській області відносно ОСОБА_3 , довідки про вартість проведеної по справі експертизи.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Відповідно до ст. 12 КК України, даний злочин кваліфікується як тяжкий злочин, за вчинення якого не передбачено альтернативу видів покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону і, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд рахує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України ОСОБА_3 не встановлено.
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на «Д» обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах Острозької ЦРЛ не перебуває. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілого, а також мету покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст.185 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (ред.Закону N 2046-VIII від 21.06.2017) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Злочин, за який засуджується даним вироком ОСОБА_3 вчинив в період відбування покарання з іспитовим строком за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 06.04.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.04.2017 року, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково було приєднано невідбуте покарання за вироком Острозького районного суду та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Нетішинського міського суду Рівненської області від 10.04.2017, більш суворим за даним вироком.

Відповідно до повідомлення ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" № 50/05/8430 від 11.12.2018 року, ОСОБА_3 1995 р.н., тримається під вартою в установах попереднього ув`язнення з 10.04.2017 року.

При цьому, у строк покарання, призначеного за даним вироком обвинуваченому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону N 838-VIII від 26.11.2015), підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення та відбутого покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком суду з дня затримання з 10.04.2017 по 12.12.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вжиті під час судового розгляду заходи забезпечення кримінального провадження, відповідно до ухвали суду від 09 листопада 2017 року, а саме арешт насосу з маркуванням №1422705, підлягають скасуванню відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Згідно ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 572 грн., тому суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів, майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення, повертається законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 349, 370-374 КПК України, суд, -

засудив

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді тьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.04.2017 року, більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком три роки два місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з 10.04.2017 року.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 10.04.2017 року по 12.12.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно, як такого, що відбув покарання повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 572 грн.

Речові докази- електронасос з маркуванням № 1422705 повернути потерпілому ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу.

Скасувати накладений ухвалою суду від 09.11.2017 року арешт насосу з маркуванням № 1422705.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний Рівненської облсті з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1