Справа № 640/4088/19
н/п 1-кс/640/2845/19
"18" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
представника заявника - ОСОБА_4 ,
встановив:
В поданому до Київського районного суду м. Харкова клопотанні заявник просить скасувати арешт накладений на ноутбук Apple сірого кольору Serial C02V6L3VHV22, комп`ютер-планшет Ipad Serial DMQP20KPG5VY; мобільний телефон Iphone IMEID НОМЕР_1 , планшет Pocket Book 614.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, також ОСОБА_3 зазначив, що у запереченнях слідчого проти задоволення його клопотання про скасування арешту з майна не наведено жодного доказу на підтвердження своїх припущень, що вилучений телефон, ноутбук та планшет мають ознаки речових доказів відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки його речі не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігають на собі його сліди і не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Його речі не є об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом. Більше ніж за півроку від дня тимчасового вилучення його майна орган досудового слідства не здобув жодного доказу, які б спростовували обґрунтованість його клопотання про скасування арешту, та не надав його суду.
Тобто, обґрунтованість накладення арешту на вказане майно перевірялася колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно заперечень старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 04.03.2019, на теперішній час встановлено, що комп`ютерна техніка та мобільний телефон вилучені у ОСОБА_3 мають інформацію яка є доказами у кримінальному провадженні та її необхідно зберегти для забезпечення її дослідження при розгляді кримінального провадження в суді по суті. В теперішній час триває стадія перевірки доказів та закінчується проведення інших судових експертиз за результатами яких планується вирішення питання щодо повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень (а.с. 15-17).
Стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного нерухомого майна.
Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Вищевказаний захід забезпечення має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
На теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного майна не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, який застосовано у цьому кримінальному проваджені з метою досягнення дієвості цього провадження.
За вказаних обставин, доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2018, відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1