МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/333/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, в рамках кримінального провадження № 0004303, за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2019 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 та заяву захисника ОСОБА_7 задоволено частково.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2019 року скасувати і прийняти нову, якою задовольнити його клопотання в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_7 просить ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2019 року скасувати частково, ухвалити нову, якою зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 3 листопада 2016 року по 10 січня 2019 року згідно частини 5 статті 72 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_6 та заяву захисника ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
ОСОБА_6 зараховано до строку покарання, ухваленого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року строк попереднього ув`язнення за період з 24 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.
Апелянти вважають оскаржувану ухвалу постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що його підзахисний ОСОБА_6 з 3 листопада 2016 року по теперішній час знаходиться в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Вказує, що 24 березня 2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено вирок, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 187 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, рахуючи строк покарання з 24 березня 2017 року.

Захисник ОСОБА_7 також зазначає, що прокуратурою Миколаївської області 23 лютого 2017 року для розгляду по суті було направлено до Корабельного районного суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001427 у відношенні декількох осіб, в тому числі і його підзахисного, за яким кінцевого рішення не винесено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
5 грудня 2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України №838-VІІІ, який прийнято Верховною Радою України 26 листопада 2015 року. Крім того, 10 січня 2019 року захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав заяву в якій просив зарахувати у строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року строк перебування в місцях попереднього ув`язнення із 3 листопада 2016 року по 10 січня 2019 року.

Задовольняючи частково клопотання засудженого та заяву захисника, зокрема, зараховуючи засудженому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд дійшов висновку, що саме в цей період за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року, за яким ОСОБА_6 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, відносно останнього діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи викладені в апеляційних скаргах, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 та заяви його захисника ОСОБА_7 щодо застосування відносно ОСОБА_6 вимог частини 5 статті 72 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону, та з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України N838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, згідно з яким якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015), в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Згідно матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_6 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Визнано доведеним вчинення ОСОБА_6 злочину 10 серпня 2016 року.
Ухвалено рахувати строк покарання з 24 березня 2017 року та цього ж дня ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року, набрав законної сили 25 квітня 2017 року.
Ухвалою Центрального районного суду від 10 січня 2019 року, ОСОБА_6 зараховано до строку покарання, застосованого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2017 року, строк попереднього ув`язнення за період з 24 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року із розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд апеляційної інстанції вважає вірним рішення суду першої інстанції щодо зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до частини 5 статті 72 КК України за період з 24 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року із розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зарахування строку попереднього ув`язнення за іншим кримінальним провадженням, а саме № 0001427, передбаченого частиною 5 статті 72 КК України, може бути застосовано лише судом, який здійснює його розгляд при ухваленні вироку.

Так, питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в рамках кримінального провадження №0001427, може бути розглянуто лише під час винесення остаточного рішення судом першої інстанції, який розглядає зазначене кримінальне провадження.

Оскільки матеріали судового та кримінального провадження не містять даних, щодо винесення остаточного рішення в кримінальному провадженні №0001427, доводи апелянтів і в цій частині є безпідставними.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали, а відтак і для задоволення апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , не має.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: