Справа № 206/1876/19
Провадження № 1-кп/206/214/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 20.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та стосовно якого 20.02.2019 Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України; 21.02.2019 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №2 Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; 06.03.2019 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №2 Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 19.02.2019 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, прибув до торгівельної зали магазину «Продукти-18» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , у той же день, тобто 19.02.2019, о 15 годині 15 хвилин, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «Продукти-18» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно взяв:
-бритви одноразові 3шт. Gillette Blue 3 у кількості 2 упаков., вартістю 160,80 грн.;
-ковбаски «Своя лінія» Віденські 300 г. -1 упаков., вартістю 39,90 грн.;
-Консерви «Онисс Каша горохова зі свининою» у кількості 1 шт., вартістю 29,90 грн.
Далі, з метою полегшення реалізації своїх злочинних намірів

та подальшого безперешкодного залишення місця вчинення злочину,

ОСОБА_3 , сховавши викрадене майно під куртку, яка була одягнена

на ньому, вийшов з торгівельної зали вказаного магазину через касову зону,

не розрахувавшись за взятий товар.

Таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, ОСОБА_3 , прямуючи до виходу з магазину «Продукти-18» ТОВ «АТБ?Маркет», не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий співробітниками охорони магазину з викраденим майном.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1618-19
від 28.03.2019 року ОСОБА_3 спричинив ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду в сумі 230 гривень 60 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 19.02.2019 року прийшов до магазину "АТБ", звідки намагався викрасти бритви одноразові, ковбаски та консерви, сховавши майно під куртку, однак був затриманий охороною магазину. З висновком експерта згоден в повному обсязі.У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», регламентовано, що за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК України і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.
Аналогічне відображення зазначених норм зазначено в постанові Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 липня 2018 року у справі № 545/3663/16-к, судом встановлено, що правовий зміст поняття «повторність» передбачає сам факт вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею, або частиною статті Особливої частини КК, або різними статтями КК у випадках, передбачених в його Особливій частині (частини 1 та 3 ст. 32, п. 2 примітки до ст. 289 КК). При цьому для повторності немає значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято (ч. 4 ст. 32 КК).
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Таким чином, суд, враховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДІСЕ документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 1618-19 від 28.03.2019 року у розмірі 314 грн.
Речові докази: бритви одноразові 3шт. Gillette Blue 3 у кількості 2 упаков. по 3 бритви, ковбаски «Своя лінія» Віденські 300 г. -1 упаков., консерви «Онисс Каша горохова зі свининою» у кількості 1 шт., передані на відповідальне зберігання керівнику магазину "Продукти-18" ТОВ "АТБ- Маркет" ОСОБА_6 , повенути за належністю ТОВ «АТБ-маркет»; CD-R (т. 1 а.п. 47) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1