ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/339/19 Справа № 199/1439/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_11 по кримінальному провадженню № 0000218, № 0000980,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 09 січня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді арешту на строк 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 покарання за сукупністю злочинів у виді арешту на строк на 6 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, яке згідно вимог ст. 72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі, частково у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 09 січня 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_11 до відбування покарання за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили продовжено дію раніше обраного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 572 гривні.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_11 визнано винуватим у тому, що він близько 12.35 год. 25 січня 2018 року, перебуваючи у відділі алкогольних напоїв магазину «Брусничка 3118», який належить ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» та розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, б. 53, підійшов до стелажу з алкогольними напоями у вказаному магазині, та взяв пляшку віскі «Джонні Уокер Ред Лейбл», вартістю 347,67 грн., та помістив її до внутрішньої кишені, одягнутої на ньому куртки. Після чого ОСОБА_11 , утримуючи пляшку віскі при собі, не оплативши її вартість, вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» матеріальні збитки у розмірі 347,67 грн.

Близко 09.30 год. 07 квітня 2018 року, ОСОБА_11 перебував біля будинку № 31 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро та спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_13 . В цей час у ОСОБА_11 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_13 і знаючи про те, що останній має при собі мобільний телефон марки «Nокіа 113», ОСОБА_11 попрохав у останнього мобільний телефон під приводом користування строком на одну добу. ОСОБА_13 , не будучи обізнаним у дійсних намірах ОСОБА_11 та довіряючи останньому, погодився і добровільно передав ОСОБА_11 у користування свій мобільний телефон. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , взяв у ОСОБА_13 мобільний телефон та не повернув його у визначений час, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальні збитки у розмірі 308 грн.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить поновити йому строк апеляційного оскарження вироку, як пропущений з поважних причини, вирок скасувати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

В судовому засіданні він просив застосувати до нього амністію, однак судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки він не надав суду свідоцтво про народження дитини та довідку про те, що він є учасником бойових дій.

Зазначає, що на даний момент він проживає в громадянському шлюбі та виховує неповнолітніх дітей 10 та 6 років, та є єдиним годувальником сім`ї.

В заяві про поновлення строку апеляційного оскарження вироку обвинувачений ОСОБА_11 просить поновити строк апеляційного оскарження вироку щодо нього, як пропущений ним з поважних причин. Вказує, що на даний час він знаходиться в слідчому ізоляторі та отримав копію вироку лише 02 листопада 2018 року, в зв`язку з чим був позбавлений можливості оскаржити його в строк.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, поновити строк апеляційного оскарження вироку, як пропущений з поважних причин, вирок змінити в частині призначення покарання, та звільнити обвинуваченого від призначеного покарання на підставі амністії, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, вважала вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності згідно до положень статті 7 ч. 1 п. 17 КПК України, віднесено законодавцем до основних засад кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого про поновлення строку апеляційного оскарження вироку, як пропущеного з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченої, колегія суддів виходить із наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував обставини, при яких скоєно злочини, їх тяжкість, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочини в період іспитового строку.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 судом першої інстанції віднесено щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, враховано рецидив злочину.

Питання щодо обґрунтованості призначення покарання, судом належним чином вмотивовано.

Обговорюючи доводи захисту про необхідність врахування при призначенні покарання обвинуваченому, перебування у нього на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належних доказів вказаної обставини стороною захисту надано суду не було. Тому їх необхідно визнати необґрунтованими.

Висновок суду про призначення ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на думку колегії суддів, узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Зокрема, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Колегія суддів також погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягає задоволенню і клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2016 році. Колегія суддів зазначає, що вирок суду від 04.01.2018 року обвинуваченим ОСОБА_11 оскаржено не було. Тому, клопотання про звільнення ОСОБА_11 від призначеного покарання на підставі Закону України Про амністію у 2016 році, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , або для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо останнього, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити обвинуваченому ОСОБА_11 строк апеляційного оскарження вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_11 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, відповідно до ст.426 КПК України, до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4