ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1016/19 Справа № 176/2629/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши 22 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року скасувати та постановити нову, якою замінити йому невідбуту частину призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, більш м`яким обмеженням волі.
В обґрунтування зазначає, що він протягом всього часу відбування покарання характеризується добре, на виробництві установи працевлаштований різноробочим бригади № 20, залучається до робіт з благоустрою колонії, до праці ставиться сумлінно, має 2 стягнення, які погашені за плином часу та неодноразово заохочувався адміністрацією установи, також приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу.
Оскаржуваною ухвалою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким було відмовлено.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що 23 листопада 2018 року засуджений ОСОБА_6 отримав стягнення, а саме поміщення на три доби до ДІЗО, яке відбув в повному обсязі. У зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що вищевикладена обставина, а саме наявність у засудженого одного непогашеного стягнення, отримання якого передувало розгляду клопотання останнього у суді, не дає підстав вважати, що засуджений ОСОБА_6 дійсно став на шлях виправлення на теперешній час.
Заслухавши засудженого, який підтримав заявлені вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як слідує зі змісту роз`яснень вищевказаної постанови, положення про те, що засуджений став на путь виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України і призначення йому більш м`якого покарання є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Разом з тим, як встановив суд першої інстанції, що засуджений ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, відбуває покарання за вчинення умисних тяжких злочинів, характеризується добре, працевлаштований на виробництві установи різноробочим, має три заохочення у формі подяки та мав два стягнення наразі погашених за плином часу, водночас 23 листопада 2018 року засуджений ОСОБА_6 отримав одне стягнення, яке він відбув у повному обсязі. У зв`язку з наявністю непогашеного стягнення, отримання якого передувало розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не може свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Окрім цього, ОСОБА_6 раніше судимий, був звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові умисні тяжкі злочини. Засуджений хоча і має три заохочення, однак вони не носять систематичного характеру, а також мав одне стягнення, яке не погашене, та отримання якого передувало розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , що на думку апеляційного суду, в сукупності з іншими даними не може свідчити про сумлінну поведінку засудженого за весь час відбування покарання.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4