печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000915,

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000915, на підставі ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 757/34602/14-к та від 30.05.2014 у справі № 757/13907/14-к, а саме на видаткову частину належних ОСОБА_5 рахунків у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 322313, № НОМЕР_1 ; у ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; у ПАТ «ВБР», МФО 380719, № НОМЕР_6 ; у ПАТ «Ощадбанк», МФО 300465, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 .
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015, виділеному з матеріалів кримінального провадження №0000359 від 07.05.2014, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_5 не є підозрюваною, обвинуваченою в кримінальному провадженні або особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого. Арештовані грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_5 на підставі договору про поділ майна подружжя від 05.03.2010, за яким ОСОБА_5 набула права особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 140 млн. грн., котрі в подальшому розміщувала на відкритих на власне ім`я поточних рахунках у банківських установах. Грошові кошти, на котрі накладено арешт не мають ніякого відношення до кримінального провадження, не є речовими доказами, не підлягають спеціальній конфіскації. У кримінальному провадженні відсутній розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, цивільний позов по справі не заявлений. Арештовані кошти ОСОБА_5 набула задовго до подій, які слідство інкримінує ОСОБА_6 та до внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2015 у справі № 757/35929/15-к встановлено, що ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000359 не є підозрюваним, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 не направлено до суду. Накладення арешту порушує права ОСОБА_5 на розпорядження своїм майном.
У судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити.
Прокурор проти вимог клопотання заперечував. Зазначив, що арешт накладено обґрунтоване, на даний час досудове розслідування триває, підстави для накладення арешту не відпали.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом управління особливо важливих справах Департаменту міжнародно правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Вказане кримінальне провадження виділене з матеріалів кримінального провадження №0000359 від 07.05.2014.
Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 757/34602/14-к та від 30.05.2014 у справі № 757/13907/14-к, а саме на видаткову частину належних ОСОБА_5 рахунків у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 322313, № НОМЕР_1 ; у ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; у ПАТ «ВБР», МФО 380719, № НОМЕР_6 ; у ПАТ «Ощадбанк», МФО 300465, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 .
Зокрема, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2014 у справі № 757/13907/14-к вбачається, що арешт накладався на видаткову частину належних ОСОБА_5 рахунків, оскільки грошові кошти відповідали критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, як такі, що здобуті ОСОБА_6 злочинним шляхом, та накопичувались ним на вказаних рахунках з метою приховування одержаного ним неправомірного прибутку та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.
Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 24.11.2014 у справі № 757/34602/14-к про арешт майна, приймаючи відповідне рішення, слідчий суддя виходив з того, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання наявні підстави для накладення арешту на майно, що на праві власності належить підозрюваному.
Вказані висновки слідчого судді представником ОСОБА_3 не спростовано.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.
З наданого в обґрунтування клопотання договору про поділ майна подружжя ОСОБА_7 вбачається, що предметом поділу, окрім грошових коштів, було і нерухоме майно житловий будинок, земельна ділянка.
Тому вказаний договір відповідно до положень ст. 69 Сімейного кодексу України повинен бути нотаріально посвідчений.
Враховуючи, що вказаний договір про поділ майна подружжя, укладений в простій письмовій формі, то відповідно до ст. 220 ЦК України він є нікчемним, у зв`язку з порушенням нотаріальної форми договору.
Тому слідчий суддя відхиляє доводи представника ОСОБА_5 , що кошти, на котрі накладено арешт, є її особистою приватною власністю.
До того, ж з вказаного договору не можливо встановити рахунки, по яким здійснювався розподіл коштів.
Крім того, доказів, які б виключали обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину слідчому судді не надано.
Твердження представника ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного відповідно до встановлених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2015 у справі № 757/35929/15-к обставин, на котрі посилається представник ОСОБА_5 , слідчий суддя до уваги не бере, оскільки відповідно до положень КПК України обставини, встановлені ухвалами слідчих суддів не мають преюдиціального значення.
Оскільки представником ОСОБА_5 не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час у накладенні арешту відпала потреба, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. 174, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000915 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1