Справа № 307/1340/19
Провадження №1-кс/307/778/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 29 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що 29 квітня 2019 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , їхав по вулиці Лазівській в м.Тячів, у напрямку центру міста, де у подальшому, проїжджаючи біля будинку №96, проявив неуважність та допустив наїзд на лежачого на проїжджій частині дороги ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого в м. Луганськ, внаслідок чого останній отримав важкі травми голови та був госпіталізований до Тячівської РЛ №1.

29 квітня 2019 року працівниками поліції в ході огляду місця події в м. Тячів по вул.. Незалежності, автомобіль марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , було вилучено та доставлено на спеціальний майданчик ДП МВС України «Інформ-Ресурси» при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати таке майно.

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просять клопотання задовольнити.
Представник володільця майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо накладення арешту на автомобіль в частині заборони його відчуження та розпорядження та вважає, що ОСОБА_9 як володільцю вилученого автомобіля марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , повинна бути надана можливість користуватися цим автомобілем.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 29.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , власником якого згідно реєстраційних документів є ОСОБА_10 , та який знаходиться у володінні ОСОБА_5 , у з в`язку з настання дорожньо-транспортної пригоди 29 квітня 2019 року по вулиці Лазівській в м. Тячів, згідно протоколу огляду місця події від 29 квітня 2019 року, був вилучений.

Постановою слідчого від 29.04.2019 року автомобіль марки «Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотання про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого підстави накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Як убачається з витягу з кримінального провадження за №0000385 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 29.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, а саме:«Audi A4 Kombi», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 ,шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.11 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1