Справа № 344/2781/19
Провадження № 1-кс/344/1676/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря Устинської, скаржника ОСОБА_2 , представкниа скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся в суд із зазначеною скаргою, в якій прохає постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківської області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 25.01.2018 року в кримінальному провадженні №420 2347 скасувати.

В судовому засіданні скаржник і його адвокат доводи скарги підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної скарги.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження за скаргою, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

СВ УСБ України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №420 2347, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2018 року за заявою ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

25.10.2018 року скаржник звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному провадженні, в тому числі і у визнанні його потерпілим, а 26.10.2018 року слідчим винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Не погодившись із вказаною постановою скаржник оскаржив таку відмову до слідчого судді. За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 26.10.2018 року слідчим суддею відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 з підстав того, що скаржник у своїй скарзі посилався на обставини, які обґрунтовують завдання шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 371, ч.2 ст. 372, ч. 1 ст. 374, ч.2 ст. 397 КК України, а такі відомості в ЄРДР не внесені.

В подальшому, як вбачається з представлених слідчому судді матеріалів кримінального провадження, а саме 15.11.2018 року до ЄРДР було внесено відомості за ч.2 ст. 397 КК України, ч. 1 ст. 374 КК України, ч.2 ст. 372 КК України, ч.1 ст. 371 КК України у рамках кримінального провадження №420 2865, №420 2866, №420 2867 та №420 2868 відповідно, які постановою прокурора у кримінальному провадженні від 22.11.2018 року були об`єднанні в одне провадження із матеріалами досудового розслідування №420 2347 від 24.09.2018 року із присвоєнням цього ж номеру.

24.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про залучення його в якості потерпілого в кримінальному провадженні №420 2347 від 24.09.2018, а 05.02.2018 року отримав копію постанови про відмову у визнанні потерпілим від 25.01.2018 року, на скаргу з якою і звернувся до слідчого судді.

Відповідно до ст.303 КПК України передбачено виключний перелік питань, органів та посадових осіб рішення, дії та бездіяльність яких, може бути оскаржено на досудовому провадженні, зокрема згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним порушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до Рекомендації (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14.06.2006 року під поняттям «потерпілий» слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів. У належних випадках термін «потерпілий» також охоплює найближчих членів сім`ї або утриманців прямо постраждалої особи (п.1.1)

Згідно до ст.55 ч.5 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Враховуючи викладену у ЄРДР інформацію (фабулу) та правову кваліфікацію, очевидним є, що у вказаному вище кримінальному провадженні особа, яка вважає себе потерпілим, повинна надати докази на підтвердження порушення саме своїх прав, а не прав інших осіб.

В той же час аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що слідчий або прокурор зобов`язані винести мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав, які дають можливість зробити висновок про відсутність заподіяної шкоди певній особі (фізичній або юридичній).

Скаржника не визнано потерпілим у кримінальному провадженні, яке ініційовано за його заявами.

Аналізуючи викладене вище в сукупності із обставинами справи, перевіривши надані матеріали кримінального провадження №420 2347 від 24.09.2018, слідчий суддя вважає, що слідчим в оскаржуваній постанові не надано достатнього обґрунтування відмови скаржнику у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а відтак оскаржувана постанова є передчасною і підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову від 25.01.2018 року старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківської області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №420 2347 від 24.09.2018.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру (ч.3 ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1