Справа № 442/8720/18
Провадження № 1-в/442/16/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Пнікут Мостиського району Львівської області, зареєстрований за місце народження, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, до арешту не працював, раніше судимого: 21.02.2011 року Коростенським міськрайсудом Житомирської області за ч.1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Згідно ст. 89 КК України судимість погашена.

засудженого: 29.11.2013 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.5 ст. 72 КК України в термін покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2013 по 30.12.2013,-

встановив:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання начальника Дрогобицької виправної колонії №40 ОСОБА_6 щодо умовно дострокового звільнення ОСОБА_5 не погоджене спостережною комісією, погоджене адміністрацією ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», надано матеріали особової справи 24-Н-14.

Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, представника адміністрації, яка клопотання підтримала, думку прокурора, який клопотання не підтримав та вважає, що засудженому слід відмовити в умовно-достроковому звільненні, оскільки ОСОБА_5 не довів свого виправлення, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням засудженого, його адвоката чи захисника.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

На даний час невідбутими залишились 02 роки 09 місяців та 14 днів позбавлення волі.

При розгляді підстав умовно - дострокового звільнення від відбування покарання суд врахує особу засудженого. З оглянутої характеристики встановлено, що засуджений 03.02.2014 року прибув в Дрогобицьку виправну колонію № 40, у навчальному центрі №40 здобув професію "електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування". Задіяний до програми диференційованого впливу "Духовне відродження", реалізовує її відвідуючи церкву. Приймає участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, входить до складу виробничої секції відділення. Як такий, що стає на шлях виправлення 12.05.2017 року постановою начальника колонії переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований допоміжним робітником на водо насосній станції колонії. За час відбування покарання дев`ять разів заохочувався, поряд з тим двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, одне з порушень, відповідно до ст. 133 КВК України кваліфікується як злісне. З тексту наданої характеристики вбачається, що ОСОБА_5 дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом, однак таке не в повній мірі відповідає матеріалам оглянутої особової справи, оскільки наявне дисциплінарне порушення «нетактовна поведінка». Також зазначено, що засуджений підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі, однак відповідно картки обліку побачень, видачі передач, посилок та бандеролей, долученої до особової справи, останнє побачення відбулось з дружиною 26.10.2017 року, а посилка отримана 02.03.2017 року, що свідчить про втрату соціально-корисних зв`язків та суперечить характеристиці від 15.11.2018 року. Матеріальний позов сплачено тільки в розмірі 293 грн.40 коп., а виконавчий лист на суму 16 785 грн. 42 коп. відкликаний виконавчою службою, з тих підстав, що по ньому не проводились утримання. Таким чином ініціативи щодо сплати позову засуджений не проявляє. Вину у скоєному злочині визнав.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, з урахуванням того, що з двох одне порушення режиму відбування покарання допущених засудженим, відповідно до ст.133 КВК України класифікується як злісне та чередуються із заохоченнями за сумлінну поведінку і ставлення до праці, що не доводить про стабільну право-слухняну поведінку та не свідчить про виправлення засудженого, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, ст.537 ч.1 п.2 КПК України, суд, -

ухвалив:
Відмовити ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання рішення суду.

Суддя ОСОБА_1