ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 листопада 2018 року за № 0000311 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, розлученого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України судимості не має;
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,-
в с т а н о в и в:
На початку листопада 2018 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, поблизу лісосмуги, яка знаходиться в с. Вільне Перше Близнюківського району Харківської області, ОСОБА_4 , виявив рослини дикорослої коноплі. Маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, і, реалізуючи його, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотиву задоволення власних потреб, з метою вживання, зірвав рослини дикорослої коноплі та переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто незаконно придбав вищевказані рослини дикорослої коноплі. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, подрібнив їх шляхом перетирання руками, тобто незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту.
14.12.2018, в період часу з 12 години 43 хвилини по 13 годину 31 хвилину, слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 20.11.2018, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де на території двору біля сараю було виявлено та вилучено прозорий полімерний пакунок, в якому знаходився паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України № 3325 від 10.01.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 7,6215 грам.
Крім того, 14.12.2018, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов у домоволодіння, де мешкає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , останній запропонував ОСОБА_6 спільно вжити шляхом куріння особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який знаходився у нього вдома. На його пропозицію ОСОБА_6 погодився. Після цього ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, з метою створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно надав приміщення житлового будинку ОСОБА_6 , з метою вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу. Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні вказаного житлового будинку, спільно, шляхом куріння, вжили особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
28 січня 2019 року під час досудового розслідування між прокурором Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованих йому злочинах та зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у кримінальному провадженні та сприяти досудовому розслідуванню.
Поряд із цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 309 КК України і ч. 1 ст. 317 КК України та узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.Нна підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України. Дана угода укладалась за участі захисника.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.
Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні вважали, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечували проти її затвердження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника, та прокурор під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за вказаних обставин, між ним, захисником і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України, а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту; та за ч. 1 ст. 317 КК України, тобто надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів.
Згідно зі ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Перевіривши вказану угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор цілком розуміють їх права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація злочинів, які передбачають можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості злочинів та даним про особу обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз за цим кримінальним провадженням.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374, 376, 472, 473 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 січня 2019 року між прокурором Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника у кримінальному провадженні № 0000311 від 02 листопада 2018 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:
- судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України № 3325 від 10.01.2019 в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок (код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХарСлобідськи/24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 899998, банк Казначейство України).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 7,6215 грам, який здано на зберігання до ВРЗ УМЗ ГУНП в Харківській області знищити.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1