Справа № 214/4667/18
1-кп/214/108/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001357, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2018 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, на вихованні неповнолітніх дітей не маючого, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.05.2006 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 23.08.2007 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.188, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2006 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 08.10.2009 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 7 днів;

- 23.03.2011 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 11.11.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, п.2, 3, 4 ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 08.12.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.05.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2014 та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2014 та призначено остаточне покарання у виді покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці, звільнився 05.06.2017 по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 10.01.2002 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.186 ч.3, 309 ч.1, 140 ч.2, 42 ч.1 КК України до покарання призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнився 19.05.2004 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 12 днів;
- 29.12.2005 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнився 27.02.2009 умовно-достроково на 10 місяців 9 днів;
- 10.11.2009 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 11.05.2012 умовно-достроково на 10 місяців 4 дні;
- 19.08.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 76, 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
- 17.02.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 23.03.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі;
- 08.06.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі, звільнився 28.04.2017 по відбуттю строку покарання;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
22.05.2018 приблизно о 19-30, ОСОБА_3 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, проникли через вікно до приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки викрали пилосос «Samsung VC-5853», синього кольору вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/371 від 05.07.2018, 800 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину з викраденим майном намагалися зникнути. Однак, довести свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь до кінця не і могли, оскільки були виявлені та затримані місцевими мешканцями вулиці біля подвір`я вищевказаного домоволодіння.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 міг бути спричинений збиток на суму 800 гривень.
Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно весною 2018 року, точної дати він не пам`ятає, увечері, йдучи разом з ОСОБА_4 по вулиці Перова у Саксаганському районі, побачили вишні у дворі будинку 12. Так як їм здалося, що у будинку ніхто не живе, зайшли на присадибну територію та зірвали вишні, оцінивши, що територія не доглянута, виникла пропозиція залізти у будинок. Після цього, вони розбили вікно та проникли всередину будинку. Звідти викрали пилосос, який передали один одному через вікно. Виходячи з території домоволодіння, почули крики сусідів, про те, що ті викликали поліцію. Вони не тікали, опір не чинили. Пилосос повернули. У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно навесні 2018 року, точної дати він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_9 зайшов на територію будинку АДРЕСА_4 щоб назбирати вишні. Їм ніхто не робив зауваження, тому вирішили, що у будинку нікого немає, а для перевірки постукали у вікно. Відповіді не було, тому розбили вікно та влізли у будинок. Всередині було дуже бідно, тому викрадати було нічого, окрім пилососу, який витягли через вікно. Коли вилізли з будинку та йшли до виходу, їх окликнули сусіди, які повідомили, що вже викликали поліцію. Вони не втікали. Чекали поліцію разом із сусідами. Пилосос повернули. У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2018 року у будинку АДРЕСА_4 жила його мати 1940 року народження, одна. Вона була дуже хворою, вже лежачою та майже не вставала з ліжка. 22.05.2018 ввечері вона знаходилась сама вдома та чула, як розбили вікно та ходили по будинку. Наступного дня він приїхав до матері і вона із сусідами повідомили йому, що у будинку намагалися викрасти речі. Знає, що вчинити крадіжку обвинуваченим не вдалось, оскільки вони були затримані сусідами. При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченим, покладався на розсуд суду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мало місце.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованому йому кримінального правопорушення, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.77).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо (том 2 а.с.81), раніше судимий (том 2 а.с.66-69), на обліку в у лікаря психіатра не перебуває, але з квітня 1995 року перебував під диспансерним наглядом в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів в результаті вживання опіоїдів, синдром залежності. Знятий з-під нагляду в травні 2005 року через відсутність відомостей (том 2 а.с.77, 79).
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.74).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо (том 2 а.с.83), раніше судимий (том 2 а.с.70-71), з жовтня 2001 року перебував під диспансерним наглядом в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів в результаті вживання опіоїдів, синдром залежності. Знятий з-під нагляду в березні 2017 року через відсутність відомостей (том 2 а.с.73), з 1993 року знаходився під наглядом у лікаря психіатра з приводу реакції затрудненої адаптації з переважним порушенням поведінки. В 2003 році знятий з нагляду по виїзду, в подальшому за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (том 2 а.с.75).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи з усіх встановлених у провадженні обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останніх обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Потерпілим цивільний позов не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок (том 2 а.с.31-34).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок (том 2 а.с.31-34).

Речові докази пилосос «Samsung VC-5853», синього кольору, металеві каструлі, пакет з садовим інструментом (ножиці, плоскогубці, викрутка, змішувачі), які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (том 2 а.с.25, 26).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до вимог ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1