Справа № 524/422/19
Провадження № 1-кп/524/162/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004292 з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

18.12.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_7 , 22.12.2018 року близько 12 години 08 хвилин, перебуваючи в супермаркеті «Маркетопт» за адресою вул. Троїцька, 51/42 в м.Кременчуці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, з ячейки камери схови №24 викрала жіночу сумку марки «Avon», гаманець марки «Balisa» з грошовими коштами в сумі 42 грн, ключі від квартири, на загальну суму 625 грн. 50 коп. Після чого з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку потерпілій ОСОБА_4 на зазначену суму.

Таким чином, неповнолітня обвинувачена ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю, відшкодувала потерпілій завдану матеріальну шкоду в повному обсязі.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

17.01.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_7 за участю законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 185 КК України, неповнолітня обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину повністю та щиро розкаялась. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_7 із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглнання менш суворого більш суворим України у вигляді 100 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердженню угоди про примирення, потерпілий, обвинувачена, законний представник обвинуваченої та захисник прохають затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 474 КПК України, у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який, згідно із статтею 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_7 за участю законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до статей 468, 469, 471 КПК України.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 17 січня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_7 за участю законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 .

Визнати винною ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 січня 2019 року покарання за цією статтею - із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 100 годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_7 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази - гаманець чорного кольору, трудову книжку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , банківські картки, ключі повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1