справа № 495/7261/18
номер провадження 1-кп/495/93/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою

10 квітня 2019 рокум.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальних провадженнях № 0001051, № 0001745, № 0002209, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 13.12.2010р. Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 27.03.2011р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 27.02.2015р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки із застосуванням ст. 76 КК України;
- 09.04.2015р. Білгород-Дністровським міськрайонний судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки із застосуванням ст. 76 КК України;
- 16.08.2017р. Білгород-Дністровським міськрайонний судом Одеської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей; не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; судимого:
- 05.11.1997р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки;
- 16.04.1999р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки;
- 23.07.2002р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 27.07.2006р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 187 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходяться кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання по розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не був конвойований у зв`язку з тим, що відмовився від явки в судове засідання, що підтверджується актом про відмову заарештованої та взятої під варту особи приймати участь у судовому засіданні ІТТ № 7 ГУНП в Одеській області від 10 квітня 2019 року. З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, враховуючи, принцип диспозитивності кримінального провадження, що розгляд клопотання прокурора має бути проведений без невиправданої затримки, беручи до уваги, що ОСОБА_6 порушив вимоги ч. 7 ст. 43 КПК України, визнав за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без його участі.

До суду від прокурора надійшли клопотання, підтримані ним в судовому засіданні, про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які обґрунтовані тим, що в наявний час ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не зникли та не перестали існувати, а судове провадженняпо розгляду обвинувальних актів не завершено.

Захисник-адвокат, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Крім того, захисник-адвокат заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на те, що клопотання не обґрунтоване та ризики не доведені доказами, просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , заслухавши обґрунтування прокурора, думку захисника-адвоката та обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадженняне було завершене до його спливу, вирішення якого відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Судом встановлено, що судове провадження по кримінальних провадженнях не закінчено, строк дії ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 від 13 лютого 2019 року закінчується 13 квітня 2019 року.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад три роки, здорові, не працюють, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, раніше неодноразово судимі, застосований до них раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушували у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від їх волі, не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності, перебуваючи на волі, мають реальну можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж судовому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора, які надійшли до суду, є обґрунтованими і підлягають задоволенню та обраний відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів з моменту постановлення наявної ухвали, тобто з 10 квітня 2019 року.
Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням їх в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів з 10 квітня2019 року по 08 червня 2019 року, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги твердження захисника-адвоката, що відсутні підстави для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 так як ризики не доведені прокурором, у зв`язку з чим необхідно змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, оскільки при продовженні строку тримання під вартою суду не надано жодного доказу, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які дають підстави для зміни обраного запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 -задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з моменту постановлення наявної ухвали, тобто з 10 квітня2019 року. Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 08 червня 2019 року.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» з моменту постановлення наявної ухвали, тобто з 10 квітня2019 року. Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 08 червня 2019 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду ОСОБА_1