Кримінальне провадження № 629/4663/18
Номер провадження 1-кп/629/458/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Соледар Донецької області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.10.2004 року Лозівським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 24.06.2005 року Артемівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 7років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 31.03.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 08.01.2014 року Лозівським міськрайонним Харківської області за ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки, 28.05.2014 року апеляційним судом Харківської області вирок суду в частині призначеного покарання скасований та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку 25.05.2018 року.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.07.2018 р в 13:00 год. ОСОБА_6 , діючи повторно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачивши в кімнаті квартири на дерев`яній полиці, яка знаходилася над спинкою дивану, належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон моделі «Bravis Clamp», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно заволодів вказаним мобільним телефоном та поклав його до своєї кишені, однак був викритий власником телефону ОСОБА_8 , яка усвідомлювала злочинний характер дій ОСОБА_6 та попрохала повернути їй телефон, але ОСОБА_6 , незважаючи на його викриття та дії ОСОБА_8 , направлені на припинення правопорушення, не відреагував на прохання потерпілої, і утримуючи викрадене, не позбавляючись телефону, покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 282 гривні.
02.08.2018 року, близько 11 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи повторно, прийшов до квартири АДРЕСА_4 в другому під`їзді буд. АДРЕСА_5 , де проживала ОСОБА_8 , постукав у двері квартири, які остання відчинила, але побачивши ОСОБА_6 , почала закривати двері, щоб не пустити його до квартири, але ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник до вказаної квартири під приводом пошуку його знайомої, шляхом обману потерпілої, яка є особою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , і відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої моделі «SAMSUNG GT-E1282T», який знаходився на дерев`яній полиці над спинкою дивану в кімнаті квартири, та поклав його до своєї кишені. Розуміючи, що його дії є відкритими, утримуючи викрадене, ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_8 повернути їй мобільний телефон, не відреагував та з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 332 гривні 50 копійок.
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в житло.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе визнав, пояснивши стосовно першого епізоду, що 21.07.2018 року був у своєї дівчини ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Також з ними була присутня і ОСОБА_8 . Він сказав ОСОБА_9 , що йому треба підстригтися. ОСОБА_8 погодилась його підстригти. Після цього вони прийшли до квартири ОСОБА_5 , яка знаходилася в цьому ж будинку, щоб підстригатися. Він розумів, що потерпіла є особою похилого віку, в квартирі вони знаходилися самі, з полки над диваном в кімнаті таємно викрав її телефон «Bravis Clamp», потім підстригся, але потерпіла його викрила, побачила, що телефон зник і просила його повернути телефон, але він проігнорував це, вийшов з квартири, повернувся до своєї дівчини ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 прийшла до квартири ОСОБА_9 та сказала йому, щоб він віддав телефон, на що він сказав, що телефону у нього не має, та пішов. Щодо відношення до вчиненого пояснив, що щиро розкаюється та просив вибачення у потерпілої, свою поведінку осуджує, визнає свою провинну.
Щодо епізоду від 02.08.2018 року, то обвинувачений показав, що в цей день він прийшов до своєї дівчини ОСОБА_9 , але її вдома не було, він був впевнений, що вона знаходиться у ОСОБА_8 , він прийшов до квартири останньої, постукав у двері, потерпіла запитала, хто прийшов, на що він відповів, що міліція. ОСОБА_8 відчинила двері, він попросив номер мобільного номеру ОСОБА_9 , який потерпіла дала. Потім він став наполягати, що ОСОБА_9 знаходиться у потерпілої вдома, примушувати потерпілу його пустити перевірити, знав, що потерпіла є особою похилого віку, проживає одна. Під приводом пошуку ОСОБА_9 він проник в квартиру, де в кімнаті з полки над диваном відкрито заволодів телефоном ОСОБА_10 , який належав ОСОБА_11 . Розуміючи, що його дії є відкритими, на прохання ОСОБА_8 повернути їй мобільний телефон, не відреагував та пішов. Телефон хотів повернути ввечері, але не вийшло. Щиро кається у вчиненому, просив вибачення у потерпілої. Під час показів обвинувачений назвав потерпілу «бабушкою».
Прокурор просив визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.
Окрім визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, вина останнього в повному обсязі також підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:
-показаннями потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні, згідно яких вона знає обвинуваченого, оскільки він є знайомим її сусідки ОСОБА_9 з третього поверху, бачила його два рази. 21.07.2018 року її сусідка ОСОБА_9 позвала її до себе в гості, вона погодилася і прийшла, у ОСОБА_9 вона побачила ОСОБА_6 . Сусідка ОСОБА_9 попросила її підстригти ОСОБА_12 , на що вона погодилася, оскільки раніше працювала перукарем. Стригла вона обвинуваченого у себе вдома, після того, як закінчила стригти, побачила, що телефон «Bravis Clamp», червоного кольору, відсутній на полиці над диваном в кімнаті квартири. Вона та ОСОБА_13 були вдвох в квартирі, вона не бачила, як саме ОСОБА_12 заволодів її телефоном, однак здогадалася, що це він, і його викрила, попросила обвинуваченого повернути телефон, що той проігнорував та втік. Щодо другого епізоду від 02.08.2018 року, потерпіла показала, що вона знаходилася вдома, в двері подзвонили, вона запитала хто прийшов, на що відповіли, що це міліція, тому вона відчинила двері, але побачила ОСОБА_6 , який спитав, де знаходиться її сусідка ОСОБА_9 , вона сказала, що в неї її немає, обвинувачений намагався увійти в квартиру, вона не бажала пускати ОСОБА_6 , тримала двері, потім злякалася, а ОСОБА_12 наполягав на пошуку в її квартирі ОСОБА_9 , зайшов до її квартири, на її очах заволодів належним їй мобільним телефоном «Самсунг» чорного кольору та покинув квартиру. Вона вимагала у ОСОБА_12 повернути їй її телефон, але той сказав, що нічого не брав, та втік. Вона викликала поліцію, яка знайшла ОСОБА_6 , який видав її телефон «Самсунг» та сім-карточку. Вказала, що пробачила обвинуваченого, просила суворо не карати.
-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 02.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 , яким було оглянуто квартиру та, зокрема, кімнату, в якій знаходиться диван, над яким мається полиця, з якої 02.08.2018 року було викрадено мобільний телефон ОСОБА_8 /а.с.67-71/.
-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 02.08.2018 року на відкритій ділянці біля буд. АДРЕСА_5 , де знаходився ОСОБА_6 , який у добровільному порядку видав мобільний телефон «SAMSUNG GT-E1282T» чорного кольору та пояснив, що даним телефоном він заволодів в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що цей телефон в неї був викрадений 02.08.2018 року /а.с.72-76/.
-висновком товарознавчої експертизи з ілюстративними таблицями №3071 від 02.08.2018 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Bravis Clamp» складає 282 грн./а.с.79-87/.
-висновком товарознавчої експертизи з ілюстративними таблицями №3215 від 15.08.2018 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-E1282T» складає 332,50 грн./а.с.94-101/.
-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 26.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 яким було оглянуто квартиру та, зокрема, кімнату, в якій знаходиться диван, над яким мається полиця, з якої 21.07.2018 року було викрадено мобільний телефон ОСОБА_8 /а.с.102-106/.
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2018 року з додатком до протоколу, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де ОСОБА_8 вказала, що впізнала чоловіка, який заволодів її мобільним телефоном, який зображений на фото під номером №4. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото №1,2,3 зображено сторонніх осіб /а.с.107-109/
-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.08.2018 року з відеозаписом на DVD-R диску, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розказала та показала про обставини відкритого заволодіння її мобільним телефоном, яке мало місце 21.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 /а.с.110-113/.
-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.08.2018 року з відеозаписом на DVD-R диску, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розказала та показала про обставини відкритого заволодіння її мобільним телефоном SAMSUNG, яке мало місце 02.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 /а.с.116-119/.
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2018 року з додатком, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де ОСОБА_8 вказала, що впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , який заволодів її мобільним телефоном SAMSUNG та який зображений на фото під номером №4. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на фото №1,2,3 зображено сторонніх осіб /а.с.120-122/.
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2018 року з відеозаписом на DVD-R диску, в ході якого ОСОБА_6 розказав та показав про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень щодо заволодіння мобільними телефонами ОСОБА_8 , які мали місце 21.07.2018 року та 02.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_7 /а.с.123-126/.
-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 22.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_6 , біля останнього під`їзду, в ході якого ОСОБА_15 передав слідчому мобільний телефон марки «Bravis Clamp», який знаходився в нього та був наданий йому ОСОБА_6 , який просив передати мобільний телефон жінці на ім`я ОСОБА_16 , за що пообіцяв 200 грн. /а.с.130-133/.
Прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_17 безпосередньо судом в судовому засіданні. Сторона захисту також не просила допитати перед судом вищевказаних свідків обвинувачення, не наполягала на їх допиті, що було з`ясовано судом в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, забезпечивши право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів, суд прийняв відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_17 безпосередньо судом.
Таким чином, аналізуючи вищевказані докази, суд находить вину обвинуваченого повністю доказаною, а його дії кваліфікує за епізодом від 21.07.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинений повторно, та за епізодом від 02.08.2018 року ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Враховуючи час, спосіб, місце вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, які інкримінуються обвинуваченому, ступінь здійснення злочинного наміру, послідовність дій обвинуваченого, в тому числі і після вчинення злочину, наступні дії обвинуваченого щодо розпорядження викраденим майном, показання потерпілої, самого обвинуваченого та сукупність усіх обставин, що характеризують вчинене ОСОБА_6 , свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення відкритого викрадення чужого майна(грабіж), повторно (за епізодом від 21.07.2018 року) та на вчинення відкритого викрадення чужого майна(грабіж), повторно, поєднаного з проникненням у житло (за епізодом від 02.08.2018 року).
Перевірені в судовому засіданні докази в повному обсязі підтверджують умисел обвинуваченого на вчинення цих кримінальних правопорушень.
Так, в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.
Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Суд враховує показання обвинуваченого та потерпілої, інші докази у справі за епізодом від 21.07.2018 року, згідно яких обвинувачений таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 , але безпосередньо після цього був викритий потерпілою і усвідомлював, що його дії помічені й оцінюються потерпілою як викрадення, оскільки потерпіла вчиняла дії, направлені на припинення цього правопорушення, просила обвинуваченого повернути їй телефон, на що обвинувачений не реагував і з місця скоєння злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, заховавши його у кишеню. При цьому обвинувачений усвідомлював, що його злочинні дії вже були викриті потерпілою. Отже, дії обвинуваченого були розпочаті як крадіжка, і потім переросли в грабіж.
При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення грабежу та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
Щодо епізоду від 02.08.2018 року суд зауважує, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено сукупністю доказів у справі, показами потерпілої, і узгоджується з показами обвинуваченого, що обвинувачений потрапив у житло потерпілої незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (шляхом обману), у обвинуваченого був наявним умисел на незаконне входження (потрапляння) до житла потерпілої та незаконне перебування в ньому з метою заволодіння її майном, оскільки він наполягав, що знайома потерпілої ОСОБА_9 знаходиться у неї вдома, примушував потерпілу його пустити перевірити. Шляхом обману потерпілої він проник в квартиру, де в кімнаті з полки над диваном відкрито заволодів телефоном Самсунг, який належав ОСОБА_11 . Розуміючи, що його дії є відкритими, на прохання ОСОБА_8 повернути їй мобільний телефон, не відреагував та покинув місце злочину.
Вчинення злочину щодо особи похилого віку є обставиною, що обтяжує покарання. Це зумовлено особливостями віку особи. Слід зауважити, що старіння є важливим процесом в організмі людини, коли відбуваються суттєві фізіологічні та психологічні зміни. В процесі старіння поступово втрачається фізична сила, психологічна гнучкість та здатність до адаптації, слабшають інтелектуальні можливості.
Суд вважає доведеним те, що обвинувачений з урахуванням його освіти, відсутності даних щодо відхилень у його мислені, усвідомлював, що вчиняє кримінальні правопорушення щодо особи похилого віку, усвідомлював відповідний віковий стан потерпілої, яка під час вчинення злочинів щодо неї була у віці 80 років, мала відповідний зовнішній вигляд, тощо. Під час надання своїх показів обвинувачений також назвав потерпілу «бабушкою».
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до тяжких злочинів(ст. 12 КК України).
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має середню освіту, не працює, неодружений, дітей не має, невійськовозобов`язаний, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, але перебував з 2004 року з приводу вживання алкоголю із шкідливими наслідками, знятий з обліку у 2005 році у зв`язку із засудженням /а.с.54-62, 134-139/.
Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, оцінюються як дуже високі. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції/а.с.47-49/.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, що він холостий, утриманців не має, не працює, має слабкі соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий в т.ч. за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, після звільнення з місць позбавлення волі через нетривалий проміжок часу - менш ніж через 2 місяці знов вчинив кримінальні правопорушення, діяв повторно, діяв умисно, з корисливих мотивів, з огляду на встановлені судом обставини, що пом`якшують, обтяжують покарання, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, після чого за ч. 1 ст. 70 КК України призначає покарання за сукупністю злочинів. Суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, залишити до вступу викору в законну силу.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 02.08.2018 року /а.с.114-115/.
Підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № 3071 від 02.08.2018 року в сумі 572 гривень, № 3215 від 15.08.2018 року в сумі 572 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на ЧОТИРИ роки
-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на ЧОТИРИ роки ТРИ місяці
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ЧОТИРИ роки ТРИ місяці.
Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, залишити до вступу викору в законну силу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 02 серпня 2018 року.
Речові докази:
- мобільні телефони марки «Bravis Clamp» та «SAMSUNG GT-E1282T», які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити їй же.
Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави судові витрати на проведення товарознавчих експертиз № 3071 від 02.08.2018 року в сумі 572 гривень 00 копю, № 3215 від 15.08.2018 року в сумі 572 гривень 00 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1