КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 травня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 52 056 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 999 576 грн., відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній обґрунтовано підозрюється, та наявні ризики у його поведінці, на підставі чого прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Згідно доводів апеляційної скарги, підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки не підтверджується належними та допустимими доказами, та ґрунтується лише на припущеннях.
Крім того, на думку захисника, слідчим суддею, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було враховано того факту, що у поведінці останнього відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, на думку адвоката, слідчим суддею було істотно порушено вимоги процесуального закону, оскільки оголошення резолютивної частини ухвали по даній категорії справ не передбачено КПК України, а тому вважає, що його підзахисний утримувався під вартою на протязі п`яти днів без відповідних на те підстав.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано та обґрунтовано прийнято рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються останньому органом досудового розслідування, і наявність заявлених прокурором ризиків у його поведінці.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання прокурора матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що підозра ОСОБА_9 сформована на неналежних і недопустимих доказах, то слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд при розгляді справи по суті, в тому числі і досліджувати докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише повинен встановити, що їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення злочину.

Спростовують наданими суду матеріалами і посилання апелянта на відсутність ризиків у поведінці підозрюваного, оскільки вони містять достатньо доказів на підтвердження того, що вказані прокурором ризики є реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Також, є безпідставними і посилання захисника на ті обставини, що оголошення резолютивної частини ухвали по даній категорії справ не передбачено чинним Кримінальним процесуальним кодексом України. Так, відповідно до ст. 376 КПК України, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини. При цьому, дана норма закону не містить обмежень щодо категорій справ по яким такі ухвали постановлюються.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , розмір покарання який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків, спосіб його життя взагалі, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні і визначений судом першої інстанції розмір застави. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали слідчого судді, а відтак не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 травня 2019 року включно, з визначенням застави у розмірі 52 056 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 999 576 грн., відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2327/2019 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1