справа № 642/6309/17
провадження № 1кп/642/146/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою,: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , скоїв умисний злочин проти життя та здоров`я при наступних обставинах: 23.11.2017 р., приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. В. Панасівська, 199/1, зустрів на вулиці біля церкви малознайомого йому потерпілого ОСОБА_5 , 1968 р.н. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 розпити з ним пляшку горілки об`ємом 0,5 л. На пропозицію підозрюваний погодився, та вони вдвох відійшли від церкви в бік мосту.

Під час розлиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вході якого ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 обома руками 4-5 ударів в область голови, чим спричинив, відповідно до висновку експерта № 7517-ая/17 від 25.11.2017 р., тілесні ушкодження, а саме: «синці, забиті рани голови, крововилив у білкову оболонку правого ока, що відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень та викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування доступних соціально-виховних заходів та послуг, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті кримінального законодавства за якою кваліфіковані його дії. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста ) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1