В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/10654/17, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001339 від 17.05.2017 р.про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Зугдіді, Грузія, не працюючого, одруженого проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою подальшого використання вніс завідомо неправдиві відомості в поліс № АІ /5263881 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який відповідно до п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджується Уповноваженим органом за подання Моторного (транспортного) страхового бюро України, зокрема у рукописних записах «13 11 6 та 12 11 8» у графі № 3 страхового полісу вніс зміни шляхом дописки та обведення якими у записі « 13 11 6» первинну цифру «5» змінив на цифру «6», а у записі «12 11 8» первинну цифру «6» змінив на цифру «8». Вищевказаний підроблений офіційний документ посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме наявність ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зобов`язання, починаючи з 13.11.2016 року, в разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування в розмірі обумовленому в зазначеному полісі, та надає право особі, на ім`я якої виданий вказаний поліс, в разі настання страхового випадку отримати страхове відшкодування в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Крім цього, 17.05.2017 р. приблизно о 00:31 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Минайській в м. Ужгороді умисно, використав завідомо підроблений ним документ, а саме під час зупинки автомобіля марки «Опель Кадет» д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням, під час перевірки документів передав працівникам Управління патрульної поліції в м. Ужгороді та м. Мукачево Департаменту патрульної поліції поліс № АІ /5263881 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданий на його імя в який ним було внесено завідомо неправдиві відомості про строк дії вказаного полісу, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, яка передбачена статтею 126 ч.1 КУпАП, таким чином використав завідомо підроблений документ.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що змінив дату в страховому полісі ручкою і надав страховий поліс на вимогу працівників поліції. Щиро кається у вчиненому.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України та використання завідомо підробленого документа тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, вчинені умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, що стверджується довідкою Ужгородської міської поліклініки від 04.10.2017 р. за № 1222/01-7, згідно довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансера від 03.10.2017 р. за № 625 ОСОБА_3 перебуває під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері з 02.10.2008 р. (діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності), та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів суд визначає його по правилам ч.1 ст. 70 КК України застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 не обирався .
Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання
за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700,00 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
-Страховий поліс № АІ 5263881, який упаковано в спец. пакет № 4317721 залишити зберігати при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 989,6 гривень за проведення судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1