Справа № 296/1041/19
УХВАЛА
Іменем України

06 лютого 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000005 від 01.02.2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просив застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, визначити розмір застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 440 500 гривень, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покласти процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав, що слідчим відділом Управління СБУ в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000005 від 01.02.2019 року за підозрою громадянина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до наказу керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира № 30-ак від 28.02.2014 ОСОБА_6 призначено на посаду головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира.

В порушення відповідних законодавчих заборон ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста режимно-секретного органу Богунського районного суду м. Житомира, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, керуючись корисливим мотивом, висловив вимогу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошової винагороди. Вказані грошові кошти ОСОБА_6 вимагав за розголошення відомостей щодо проведення відносно ОСОБА_7 оперативно-розшукових заходів та надання як підтвердження копії відповідного судового рішення.

Так, 30 січня 2019 року до службового кабінету начальника Державної екологічної інспекції Поліського округу ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_6 та повідомив про наявність у нього інформації, яка може зацікавити ОСОБА_7 .

В подальшому, в ході приватної бесіди, яка відбулась на вулиці та в приміщенні кафе (на другому поверсі супермаркету «Екомаркет» по вул. Леха Качинського), ОСОБА_6 представився (показавши відповідне посвідчення) працівником режимного органу суду та повідомив, що за грошову винагороду може надати копію (фотокопію) судового рішення, в якому зазначено підстави та обставини проведення стосовно ОСОБА_7 оперативно-розшукових заходів працівниками поліції Житомирської області.

В підтвердження своїх слів ОСОБА_6 показав фото частини фабули судового рішення із зазначенням обставин оперативної розробки працівниками поліції ОСОБА_7 та характеристик мобільного телефону, який належить останньому.

Наприкінці зустрічі ОСОБА_6 повідомив, що планує зустрітися з ОСОБА_7 31 січня 2019 року або в найближчі дні для обговорення умов передачі грошових коштів в обмін на документи, що містять інформацію, яка охороняється Законом.

Так, 04.02.2019 під час особистої зустрічі ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 копію судового рішення, в якій містилися відомості щодо проведення відносно ОСОБА_7 оперативно-розшукових заходів, за що отримав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 3000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2019 о 12 год. 05 хв., повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, зібраними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства у діях підозрюваного ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 2-4 ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: знищити, сховати або спотворити будь-які з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які вказують на вчинення ним злочину, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Так, на даний час є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на займаній посаді, маючи міцні соціальні зв`язки та повноваження, у разі не обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , працівників РСО Богунського районного суду м. Житомира, які на даний час не допитані, у зв`язку з проведенням першочергових слідчих дій, може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Більш того, органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_6 до вчинення аналогічних протиправних дій щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди за розголошення відомостей та надання копії судових рішень щодо проведення відносно громадян оперативно-розшукових заходів.

Слідчий вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню вищевказаних ризиків з боку ОСОБА_6 , в зв`язку з чим необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 2-4 ст. 177 КПК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікуючу ознаку, а саме вчинення злочину поєднаного з вимаганням, особу підозрюваного - ОСОБА_6 являється державним службовцем, а також суспільний резонанс кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає можливим визначити розмір застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (тобто 440 500 гривень), поклавши у разі її внесення на підозрюваного наступні обов`язки: здати свій закордонний паспорт; прибувати за кожною вимогою суду та органу досудового слідства; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 , співробітниками РСО Богунського районного суду міста Житомира; заборонити знаходитися у приміщенні РСО Богунського районного суду міста Житомира.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що підозра є необгрунтованою.

Підозрюваний відмовився від надання пояснень та заперечив проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думки учасників судового процесу, прийшов до наступного висновку.

За нормами ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження за №0000005, тобто наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими в ході розгляду даного клопотання, доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує позитивну характеристику підозрюваного з місяця роботи, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та стійкі соціальні зв`язки.

Суд приймає до уваги положення п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

У відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених Кримінально процесуальним кодексом, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.2 ч.1 статтею 177 цього Кодексу. Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим проведено обшук за місцем роботи підозрюваного та вилучено документи, які на думку останнього, мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що аргументи за чи проти обмеження свободи як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, а повинні бути підкріплені фактичними доказами.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, зокрема, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем роботи, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку слідчого судді, зазначені вище обставини, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 години по 08 годину наступного дня буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176,178,181, 183, 193-196,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20 години по 08 годину наступного дня;

- здати свій закордонний паспорт;

- прибувати за кожною вимогою суду та органу досудового слідства;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 , співробітниками РСО Богунського районного суду міста Житомира;

- заборонити знаходитися у приміщенні РСО Богунського районного суду міста Житомира.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 06.04.2019р.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1