Справа № 738/498/19
№ провадження 1-в/738/59/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Менський районний суд
Чернiгiвської області

у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представників установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, стягнень не має та має заохочення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що прибув до установи у 2010 році. Працював з 2014 року по травень 2017 року, мав одне стягнення, яке погашене та має одне заохочення. На даний час працевлаштований у швейному цеху.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, просила його задовольнити. Зазначила, що засуджений працює, відбув відповідний строк покарання, має заохочення, стягнень не має.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні повідомив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, працює, але до обов`язків ставиться посередньо, мав стянення та має заохочення. Питання про застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання розглядалося на комісії установи та йому було відмовлено. У вирішенні клопотання засудженого покладається на розсуд суду.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду постанову спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 18, якою комісія визнала застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення передчасним.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити, оскільки він не довів своє виправлення, працює, але не постійно, характеризується посередньо.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Харьківської області від 04 листопада 2009 року, ОСОБА_5 визнаний винним у вчинені злочину за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили, що підтверджується розпорядженням про вступ вирок в законну силу № 1-78/09 від 04.08.2010 року.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 21.03.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення з 30.01.2009 року по 07.06.2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 30.01.2009 року. Перебуваючи у Харківському СІЗО характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, встановленого режиму тримання не порушував, розпорядок дня виконував, до суспільно-корисної праці не залучався, не заохочувався.

З 14.05.2009 року перебував у Київському СІЗО характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, встановленого режиму тримання не порушував, розпорядок дня виконував, до суспільно-корисної праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК № 91 міру покарання відбуває з 31.08.2010 року. За час перебування в установі зарекомендував себе посередньо: порушував встановлений порядок відбування покарання, за що отримав одне стягнення, яке на даний час погашене. На даний час порушень намагається не допускати. Згідно наказу від 11.06.2014 року був працевлаштований робітником дільниці з виготовлення сувенірів, де за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав одне заохочення. Після отримання заохочення до поставлених завдань засуджений почав відноситись посередньо, потребував постійного контролю майстра. Звільнений із займаної посади згідно наказу від 31.03.2017 року. На підставі договору цивільно-правового характеру працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, до покладених на нього обов`язків відноситься посередньо. Допускав порушення вимог пожежної безпеки. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання яких відноситься посередньо. Не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку реалізує за планом.

Враховуючи, що засуджений працює не постійно, беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період строку відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1