Справа № 175/3704/16-к
Провадження № 1-кп/175/165/16
Вирок
Іменем України

20 грудня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Слобожанське кримінальне провадження № 0002284 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима:

- 03.12.2013 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 21.03.2014 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 1 п.в ЗУ «Про амністію у 2014 році» була звільнена від відбуття покарання;

- 24.03.2015 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у дохід держави у розмірі 850 грн.;

-12.05.2015 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців;

-23.06.2015 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-22.06.2016 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-16.08.2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 31.10.2017 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 20 листопада 2015 року, о 17 годин 31 хвилині, знаходячись у магазині одягу «Papilloni», який розташований в ТРК «Караван», за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровській район (Дніпровський район), с. Ювілейне (смт.Слобожанське), вул. Нижньодніпровська, 17, почала примірювати верхній одяг, та в підсобному приміщені на столі, вищевказаного магазину побачила мобільний телефон марки «SAMSUNG Calaxy А3» модель SM-A300HZWDSEK, який визнала як об`єкт свого злочинного посягання, та маючи раптово виниклий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості з метою особистого збагачення, підійшла до підсобного приміщення в якому двері знаходилися відчиненому стані, та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу зі столу в підсобному приміщені, викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG Calaxy А3» модель SM-A300HZWDSEK, та з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 своїми злочинними діями матеріальну шкоду згідно висновку експерта від 17.08.2016 № 1914 на загальну суму 3121,30 грн. (Три тисячі сто двадцять одна гривня 30 копійок).

Продовжуючи свою злочину діяльність обвинувачена ОСОБА_4 26 липня 2016 року, близько 21 годин 00 хвилину, знаходячись у магазині одягу «Пьєр Карден», який розташований в ТРК «Караван», за адресою: Дніпропетровська область Дніпровській район, с.Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, розглядаючи товар, побачила в центрі магазину, журнальний столик, на якому лежав планшет марки «SAMSUNG G GT-P5100ZWASEK», модель GT-P5100, який визнала як об`єкт свого злочинного посягання, та маючи раптово виниклий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості з метою особистого збагачення, підійшла до журнального столу, та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу зі столу викрала планшет марки «SAMSUNG G GT-P5100ZWASEK», модель GT-P5100, білого кольору, та з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 своїми злочинними діями матеріальну шкоду згідно висновку експерта від 17.08.2016 № 1913 на загальну суму 2520,00 грн. (Дві тисячі п`ятсот двадцять гривень 00 копійок).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала в повному обсязі та розповіла у деталях про обставини скоєного, цивільний позов також визнала.

Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати провадження за її відсутності, цивільний позов не заявляла. Щодо міри покарання обвинуваченої поклалась на розсуд суду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 розповіла суду про обставини викладені в обвинувальному акті, а саме щодо викрадення мобільного телефону «SAMSUNG Calaxy А3» модель SM-A300HZWDSEK від 20 листопада 2015 року. Цивільний позов підтримала у повному обсязі та просила стягнути на свою користь з обвинуваченої 7999,99 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень, дев`яносто дев`ять копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000,00 грн. (три тисячі гривень) моральної шкоди, завданих злочином.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_4 - раніше притягалась до кримінальної відповідальності зокрема за умисні злочин проти власності.

Обставини, які пом`якшують покарання, обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченій ОСОБА_4 є рецидив злочину.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченої, яка на протязі короткого проміжку часу вчинила дві крадіжки чужого майна, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, а також з урахуванням думки прокурора та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо виду і міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 реальне покарання, пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Як убачається з вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 , тримається під вартою по кримінальному провадженню №0002683 від 12 грудня 2016 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, діючої в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення на її користь 7999,90 грн. матеріальної та 3000,00 грн. моральної шкоди (а.с.п.32-33), визнаний обвинуваченою, суд вважає підлягаючим задоволенню на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки діями ОСОБА_4 потерпілій завдана така шкода і не відшкодована у повному обсязі на момент ухвалення вироку.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Обвинувачену ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком до 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяці.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 12.12.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 розраховувати з 20 грудня 2018 року та в строк покарання зарахувати покарання відбуте за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року з 12 грудня 2016 року по 19 грудня 2018 року включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - з 12.12.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень призначене за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 тимчасово залишити у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 (ІПН невідомий) на користь потерпілої ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) 7999,99 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень, дев`яносто дев`ять копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000,00 грн. (три тисячі гривень) моральної шкоди, завданих злочином.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0002284, а саме: цифровий носій DVD диск (а.с.к.п. 21) зберігати в матеріалах кримінального провадження, планшет марки «SAMSUNG G GT-P5100ZWASEK», модель GT-P5100, білого кольору який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю після набрання вироком законної сили, три аркуші із записами за 26 липня 2016 року, 29 липня 2016 року (а.с.к.п.79-81) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1