Справа № 500/28/19
Провадження № 1-кп/500/309/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

розглянувши, в залі суду в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке винесені до ЄРДР за № 0003279 від 28.12.2018, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Татарбунари Одеської області, громадянин України, українець, одружений, на утриманні має двох дітей, не працюючий, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не пройшовши навчання та перевірку знань з питань охорони праці відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та не маючи жодних дозвільних документів, а саме: дозволу від Державної служби України з питань праці на виконання робіт підвищеної небезпеки, передбаченого ст. 21 Закону України «Про охорону праці» та за відсутності декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 05.06.2013 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 80 від 14.02.2018, на прикінці серпня 2018 року, більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим, в порушення вказаних норм та самовільно взятих на себе функціональних обов`язків, незаконно встановивши автомобільний газозаправний пункт (в подальшому АГЗП) та виконуючи функції оператора АГЗП на газозаправній станції, без назви, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Східна, 4, діючи умисно, протиправно, приступив до виконання робіт, пов`язаних з реалізацією скрапленого газу, шляхом його продажу населенню для господарських потреб, а саме: заправки газових побутових балонів та заправки автотранспортних засобів, без передбачених на те дозволів.
Сукупність вищезазначених порушень вимог нормативно-правових актів створило реальну загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків для осіб, які працюють в безпосередній близькості до АГЗП, а також на самій АГЗП, розташованій за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт Суворове, вул. Східна, 4.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва», «загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків» необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей, або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди благам.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, а також те, що вказані роботи є роботами з підвищеною небезпекою, ОСОБА_5 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи із злочинною необережністю, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, не виконав дії, які міг і повинен був виконати.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.272 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

28 грудня 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду. За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України за обставин викладених в угоді. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 , а саме за ст. ч. 1 ст.272 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального провопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, санкцією якого передбачене покарання, у тому числі, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захистник адвокат ОСОБА_4 підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити. При цьому,обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор в судовому засіданні просив суд про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

В судовому засіданні суд шляхом опитування сторін переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу для відмови в затвердженні угоди не встановлено..

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди, укладеної між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , при визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В силу ч.4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підстави ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року, арешт на перелічені у них предмети, та їх долю слід вирішити у відповідності до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2018 року, укладену між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, за участю його захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот гривень) гривень.

Арешт, який накладений згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1