БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1175/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2019 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №00000133 від 07.07.2018 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-
встановив:
07.07.2018 близько 10-20 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ТОЙОТА СПРИНТЕР», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі від с.Носелівка Борзнянського району Чернігівської області в напрямку автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, на відстані 1,220 км до перехрестя проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з`їхавши на ліву сторону узбіччя за напрямком свого руху, здійснив наїзд на придорожнє дерево.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ТОЙОТА СПРИНТЕР», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої внутрішньочерепної травми, забійної рани лоба з крововиливом у м`які тканини голови, множинних саден обличчя, багатофрагментарного перелому кісток склепіння та основи черепа, розриву твердої мозкової оболонки і поверхневої деструкції тканини мозку, ділянки забою та субарахноїдальних крововиливів у м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку, які в своєму комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній загинув на місці події.
Таким чином, ОСОБА_4 у вказаній дорожній обстановці порушив Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме п. 2.3 б, що передбачає: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також п.10.1 Правил - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушення яких стало причиною та обумовило настання даної дорожньо-транспортної пригоди, та перебуває в прямому причинному зв`язку з її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.286 ч.2 КК України, визнав повністю. В своїх показаннях він пояснив, що 07.07.2018 близько 10-20 год., керуючи автомобілем марки «ТОЙОТА СПРИНТЕР», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі від с.Носелівка Борзнянського району Чернігівської області в напрямку автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, він на відстані 1,220 км до перехрестя, неправильно оцінивши дорожню обстановку та вживши не адекватні обстановці дії з керування автомобілем, втратив контроль за керуванням автомобіля, що потягло за собою порушення напрямку руху автомобіля з різким з`їздом на протилежну за напрямком руху ліву сторону узбіччя, де відбулось зіткненна автомобіля правою боковою стороною з придорожнім деревом, поряд з місцем, де сидів в автомобілі ОСОБА_5 .
Він втратив свідомість після сильного удару і отямився, перебуваючи в реанімаційному відділенні Борзнянської ЦРЛ. Потім дізнався про те, що його товариш ОСОБА_5 загинув на місці ДТП, отримавши несумісні з життям тілесні ушкодження.
Пояснив, що, визнаючи свою вину, він щиро розкаюється за те, що неумисно спричинив своїми неправильними діями смерть ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 в своїх показаннях пояснила, що вона не була безпосереднім свідком події. Перебуваючи у с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області у хворої матері, вона відповідала на телефонний дзвінок та мала телефонну розмову із співробітником поліції, який повідомив про те, що загинув ОСОБА_5 , який доводиться їй рідним братом. Вона виїжджала на місце, де сталась ДТП, і бачила трагічні наслідки.
Також заявила, що ОСОБА_4 висловив пробачення за завдане горе і відшкодував всі ті витрати, які відбулись після смерті брата. Водночас, ОСОБА_4 крім грошової компенсації зобов`язався всіляко допомагати її матері, яка залишилась на самоті без сина, оскільки вона особисто із сім`єю проживає у м.Києві.
Свої обіцянки ОСОБА_4 на даний час виконує, і вона, турбуючись про матір, просила не позбавляти останнього волі, щоб він мав можливість і надалі допомагати її матері.
З`ясовуючи думку учасників кримінального провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, встановивши, що обвинувачений беззаперечно визнає зміст пред`явленого йому обвинувачення, що його поведінка в судовому процесі свідчить про усвідомлення протиправності вчинених дій, суд погодився з думками учасників провадження щодо недоцільності дослідження всієї сукупності доказів, зібраних під час досудового розслідування на підтвердження вини обвинуваченого, які сторонами у провадженні не оспорюються.

Обвинуваченому додатково роз`яснено, що за вказаних обставин він позбавляється права на апеляційне оскарження беззаперечно визнаних ним фактичних обставин.

З огляду на зазначене, враховуючи показання обвинуваченого, які він давав в судовому засіданні, пояснення потерпілої, думку прокурора, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом, що призвели до загибелі ОСОБА_5 , оскільки перебувають у прямому причиннонаслідковому зв`язку, кваліфіковані правильно, як вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та перевиховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок суду має на меті не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого правопорушення.
Зокрема, визначаючи міру покарання, судом враховано такі факти та обставини у справі :
- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин;

- позитивну характеристику з місця проживання щодо особи обвинуваченого;

- що згідно з даними Бахмацької ЦРЛ обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, щире каяття обвинуваченого у вчиненому ним злочині, повне та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому та вчинення інших дій, спрямованих на компенсацію моральної шкоди в позасудовому порядку;

- відсутність обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання.

Тому, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти, суд, обираючи міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , дійшов висновку, що з метою його виправлення та перевиховання слід застосувати покарання, передбачене ст. 286 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого слід застосувати ст.75 КК України, якою передбачено звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо він упродовж іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не завлявся.
Відповідно до ст.ст.122, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1144,00 грн., що пов`язані з проведенням судової інженернотранспортної експертизи.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі автомобіль марки «ТОЙОТА СПРИНТЕР», д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП Чернігівської області, передати користувачу після набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 286 ч.2 КК України, ст.ст. 98, 100, 126, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1144,00 грн., що пов`язані з проведенням судової інженернотранспортної експертизи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ТОЙОТА СПРИНТЕР», д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП Чернігівської області, передати користувачу після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду упродовж 30 денного строку з дня його проголошення.
Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1