Справа №127/4351/19
Провадження №1-кс/127/2616/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2019 ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Калинівського районного сектору УДМС України у Вінницькій області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , висунула останньому незаконну вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди у розмірі чотири тисячі доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме не вжиття співробітниками Служби безпеки України у Вінницькій області заходів за результатами розгляду заяв, пов`язаних з начебто сприянням ОСОБА_6 в укладенні фіктивних шлюбів іноземцям та особам без громадянства на території України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_5 07.02.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у приватній власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває квартира АДРЕСА_1 .
Враховуючи вище викладене, а також те, що до прийняття законного та остаточного рішення у кримінальному провадженні, тобто до ухвалення судом вироку, майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , може бути відчужене будь-яким чином, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації, слідчий просив клопотання задоволити.

Викладені обставини підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном може призвести до приховування або передачі майна,а тому з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні предметів, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.
Ініціатор клопотання просив розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_5 та його адвоката, представника чи законного представника, іншого власника майна, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, а також можливого подальшого повного та об`єктивного виконання вироку суду та недопущення настання негативних наслідків.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання слід розглянути без виклику власника майна з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання слідчий не з"явився, натомість надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Дослідивши докази по даних матеріалах клопотання та слідчий суддя, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);Пункт 2 частини другої статті 173 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.20163) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); Пункт 3 частини другої статті 173 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);Частину другу статті 173 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.20164) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);Пункт 4 частини другої статті 173 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відділом УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 проводиться досудове розслідуваення кримінального провадження №0000019, зареєстрованого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та розпочато досудове слідство.

ОСОБА_5 07.02.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
З наданих документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати вбачається, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у приватній власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває квартира АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає крім іншого конфіскацію майна, та ймовірність загрози щодо подальшого відчуження вказаного нерухомого майна, тому приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на майно яке перебуває у власності ОСОБА_5 .

На підставівикладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170,171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калинівка Вінницької області, яка проживає у вказаній квартирі, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення прав на відчуження вказаної квартири та розпорядження нею.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: