ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/557/19 Справа № 171/2017/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського Апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за № 0000916 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
12 грудня 2013 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 06 лютого 2017 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 310 ч. 2, 309 ч. 2 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.
Вирішено питання стосовно процесуальних витрат та речових доказів.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність своєї винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації своїх дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.
На думку апелянта, суд першої інстанції необгрунтовано призначив йому покарання занадто суворе та не врахував обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяття розкриттю злочину не врахував стан здоров`я обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
ОСОБА_8 визнано винним за те, що він весною 2018 року реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин в період часу приблизно, з весни 2018 року до 14.09.2018 року, з тильної сторони будинку на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно посіяв, шляхом незаконного внесення у відкритий ґрунт насіння конопель, після чого в подальшому виконував злочинні дії, спрямовані на незаконне вирощування рослин роду конопель, які виразились в тому, що він систематично доглядав за рослинами конопель, особисто обробляв їх шляхом прополювання та поливу з метою доведення рослин до стадії дозрівання, для подальшого особистого вживання, без мети збуту.
14.09.2018 року, в період часу з 08 години 05 хвилин до 09 години 00 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2018 року, проведено огляд за місцем проживання ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_1 в ході проведення якого було виявлено та вилучено рослини зеленого кольору в кількості 28 штук, які згідно висновку експерта № 2/8.6/686 від 26.09.2018 р., є рослинами роду коноплі.
Крім того, приблизно в серпні 2018 року ОСОБА_6 , діючи повторно, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, маючи злочинний умисел направлений на незаконне придбання наркотичних засобів, без мети збуту, зірвав декілька кущів рослини конопель, котрі вирощував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Далі, ОСОБА_6 в серпні 2018 року продовжуючи свої злочинні дії направлені на виготовлення наркотичного засобу, без мети збуту, на території подвір`я за вищевказаною адресою, висушив вказані рослини конопель, після чого зберігав біля господарчої будівлі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 для власного вживання, без мети збуту.
14.09.2018 року, в період часу з 08 години 05 хвилин до 09 години 00 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2018 року, проведено огляд території подвір`я за місцем проживання ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_1 в ході проведення якого було виявлено та вилучено гілки та листя рослин зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 2/8.6/686 від 26.09.2018 року, є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1553,71 г, що становить великі розміри.
До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_6 на електронну адресу суду надійшла заява в якій він просив розглянути справи без його участі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого оскільки вважав вирок суду законним та обгрунтованим.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційнрої скарги обвинуваченого колегія суддів вважає її необґрунтованими.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги кримінально процесуального законодавства України, під час судового розгляду, були виконані судом першої інстанції у повному обсязі.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судових рішень, у справі не встановлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання.
Згідно до ч. 1 цієї статті суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті( санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, характер кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, належно врахував обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину, не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Виходячи з викладеного доводи захисника, що судом не прийняті до уваги пом`якшуючі покарання обставини є безпідставними.
Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.
Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_6 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Апостолівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4