ЄУН № 336/152/19
пр. № 1-кп/366/346/2019
ВИРОК
Іменем України
26 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого проживаючим у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 травня 2018 року в період часу з 16.00 до 17.00 години ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , таємно викрав з кімнати квартири належний ОСОБА_6 ноутбук Asus X550CC Intel Premium 2117U 1.8 ГГц, 4ГБ, 750 ГБ GeForce GT720M 2 ГБ вартістю 4700 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 4700 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши суду, що вони з сестрою ОСОБА_6 мешкають разом, у травні 2018 року він зловживав спиртними напоями та в якийсь момент потребував грошових коштів, у зв`язку з чим узяв ноутбук сестри та здав його до ломбарду, отримавши 3300 гривень, які витратив на власний розсуд. Квитанцію з ломбарду ОСОБА_4 передав сестрі, яка забрала ноутбук з ломбарду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені обвинуваченим, вказавши, що ноутбук належав їй, адже був подарований їй матір`ю. У травні 2018 року вони з братом обвинувачений ОСОБА_4 жили у квартирі разом, в травні 2018 року, повернувшись додому, вона виявила, що ноутбук зник, а у записці ОСОБА_4 вказано, що він поверне ноутбук через 16 днів. Оскільки у неї були підстави сумніватись у тому, що ОСОБА_4 дійсно поверне їй ноутбук, тож вона звернулась до поліції. Через деякий час ОСОБА_4 через знайомого передав їй квитанцію на заклад ноутбука до ломбарду. Наразі ноутбук їй був повернутий.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд, враховуючи положення ст. 337 КПК України та згоду учасників провадження щодо кваліфікації дій обвинуваченого, вартості викраденого майна, обставин справи, дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за ст. 185 ч. 1 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, однак, офіційно не працює (документів на підтвердження протилежного суду не надано), перебуває на обліку в КУ «ОКНД» з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

В ході судового слідства 26.04.2019 року між потерпілою та обвинуваченим за участі захисника укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

Судом не вирішується питання про судові витрати та про речові докази за відсутності в матеріалах кримінальної справи відомостей про такі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 185 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 квітня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1