Справа № 15012019
Провадження № 1-кп/523/627/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0003330 від 14.07.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходлиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 296 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час підготовчого провадження на підставі ст.315 КПК України 19.11.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.01.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб з застосування насильства, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, скоїв нове тяжке кримінальне правопорушення, судовий розгляд тільки призначений, не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих стосовно яких застосовані заходи безпеки та свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином шляхом підтримання зв`язків з іншими оточуючими їх особами, причетними до протиправної діяльності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується обвинувачений, та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як вважає, що всі ризики на теперішній час мінімізовані, посилання прокурора є домислами, нічим не підтверджені, всі докази по справі зібрані, крім того його підзахисний ОСОБА_6 має місце проживання, потребує планового хірургічного лікування, підтверджуючи свої доводи медичною довідкою, тому на думку захисника за доцільне застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання; обвинувачених, які приєдналися до думки захисника, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі тільки розпочатий, на даний час не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який за змістом обвинувального акту не має місця реєстрації та громадянства України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення у період відбуття випробувального терміну, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави ОСОБА_6 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 314-315, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 15.03.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 15.03.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1