Номер провадження: 11-сс/813/226/19
Номер справи місцевого суду: 520/1731/19 1-кс/520/1388/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7
Представника потерпілої ОСОБА_8
Потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2019 року, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000058 від 29.01.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Візирка Лиманського району Одеської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого водієм ДП «Морський торгівельний порт «Южний», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, без визначення застави,

ВСТАНОВИВ:

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000058 від 29.01.2019 було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України,
Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 ,у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також прийшов до висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що при судовому розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу прокурор не довів наявність обставин, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 194 КПК України, зокрема, не довів наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні прокурора. В матеріалах провадження відсутні докази, які б свідчили про наявність зазначених ризиків. Підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, одружений, є батьком трьох дітей, працює, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника, який підтримали доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, потерпілу і її представника які заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Частина 1 статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд дослідивши дані вимоги діючого законодавства прийшов до висновку, що в порушення вимог ст. 196 КПК України слідчий суддя в своїй ухвалі не відобразив відомості про наявність даних передбачених в п 1, 2 і 3, а саме про кримінальне правопорушення(його суть) і правову кваліфікацію в якому підозрюється, обвинувачена особа, обставини які свідчать про існування ризиків, обставини які свідчать про недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків.

Крім того, слідчий суддя при визначенні строку запобіжного заходу визначив строк більше ніж передбачено ч.1 ст197 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Положення ч. 1 ст. 412 КПК України встановлює, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, слідчим суддею при обранні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, пов`язане з визначенням строку тримання під вартою не з дня затримання, а з дня постановлення ухвали, що перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому вказане рішення підлягає скасуванню апеляційним судом з постановленням нової ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах, встановлених кримінальним процесуальним законом.

Дані порушення є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали апеляційної інстанції.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно §. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК і зазначена підозра на даній стадії ґрунтується на отриманих органом досудового розслідування доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, а саме: протоколом огляду місця ДТП та схемою і фото таблицею до нього від 28.01.2019 року (а.п.10); протоколом огляду та відтворення відеозапису (а.п.12).

Дані докази свідчать про те, що 28.01.19 р. приблизно в 17-25 Тесля ВІ керуючи пасажирськім автобусом р/н НОМЕР_1 в темну пори добу при достатній видимості, здійснював рух по освітлюваній вуличними ліхтарями ділянці, по мокрому асфальтному покриттю автодороги М28 «Одеса-Южне» яка проходить через с. Крижанівка з боку м. Южний у напрямку м. Одеса.

На участку дороги 14 км 700 м. рухаючись по населеному пункту з перевищенням дозволеної швидкості в 80 км на годину, порушив дії дорожніх знаків 12.9, 12.4-12.7 і на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 1963 р.н яка від отриманих пошкоджень померла.

Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та слідчий суддя вірно врахував вказані дані при постановленні ухвали.

Дослідивши пояснення учасників судового провадження, надані до клопотання матеріали, а також матеріали, надані під час судового розгляду, апеляційний суд, встановив наявністьобґрунтованої підозри та доведеність органами досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також прийшов до висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання зазначеним ризикам, оскільки не встановив перешкод для цього, передбачених ст.183 ч.2 КПК України.

Так, апеляційний суд вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років; наявні тяжкі наслідки кримінального правопорушення (смерть потерпілої ОСОБА_12 ), після скоєння наїзду на пішохода на переході з ціллю уникнути відповідальності заховав відео регістратор.

Наведені вище обставини, на думку апеляційного суду також вказують на існування ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню шляхом переховування підозрюваного ОСОБА_13 від органів досудового розслідування та суду і незазначеного ризику можливого впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Водночас, апеляційний суд вважає безпідставними посилання слідчого у клопотанні та слідчого судді в ухвалі, на існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки на його підтвердження не надано жодного доказу, а дані, які можуть вказувати на існування цього ризику - відсутні.

Апеляційним судом прийняті до уваги дані про особу підозрюваного, а саме того, що останній працюючого водієм ДП «Морський торгівельний порт «Южний», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, однак вважає, що з урахуванням усіх в сукупності обставин справи, тяжкості та наслідків вчиненого злочину, ці обставини не можуть спростовувати існування зазначених вище ризиків та вказувати на необхідність та можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Наведені обставини вказують на те, що на даний час досудового розслідування обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією підозрюваного, може призвести до обставин, які унеможливлять запобіганню існування зазначених вище ризиків та можуть призвести до вчинення підозрюваним дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частина 2 вищезазначеної статті передбачає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Підозрюваний ОСОБА_10 був затриманий 29.01.2018 року (а.сп.7), тому строк дії ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 31.01.2019 року про строк тримання останнього під вартою на 60 дні обчислюється саме з 29.01.2019 року й, відповідно до положень ч. 5 ст. 115 КПК України, закінчується 29.03.2019 року, а не 30.03.2019 року, як це зазначив слідчий суддя в резолютивній частині ухвали (а.п.51-об.).

Разом з тим, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 та особи самого підозрюваного, наявності існуючих ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню, відношення останнього до скоєного та наслідків вчиненого правопорушення, а також з урахуванням того, що на даний час в кримінальному провадженні необхідно провести слідчі та процесуальні дії, апеляційний суд вважає достатнім строк тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою до 29.03.2019 року, до якого, на думку апеляційного суду, можливо виконати необхідні процесуальні дії, направлені на встановлення істини у справі.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню з постановленням нової ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою до 29 березня 2019 року, тобто з моменту затримання в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000058 від 29.01.2019 року задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, до 29.03.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2