Справа № 522/8965/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001748 від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, зареєстрованої як фізична особа підприємець, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;

- за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205 КК України,

Учасники процесу
Прокурори: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

Підозрювана ОСОБА_7 ,

Захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Старший слідчий в ОВС СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001748 від 18.11.2017 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, мотивуючи наступним

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2014 року, точну дату час та місце, у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб виник злочинний умисел на незаконне заволодіння адміністративними будівлями та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, з метою створення штучних підстав для звернення до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, використовуючи паспорт ОСОБА_14 , склали завідомо підроблені документи, які засвідчують події та факти і у подальшому спричинили наслідки правового характеру, а саме: договір займу від 01.10.2013, відповідно до якого, ОСОБА_14 передає ОСОБА_13 у власність 20 000 (двадцять тисяч) гривень на невизначений строк, а ОСОБА_13 зобов`язується повернути вказані кошти на першу вимогу; лист-претензію від 01.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_15 звернувся до ОСОБА_13 з вимогою у строк до 01.03.2014 повернути грошові кошти; позовну заяву від імені ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_13 заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень; мирову угоду від 29.08.2014, відповідно до якої ОСОБА_14 передає у власність ОСОБА_13 адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , у свою чергу ОСОБА_13 відмовляється від позовних вимог у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Однак під час досудового розслідування встановлено, що будь-які фінансові зобов`язання між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 відсутні. Ніяких грошових коштів ОСОБА_14 . ОСОБА_13 не надавав та ніяких претензій до останнього не пред`являв. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що будь-яких правовстановлюючих документів на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ні у ОСОБА_14 , ні у ОСОБА_13 не було.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння адміністративними будівлями та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими особами, 07.05.2014, точний час встановити не представилось можливим, використовуючи раніше підготовлені останніми завідомо підроблені документи, а саме: позовну заяву від імені ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_13 заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень; та документи, у якості додатку до позову договір займу від 01.10.2013, відповідно до якого, ОСОБА_14 передає ОСОБА_13 у власність 20 000 (двадцять тисяч) гривень на невизначений строк, а ОСОБА_13 зобов`язується повернути вказані кошти на першу вимогу; лист-претензію від 01.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_15 звернувся до ОСОБА_13 з вимогою у строк до 01.03.2014 повернути грошові кошти; направили усі завідомо підроблені документи до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27.

На підставі наданих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими особами завідомо підроблених документів суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, 12.05.2014 за вказаною завідомо підробленою позовною заявою із додатками відкрито провадження у справі № 495/3285/14-ц, про що винесено відповідну ухвалу.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном ОСОБА_13 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, з метою незаконного отримання права власності на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , 01.09.2014, точний час встановити не представилось можливим, до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27, направлено заяви про визнання завідомо підробленої мирової угоди від 29.08.2014, за умовами якої ОСОБА_14 передає у власність ОСОБА_13 , вищезазначену адміністративну будівлю, а ОСОБА_16 відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 № 495/3285/14-ц завідомо підроблену мирову угоду затверджено, за ОСОБА_13 визнано право власності на вищевказану адміністративну будівлю, провадження у справі закрито.

При цьому, будь-які документи, які б підтверджували право власності на вищевказану адміністративну будівлю та земельну ділянку сторонами у цивільній справі № 495/3285/14-ц до суду не надано.

18.09.2014 ОСОБА_13 , умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, звернувся із заявою до державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області з метою державної реєстрації майна, на яке незаконно отримав право власності. Цього ж дня державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі заяви ОСОБА_13 та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 № 495/3285/14-ц, яка постановлена на підставі завідомо підроблених документів, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час досудового розслідування встановлено, що адміністративна будівлі літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 є частиною єдиного майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та є державною власністю відповідно до наказу Фонду Державного майна України № 2176 від 18.10.2004.

Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості вказаної адміністративної будівлі від 22.02.2018 її вартість на момент набуття права власності ОСОБА_13 становила 277 175 (двісті сімдесят сім тисяч сто сімдесят п`ять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, шляхом обману, створенням та надання завідомо підроблених документів заволоділи правом на державне майно вартістю 277 175 (двісті сімдесят сім тисяч сто сімдесят п`ять) гривень, що у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Також, з метою прикриття своєї злочинної діяльності та створення умов, при яких у подальшому незаконно набуте майно отримає статус добросовісно набутого, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, 01.10.2014, використовуючи паспорт ОСОБА_17 , усвідомлюючи те, що здійснювати заявлену у статуті фінансово-господарську діяльність указане підприємство не буде, зареєстрували від імені ОСОБА_17 приватне підприємство «Лазурна 19» ().

Приватне підприємство «Лазурна 19» () створено ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими особами, з метою прикриття незаконної діяльності, а саме оформлення на вказане підприємство адміністративної будівлі літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6914 га, кадастровий номер :02:019:0157 та використання вказаного підприємства з метою спрощеної передачі прав власності на незаконно набуте майно, шляхом відчуження або зміни в уставних документах засновників та керівника без відповідного нотаріального посвідчення вказаних угод.

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння державним майном та земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності та створення умов, при яких незаконно набуте майно отримає статус добросовісно набутого, 13.10.2014 ОСОБА_16 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленими особами звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , з метою перереєстрації майна набутого ним шахрайським шляхом разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та невстановленими особами.

Цього ж дня, 13.10.2014, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 посвідчено 2 договори дарування за якими ОСОБА_16 безоплатно передано у власність ПП «Лазурна 19» () по адміністративного будинку (адміністративної будівлі) літ. «А» загальною площею 154,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані договори зареєстровано у реєстрі за № 1950 та № 1952.

Також, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 13.10.2014, проведено Державну реєстрацію права власності на вказану будівлю за приватним підприємством «Лазурна 19» () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 7308062 та 7308231).

Продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими особами, з метою подальшого викупу земельної ділянки на безконкурентних засадах (без проведення земельних торгів), 29.12.2015 звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу ОСОБА_19 з метою оформлення договору оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:019:0157).

Цього ж дня, 29.12.2015, між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області в особі секретаря ОСОБА_20 та приватного підприємства «Лазурна 19» () в особі ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреності як представник ПП «Лазурна 19» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,6914 га (кадастровий номер :02:019:0157).

Отримавши можливість безконкурентного викупу земельної ділянки ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими особами, з метою реалізації злочинного наміру та створення умов, при яких незаконно набуте майно отримає статус добросовісно набутого, 05.04.2016 зареєструвала зміни до установчих документів приватного підприємства «Лазурна 19» (), відповідно до яких отримала 100 відсотків прав на вказане приватне підприємство та стала його єдиним засновником та директором.

В подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, 08.06.2017 надала приватному нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_19 завідомо підроблений документ - звіт № 1196230_27052016_05-23-1 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,6914 га, яка перебуває у оренді у ПП «Лазурна 19» (код ), виконаний невстановленими особами від імені ТОВ «Регіональний центр оцінки» 27.05.2016. Відповідно до вказаного звіту вартість вказаної земельної ділянки складає 2 788 078, 00 гривень.
Окрім цього, продовжуючи свої умисні незаконні дії, направлені на заволодіння земельною ділянкою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, 08.06.2017, як керівник приватного підприємства «Готельний комплекс «Курорт Еліт» () (колишнє ПП «Лазурна 19») із Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради в особі тимчасово виконуючої обов`язки голови секретаря ОСОБА_21 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,6914 га (кадастровий номер :02:019:0157). Ціна договору склала 2 788 071 (два мільйони сімсот вісімдесят вісім тисяч сімдесят одна) гривень. Вказану ціну затверджено рішенням Затоківської селищної ради № 357 від 02.06.2017 на підставі висновку експерта ТОВ «Регіональний центр оцінки» від 27.05.2016.

Також приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_19 08.06.2017 на підставі заяв ОСОБА_7 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за приватним підприємством «Готельний комплекс «Курорт Еліт» (колишнє ПП «Лазурна 19») у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 20819718).

Відповідно до висновку експертів судової оціночно-земельної експертизи, призначеної за матеріалами кримінального провадження від 12.11.2018 № 18-4543, ринкова вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6914 га, кадастровий номер :02:019:0157, станом на 27.05.2016 складала 12 943 837 (дванадцять мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі вісімсот тридцять сім) гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, використовуючи підроблений документ, а саме: звіт № 1196230_27052016_05-23-1 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,6914, кадастровий номер :02:019:0157, виготовлений невстановленими особами від ТОВ «Регіональний центр оцінки», шахрайським шляхом заволоділа правом на земельну ділянку, чим спричинила збитки державному бюджету на загальну суму 10 155 766 (десять мільйонів сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень, що у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

21.11.2018 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.
У своєму клопотання слідчий вказав на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що підозрювана може вчинити дії, спрямовані на приховуванні речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі ухвалення стосовно неї обвинувального вироку, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою надання ними неправдивих показань чи зміни показань, а також може перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином

Позиція учасників судового розгляду.
Під час судового засідання прокурори підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали за необхідне, застосувати розмір застави понад меж вказаних кримінальному процесуальному кодексі України. У задоволенні клопотань про застосування особистої поруки, просили відмовити. Підозра достатньо та належним чином обґрунтована.

Захисник ОСОБА_9 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра не обґрунтована, права підозрюваної передбачені в ст. 193 КПК України порушені, докази на підтвердження обґрунтованості підозри є недопустимими і недостовірними.

Захисник ОСОБА_10 , заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що слідчий суддя немає права брати участь у розгляді даного клопотання, оскільки постановляв ухвали, у даному кримінальному проваджені, які в подальшому були скасовані рішеннями апеляційного суду. Просив застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки громадського об`єднання "Міжнародна антикорупційна асамблея", або адвокатського об`єднання "Юридична група України".

Підозрювана підтримала думку захисників, проти тримання під вартою заперечувала.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.
Кримінальний процесуальний кодекс України.
Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 178. Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу
1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Стаття 180. Особиста порука
1. Особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Стаття 183. Тримання під вартою
1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Стаття 193. Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу
1. Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
2. Слідчий суддя, суд, до якого прибув або доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права:
1) мати захисника;
2) знати суть та підстави підозри або обвинувачення;
3) знати підстави його затримання;
4) відмовитися давати пояснення, показання з приводу підозри або обвинувачення;
5) давати пояснення щодо будь-яких обставин його затримання та тримання під вартою;
6) досліджувати речові докази, документи, показання, на які посилається прокурор, та надавати речі, документи, показання інших осіб на спростування доводів прокурора;
7) заявляти клопотання про виклик і допит свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення питань цього розгляду.
4. За клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Стаття 194. Застосування запобіжного заходу
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
6. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України, суд першої інстанції - районний у місті суд, який має право ухвалити вирок чи постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.
У п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, зазначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноваження якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
В даному випадку, суд (слідчий суддя) який уповноважений постановити ухвалу - слідчий суддя ОСОБА_1 до провадження якого клопотання надійшло 22.11.2018 року. Однак, у зв`язку із вирішенням питання про відвід головуючому, з урахуванням великої кількості досліджених у судовому засіданні доказів, часу витраченого на належне вручення та ознайомлення із клопотанням сторони захисту, слідчий суддя вважає, що строк вказаний ст. 186 КПК України має бути поновлений.
Як встановлено під час судового засідання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, а саме за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Максимальний розмір покарання передбачений санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, що є особливо тяжким злочином.
Підозра ОСОБА_7 на даній стадії кримінального провадження підтверджується наступними доказами: копією технічного паспорту на громадський буд. "А" адм.будівля, за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 року; витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копією звіту про оцінку майна нежитлової будівлі адмін.будівлі за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією висновку про оціночну вартість нерухомого майна; копією договору дарування від 13.10.2014 року; копією заяви ОСОБА_13 від 13.10.2014 року; копією звіту про визнаення ринкової вартості адміністративної будівлі за адресою: буд. АДРЕСА_2 , копією листа Фонду державного майна Українивід 03.05.2018 року; копією наказу Фонду державного майна України від 18.10.2004 року, копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 копією договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 08.06.2017 року; копією рішення Затоківської селищної ради №357, копією акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 07.05.2017 року; копією договору оренди земельної ділянки, копією висновку експертів №18-4543 від 12.11.2018 року; висновками про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Обов`язком слідчого судді на етапі пред`явлення повідомлення про підозру, є перевірка наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила правопорушення, і такі підстави можуть переконати стороннього спостерігача у цьому. Така позиція також відповідає і позиції Європейського суду з прав людини який в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою. Варто зазначити, що законодавець передбачив оскарження обґрунтованості підозри саме до слідчого судді, однак встановив певні вимоги для такого оскарження, не раніш ніж через місяць після пред`явлення підозри. Тому на даний час, вважаю підозру обґрунтованою достатньо для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, дослідивши надані матеріали, з урахуванням кількості кримінальних правопорушень, що ставляться у підозру ОСОБА_7 , слідчий суддя, вважає обґрунтованим ризик про можливість вчинення підозрюваною іншого злочину.

Крім того, слідчий суддя погоджується із зазначеним у клопотання ризиком, про можливість вчинення підозрюваною тиску на свідків, які безпосередньо під час судового розгляду, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 93 КПК України, показання суду не надавали.

Також, слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена виключно у виді позбавлення волі, від що на даній стадії досудового розслідування може свідчити про наявність , на ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, що остання може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

В даному випадку, суспільний інтерес переважає над правом особи на особисту свободу, зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, що ставиться у підозру ОСОБА_7 застосування запобіжного заходу має забезпечити ефективне та швидке досудове розслідування задля виконання завдань кримінального процесуального кодексу зазначених у ст. 2 КПК України, та забезпечити безпеку суспільства і держави від злочинних посягань.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини зазначені в ст. 178 КПК України, тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою, а також наявність стійких соціальних зв`язків, які в свою чергу, не зменшують вище перелічених ризиків.

З урахуванням вище викладеного, приходжу до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує розмір майнової шкоди, яка ставиться у підозру ОСОБА_7 , її відповідний майновий стан, та приходить до обґрунтованого висновку, що визначення застави у розмірі вказаному в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 183, 186-187, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в ОВС СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001748 від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 5 760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 10 149 120 (десять мільйонів сто сорок дев`ять тисяч сто двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мают чь право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; справа № 522/8965/18 провадження по справі 1-кс/522/21944/18.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою у розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 55 (п`ятдесят п`ять) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 28 листопада 2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21 січня 2019 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки громадського об`єднання "Міжнародна антикорупційна асамблея", адвокатського об`єднання "Юридична група України" - відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

28.11.2018