ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/861/18 Номер провадження 11-кп/814/357/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000354, за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм-експедитором ПАТ «ЮРІЯ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у сумі 1407 грн. 36 коп.

Згідно з ухвалою суду, 24.10.2015 року, близько 17 години 50 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці 3-й Проспект від вул. Лисенка в напрямку вул.8-ма Лінія в м. Полтава, де в районі будинку № 2 по вул. 3-й Проспект в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та особливості того, що в салоні автомобіля знаходиться пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини на праве по напрямку руху узбіччя, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду (дерево).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_9 , згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 736 від 24.05.2016 року, були спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку та садно шкіри голови, тулубу, кінцівок, багаточисленних переломів кісток тазу та перелому-вивиху правого стегна, перелому кісток носу, заочеревної гематоми справа, різаної рани голови з пошкодженням апоневрозу та різано-рваних ран правого стегна, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд вказав, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, у відповідності до ч. 1 ст. 477 КПК України є приватним обвинуваченням.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор.

В апеляційній скарзі вказує, що судом неправильно зазначено підставу для звільнення від кримінальної відповідальності відмова потерпілої від обвинувачення. При цьому суд посилається на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч. 1 ст. 477 КПК України відноситься до злочинів приватного обвинувачення, однак останній до даної категорії злочинів не відноситься. Отже, судом неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у помилковому звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, оскільки розділом IX Загальної частини КК України визначено підстави звільнення від кримінальної відповідальності, серед яких відсутня відмова потерпілого від обвинувачення. Натомість, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, є підставою для закриття кримінального провадження.

Статтею 477 КПК України визначено поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених положеннями вказаної статті. Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 477 КПК України до таких кримінальних правопорушень віднесено, зокрема, ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, без обтяжуючих обставин), з умовою, якщо вони вчиненні чоловіком (дружиною) потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 не є чоловіком та дружиною, а тому в даному випадку кримінальне провадження в формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України виключається.

Під час судового розгляду судом були досліджені клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.06.2018 року (а.с. 21) про закриття кримінального провадження, в якій останній посилався на примирення з потерпілою ОСОБА_9 , а також заява потерпілої ОСОБА_9 від 24.06.2018 року (а.с. 22), яка просила закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України та вказувала про те, що вона з обвинуваченим ОСОБА_7 помирилася та жодних матеріальних претензій до нього не має, проте при прийнятті рішення, суд наведені клопотання та заяву фактично не врахував.

Таким чином, судом були встановлені підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, однак судом першої інстанції помилково було звільнено ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Враховуючи викладене, апеляційні вимоги прокурора є цілком обгрунтованими та підлягають задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та провадження відносно нього за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_9 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у сумі 1407 грн. 36 коп.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4