Справа № 461/4865/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/322/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Даною ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Львова, українку, громадянку України, яка навчається в Академічній гімназії при НУ «Львівська політехніка», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не суджену,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі її до досягнення повноліття під нагляд її батька ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України закрито.

Приймаючи дане рішення суд першої інстанції мотивував його тим, що неповнолітня ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Страдіваріус» торгівельного центру «Форум» за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом,7Б, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно намагалася викрасти взуття босоніжки (2825/341/040) вартістю 481,29 грн., однак свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого, обставини справи та особу ОСОБА_7 , яка раніше не суджена, щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, вчинила злочин у неповнолітньому віці, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 105 КК України ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі останньої під нагляд її батька.

Разом з тим, місцевий суд закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

Не погодившись з таким рішенням суду, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_11 не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вказана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, тобто допустив передбачене ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки задоволив клопотання захисника обвинуваченої та її законного представника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд батька. Проте, за таких обставин суд міг вирішувати питання виключно про наявність передбачених ст. 105 КК України підстав для звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання та за наявності таких ухвалити вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою за ч. 1 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, звільнивши її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії умисних злочинів середньої тяжкості, а відповідно до ст.. 97 КК України від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру може бути звільнений неповнолітній, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості.

Просить дану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу суду законною та просить залишити її без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення його апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без змін, представника потерпілого ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Однак, колегією суддів встановлено, що судове рішення у формі ухвали відносно неповнолітньої ОСОБА_7 постановлено судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому не відповідає вимогам законності.

Так, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх визначені у розділі ХV Кримінального Кодексу України.

Зокрема, за змістом ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу.

А як вбачається з матеріалів кримінального провадження неповнолітня ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке є умисним та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Тому, на переконання колегії суддів, ОСОБА_7 не могла бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК України.

І, виходячи з вимог ст. ст. 97, 105 КК України за наслідками розгляду справи стосовно ОСОБА_7 по суті, в даному кримінальному провадженні суд першої інстанції повинен був ухвалити вирок, як це передбачено ч. 1 ст. 369 КПК України, і під час вирішення питання щодо покарання розглянути можливість звільнення неповнолітнього від покарання із застосування примусових заходів виховного характеру, а отже, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке в цілому не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а також з доводами щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд в даному провадженні не дотримав спеціальний порядок застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачений положеннями ст. 497 КПК України, та порушив вимоги ст. 369 КПК України.

В той же час вказані порушення вимог як матеріального, так і процесуального закону, на переконання колегії суддів, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року, з огляду на положення ч. 1 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд справи в Галицькому районному суді м. Львова.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: