Ухвала
Іменем України
10 грудня 2018 р.

м. Київ
Справа №448/1006/16-к
Провадження № 51-10216 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Львівської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 29 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Цим же вироком засудженого ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Апеляційним судом Львівської області вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і постановлено свій вирок від 04 вересня 2018 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій захисником скарзі не міститься належного обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, а відтак, й необхідності скасування вироку апеляційного суду на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 413, 414 цього Кодексу.

Крім того, захисником не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судового рішення з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Також, зазначена захисником вимога про скасування вироку апеляційного суду і залишення без зміни вироку місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання не відповідає положенням ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Окрім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України, касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині що стосується інтересів засудженого.

З касаційної скарги та доданих до неї документів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 є захисником засудженого ОСОБА_5 .

За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про скасування вироку апеляційного суду, у тому числі і щодо ОСОБА_6 , суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Також, зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона містить суперечності, оскільки в прохальній частині захисник просить скасувати вирок апеляційного суду, а в мотивувальній частині наводить підстави для його зміни.
Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3