печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , особи у відношенні якої подано клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
25.06.2019 заступник прокурора Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 31.12.2016 року о 19:20 год. уповноваженою службовою особою окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тольятті Самарської області.
Вказана особа перебуває у міжнародному розшуку та розшукується Управлінням ФСБ Росії по Самарській області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.01.2017 у відповідності до вимог ст. 583 КПК України щодо ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_5 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
Екстрадиційною перевіркою встановлено, що в провадженні слідчого відділу управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Самарській області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ (участь на території іноземної держави в збройному формуванні, не передбачений законодавством цієї держави, з метою, що суперечать інтересам Російської Федерації).
03.12.2015 року слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Самарській області винесено постанову про розшук підозрюваного ОСОБА_5
14.04.2016 року слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Самарській області винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.
06.05.2016 року старшим оперуповноваженим з розшуку 2 напрямку Служби у місті Тольятті Управління ФСБ Росії по Самарській області ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук.
16.05.2016 року Самарським районним судом м Самари щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Інкриміноване ОСОБА_5 злочинне діяння в Російській Федерації, згідно закону України про кримінальну відповідальність відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання більше 1 року позбавлення волі.
За даними медичної частини Київського слідчого ізолятора, перешкод за станом здоров`я, які виключають можливість передачі (транспортування) ОСОБА_5 правоохоронним органам іноземної держави, не встановлено.
Згідно даних Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності на території України не притягувався.
За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_5 з питанням отримання громадянства України в установленому порядку не звертався.
Разом з цим, згідно інформації Державної міграційної служби України ОСОБА_5 17.01.2017 року звернувся із заявою про отримання статусу біженця або особи, якій необхідний додатковий захист. Наказом Головного управління ДМС України в м. Києві № 39 від 31.01.2017 року ОСОБА_5 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, якій необхідний додатковий захист. Зазначене рішення оскаржено в Державну міграційну службу України.
14.06.2017 року Державною міграційною службою України прийнято рішення №45-17, яким відхилено скаргу ОСОБА_5 на наказ Головного управління ДМС України в м. Києві №39 від 31.01.2017 року.
З 07.07.2017 року в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться адміністративна справа №826/8407/17 за адміністративним позовом ОСОБА_5 на вищевикладене рішення, розгляд якої на теперішній час триває.
Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року, 31.03.2017 року, 12.05.2017 року, 10.07.2017 року, 04.09.2017 року, 30.10.2017 року щодо ОСОБА_5 застосований екстрадиційний арешт, та визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою, останнім рішенням до 15.11.2017 року.
Оскільки граничний строк тримання під вартою не може перевищувати 12 місяців, відповідно до клопотання прокурора, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2017 року щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто до 11.01.2018 року.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2018 року, 02.03.2018 року та від 12.03.2018 року продовжено домашній арешт щодо ОСОБА_5 до 14.05.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року, змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до 14.07.2018 року.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2018 року, 12.09.2018 року, 08.11.2018 року, 02.01.2019 та від 27.02.2019 до ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України до 27.04.2019 року.
На теперішній час екстрадиційна перевірка обставин, які можуть перешкоджати видачі особи, прокуратурою Київської області не завершена.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини в господарських, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року виникла необхідність у продовженні строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 та особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, особи, щодо якої вирішується клопотання, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.
Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особа, щодо якої воно прийняте. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо протягом десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, в порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, яке надіслало запит.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу його на запит іноземної держави, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст. 177, 194, 195, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження обов`язків особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків запобіжного заходу особистого зобов`язання до 26.06.2019 або до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачі (екстрадиції) і фіктивної передачі компетентним органам Російської Федерації, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:
- з`являтись по кожній вимозі до прокурора та слідчого судді;
- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- залишити на зберіганні в прокуратурі Київської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 12 год. 00 хв. 02 травня 2019 року.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1