Справа № 339/48/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого Міжрічанської сільської ради ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженням №0000085 від 12.02.2019 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого на утриманні має 2 малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
за ч.1 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
10.02.2019 ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, побачив на землі одну колоду дерева породи «дуб», яку вирішив викрасти.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення вказаної деревини породи «дуб», ОСОБА_4 , 11.02.2019 біля 12.00 год. попросив у ОСОБА_6 саморобний мотоблок, яким разом із останнім приїхав на околицю с. Міжріччя, Болехівської міської ради, де діючи умисно, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, завантажив з допомогою ОСОБА_6 , який не був обізнаний, що ОСОБА_4 здійснює крадіжку, одну колоду дерева породи «дуб», загальною кількістю 0,6074 м3 на мотоблок, належний ОСОБА_6 та виїхав до свого місця проживання, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденою деревиною.
Однак, рухаючись дорогою в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, був зупинений працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для крадіжки 0,6074 м3 деревини породи «дуб», вартістю 1789,40 гривень, чим довів вказаний злочин до кінця.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 18 лютого 2019 року в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого Міжрічанської сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст. 468, ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали досудового розслідування і просить постановити вирок, яким затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченому покарання, узгоджене між представником потерпілого і обвинуваченим в угоді про примирення, а долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України є правильною.
Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
А для представника потерпілого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди .
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину, інкримінованого ОСОБА_4 кримінального злочину, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявка клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому ОСОБА_4 роз"яснено і є зрозумілими.
У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.1 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Суд вважає, що узгоджене обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного ( який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей), обставин, що пом`якшують покарання ( щире каяття, відшкодування шкоди), відсутності обставин, що його обтяжують, у виді штрафу в розмірі 850 грн. буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Судом перевірено, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену18 лютого 2019 року між представником потерпілого Міжрічанської сільської ради ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000085.
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 ( вісімсот пятдесят) грн .
Речові докази:
- лісопродукцію загальною кубомасою 0.6074 м3, що знаходиться на матеріально- відповідальному зберіганні в майстра лісу Долинського САЛГ ОСОБА_7 повернути Міжрічанській сільській раді, як власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехіський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення :
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1