Справа № 752/2480/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1256/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009996 від 30 жовтня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Росії, громадянина України, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України повернуто прокуророві Київської місцевої прокуратури № 1.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009996 від 30 жовтня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України повернуто прокуророві Київської місцевої прокуратури № 1. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при формулюванні обвинувачення взагалі не знайшло свого відображення, які ж саме тілесні ушкодження отримав потерпілий, враховуючи обставини того, що експертне дослідження проводилося з цього приводу, оскільки про це зазначено в обвинуваченні та реєстрі матеріалів досудового розслідування. Слідчий лише спромігся відмітити, що після численних ударів, потерпілий втратив свідомість, що по суті теж може свідчити про інші насильницькі дії, які не привели до вищевказаних наслідків, і можуть охоплюватися диспозицією статті 187 КК України, однак, як вважає суд, є незрозумілим, від яких саме ушкоджень чи інших насильницьких дій мало місце втрата свідомості, чи це від інших чинників (страх, переляк, падіння, стан здоров`я, тощо).
Відсутність вищезазначеної конкретизації обвинувачення, позбавляє суд, при формулюванні обвинувачення, якщо воно буде доведено, самостійно описувати тілесні ушкодження, в разі їх наявності, та настання, в зв`язку з цим, наслідків у виді втрати свідомості, оскільки це може погіршувати становище осіб.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що у обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_9 раніше судимий, зокрема в 2007 році за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки, що не узгоджується з вимогами ст. 89 КК України, де визначено категорію осіб, які визнаються такими, що не мають судимості.
Також, на користь необхідності повернення обвинувального акта, на думку суду першої інстанції свідчать ті обставини, що обвинувальний акт, яким завершується досудове розслідування, складено і затверджено 31 січня 2019 року, однак, як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, після складання обвинувального акта слідчий 01лютого 2019 року роз`яснював права на захист підозрюваним, надавав доступ до матеріалів, що по суті повинно передувати складанню обвинувального акта. Крім того, в реєстрі взагалі зазначено що обвинувальний акт складено 01лютого 2019 року, тому не зрозуміло, який обвинувальний акт направлений до суду.
В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасувати та обвинувальний акт повернути до Голосіївського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт складений слідчим у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
На думку апелянта, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 314 КПК України, на стадії попереднього судового засідання вийшов за межі своїх повноважень та почав розглядати кримінальне провадження по суті.
При цьому, прокурор вказала, що необхідно розмежовувати поняття «складання обвинувального акту», «затвердження обвинувального акту» та «вручення обвинувального акту сторонам кримінального провадження». Строк, який має пройти з моменту складання, затвердження обвинувального акту та його вручення сторонам кримінального процесу законодавцем не визначений. Тому, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, слідчий 31 січня 2019 року склав обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та затвердив його у процесуального керівника. У подальшому, слідчий 01 лютого 2019 року повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування, роз`яснив права останнім на захист та надав доступ до матеріалів досудового розслідування. Після виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчий 01 лютого 2019 року вручив копії обвинувального акту підозрюваним, про що отримав їх розписки.
Враховуючи викладене, посилання суду на такі обставини, як на підставу повернення обвинувального акту є незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству.
Крім того, прокурор вказала, що зазначення дати затвердження обвинувального акту у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як 01 лютого 2019 року є технічною помилкою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Перевіркою матеріалів обвинувального акта встановлено порушення органами досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність поверненняобвинувального акта прокуроровіз цих підстав є обґрунтованим.

Так, згідно обвинувального акта вбачається, що при формулюванні обвинувачення взагалі не встановлено, які ж саме тілесні ушкодження отримав потерпілий ОСОБА_10 , враховуючи те, що експерте дослідження в даному кримінальному провадженні проводилось. На переконання апеляційного суду, відсутність конкретизації обвинувачення, позбавляє суд, при формулюванні обвинувачення, якщо воно буде доведеним, самостійно описувати тілесні ушкодження, в разі їх наявності.
Таким чином, виходячи з того, що обвинувальний акт не містить конкретизації пред`явленого обвинувачення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про порушення прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009996 від 30 жовтня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України повернуто прокуророві Київської місцевої прокуратури № 1 без зміни.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________