Справа № 346/5610/18
Провадження № 1-кс/346/124/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про оголошення в розшук та зупинення досудового розслідування,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою в обґрунтування якої вказує, що постановою слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 29.10.2018 року оголошено розшук ОСОБА_4 та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001028.
Вважає дану постанову незаконною виходячи з наступного. Так, з телефонної розмови із слідчою ОСОБА_5 йому стало відомо, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні є підозрюваним, його оголошено у розшук, а досудове розслідування зупинено. Однак, органом досудового розслідування не вжито заходів щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та викликів до слідчого у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України порядок для вручення повідомлень, а отже ОСОБА_4 не є таким, що набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні та не може вважатися таким, що був належно повідомлений про виклики до слідчого та вручення йому підозри.
Так, слідчим не перевірено місцезнаходження ОСОБА_4 , не встановлено обставини щодо його перебування за межами України. Повістки про виклики та повідомлення про підозру направлялися ОСОБА_4 на адресу за якою останній не проживає, та яких відповідно не отримував і вони повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання». При вивченні штрихкоду поштового відправлення слідчий направляла повістку про виклик 24 вересня 2018 року, конверт повернувся о 23 год. 29 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року слідчий повторно відправила поштове відправлення, яке повернулося 20.11.2018 року.
Таким чином станом на 17-18.10.2018 року ОСОБА_4 не знав та не міг знати про направлення йому повідомлення про підозру.
Більше того, ОСОБА_4 направляв листа в якому вказував на яку саме адресу направляти кореспонденцію та де він проживає.
Виходячи з положень чинного законодавства для оголошення особи у розшук вона повинна активно переховуватися від слідчого, однак ОСОБА_4 повідомив слідчому адресу його проживання. Направлення поштою особі повідомлення про підозру, без належних доказів про отримання такого поштового повідомлення не можна вважати належним повідомленням особи.
Просить витребувати матеріали кримінального провадження № 0001028 від 29.10.2018 року, а також скасувати постанову слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування від 29.10.2018 року (виділених з матеріалів кримінального провадження № 0000450 від 10.05.2018 року).
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги в його відсутності за матеріалами справи з врахуванням матеріалів кримінального провадження.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про дату та час розгляду скарги, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити, з таких мотивів.
Судом встановлено, що 29 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні №0001028 від 29.10.2018 року слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.
Згідно ст. 42 ч.1,3 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Підозрюваний має визначені процесуальні права, зокрема: бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.
У відповідності до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Згідно з нормами ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
Згідно ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У цьому випадку випадку до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
Відповідно до ст. 278 ч.1 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 280 ч.1 п.2, ч.2, ч.4 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Згідно ст. 281 ч.1,2 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В матеріалах крмінального провадження наявна довідка з АРМОР згідно якої адреса ОСОБА_4 вказана - АДРЕСА_1 . Згідно даних наявної копії особової картки адреса останнього - АДРЕСА_2 .
Наявні повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого на 20 та 22.09.2018р. датовані одним числом - 19.09.2018р., тобто не могли бути завчасно вручені у розумінні ст. 135 КПК України. Копії рапортів працівників поліції щодо невручення даних повісток не містять дати їх складення та дати вчинення дій щодо їх вручення. Рапорт працівника поліції від 19.09.2018р. в якому зазначено про те, що ОСОБА_4 на телефонні дзвінки не відповідає із вказанням номеру телефону " НОМЕР_1 "суд не вважає належним доказом ухилення останнього від слідства.
Направлена слідчим повістка ОСОБА_4 на адресу - АДРЕСА_3 від 24.09.2018р. про виклик на 28.09.2018р. повернулась із відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання 29.10.2018р., а повідомлення про підозру від 18.10.2018р. повернулось із відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання лише 20.11.2018р. Саме повідомлення про підозру датоване 17.10.2018р.
Таким чином, на час ухвалення оскаржуваної постанови від 29.10.2018р. ОСОБА_4 фактично не було вручено повідомлення про підозру і документальне підтвердження про це слідчий отримав лише 20.11.2018р.
Крім того, в матеріалах справи наявний лист лист ОСОБА_4 датований 26.10.2018р. яким він повідомив органи досудового розслідування адресу для листування та вказав номер засобів зв`язку (мобільного телефона) відмінного від вищезазначеного.
Згідно долученої захисником довідки про склад сім`ї ОСББ "Світанок 26" ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 не проживає більше 3-ьох років.
Також, слідчий не вживав заходів щодо застосування грошового стягнення чи примусового приводу, не перевірив чи виїжджав ОСОБА_4 закордон, не опитав членів сім`ї останнього щодо його місця перебування, не зібрав достатніх характеризуючих даних, не провів інші необхідні слідчі дії.
Верховний Суд України у своїй Постанові від 19.03.2015р. (справа №5-1кс15) зазначив, що при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка скоїла злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.
Таким чином, суд вважає, що висновки органу досудового розслідування про переховування ОСОБА_4 є належно не перевіреними і передчасними .
Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги наявні докази в їх сукупності слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Суд, вважає,що скаржник не порушив строків звернення до суду, оскільки його посилання на те, що він ознайомився з текстом оскаржуваної постанови лише 09.01.2019р. не спростоване в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 280, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.
Постанову слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.10.2018 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук - скасувати.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1