СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5544/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення та дії органів досудового розслідування та прокурора під час досудового розслідуваняв частині повідомлення про підозру,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2018 адвокат звернувся до суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004039 від 15.04.2016 та зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування вчинити дії щодо скасування з ЄРДР відомостей про повідомлення підозри ОСОБА_3 .

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147 - VIII частина перша статті 303 КПК 2012 року була доповнена пунктом 10, а отже, згаданий пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

Отже, з підстав вказаних у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях) по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

Як вбачається зі скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №0004039 в межах якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру, яка ним оскаржується, внесено 15.04.2016.

А тому дія положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка набрала чинності 16.03.2018, не має зворотної дії у часі та у даному випадку застосуванню не підлягає.

На час внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному проваджені №0004039 в межах якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру, діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 767-VII від 23.02.2014.

У вказаній редакції кримінального процесуального законодавства, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, не передбачалось можливості оскарження повідомлення про підозру.

А тому, у даному випадку підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 304 КПК України, згідно яких слідчий суддя має відмовити у відкритті провадження, у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за даною скаргою.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 5, 26, 303, 304 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, -

ПОСТАНОВИВ:

у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення та дії органів досудового розслідування та прокурора під час досудового розслідуваняв частині повідомлення про підозрувідмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення особою, яка її оскаржує, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1