БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1578/18
У Х В А Л А
"20" грудня 2018 р. м.Борзна
Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , який є користувачем автомобіля, на який накладено арешт в межах кримінального провадження №0000346 від 26.06.2018 року,

встановив :
14.12.2018 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області звернувся представник громадянина ОСОБА_5 , який є користувачем автомобіля, на який накладено арешт в межах кримінального провадження №0000346 від 26.06.2018 року за ознаками ст.185 ч.3 КК України, з клопотанням, в якому просить слідчого суддю винести ухвалу про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, 1999 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 .

Скарга обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 р.в., сріблястого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що належить громадянці ОСОБА_6 , яка мешкає у м.Люблін, але користувачем якого є ОСОБА_5 згідно із записом до технічного паспорту за № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучено слідчим ОСОБА_3 .

Однак, за результатами дослідження наданих адвокату матеріалів, пов`язаних з вилученням автомобіля, та долучених до кримінального провадження, вбачається, що відносно майна ОСОБА_5 , на яке було накладено арешт, не існує належно підтверджених підстав вважати, що арештований автомобіль є доказом вчинення ОСОБА_5 злочину, у чому він лише зі слів слідчого підозрюється, але автомобіль може бути конфіскованим лише після винесення згідно з вимогами законодавства процесуального рішення про встановлення статусу ОСОБА_5 або підозрюваного, або обвинуваченого(засудженого, третьої особи), а також з певною метою - конфіскації для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

Ним з`ясовано, що, починаючи з червня 2018 року, відносно особи ОСОБА_5 органом досудового розслідування не повідомлялось останньому про підозру, про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

ОСОБА_5 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діяннями як особа зі статусом підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів того, що існує потреба у зберіганні під арештом автомобіля, що ним користувався ОСОБА_5 , виходячи з того, що з моменту арешту майна (автомобіля) пройшло 6 місяців, підозра нікому не пред`явлена, досудове слідство на даний час триває, майно ОСОБА_5 , на яке накладено арешт, не не піддано будь-якому експертному дослідженню, тощо.

Вилучений у ОСОБА_5 півроку назад автомобіль, що відбулось з порушенням його законних прав бути присутнім в судовому засіданні під час розгляду цього питання слідчим суддею, зберігається на штрафмайданчику Борзнянського відділення Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області в неналежних умовах і є незахищеним від зовнішнього атмосферного впливу, що загрожує корозією усіх частин автомобіля, а також псуванню гуми, двигуна та іншого, тобто постійно погіршується його не лише зовнішній вигляд, а й технічний стан.

За час вилучення майна ОСОБА_5 відчуває надмірні обтяження таким вилученням, перебуває у стані невпевненості подальшої долі придбаного ним за недешево автомобіля, не може прогнозувати свою діяльність, пов`язану із здійсненням набутого права користувача.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, враховуючи сукупність вказаних обставин, є очевидним, що відсутня потреба в перебуванні автомобіля під арештом, і цей арешт підлягає скасуванню з огляду на ст.170 ч.ч.1, 2 КПК України.

Адвокат підтримав клопотання й просив його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_5 , доверітель адвоката, пояснив, що автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, 1999 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , він купив у невідомого йому хлопця шляхом обміну грошей на автомобіль та технічний паспорт. Автомобіль придбавався з метою вирішення проблеми здійснення поїздок на роботу з м.Бахмач до м.Мена, де він працевлаштувався і робочий час є змінним, тому поїздки громадським транспортом не задовольняють умовам роботи з причини невідповідності графіків перевезень.

Під час спілкування зі слідчим ОСОБА_3 остання, з`ясовуючи обставини його участі у подіях, що пов`язані з підозрою інших осіб у незаконному заволодінні чужим майном, він пояснював, що на прохання своїх знайомих погодився надати їм можливість пересуватись за допомогою наявного у нього автомобіля марки «Audi». Коли він у нічний час з 25 на 26.06.2018 року очікував всередині автомобіля своїх знайомих у с.Тростянка біля господарства по вул. Л.Українки, до автомобіля під`їхали співробітники поліції, які, побачивши його знайомих хлопців, попросили останніх завантажити якісь мішки в автомобіль, і потім прослідували до відділення поліції в м.Борзна. Тобто, автомобіль набув статусу знаряддя злочину за вимогою співробітників поліції.

Технічний паспорт на автомобіль він передав ОСОБА_3 . Про інші процесуальні події, включаючи прийняття слідчим суддею рішення про накладення арешту на вказаний автомобіль, йому ніхто не повідомляв.

Побоюючись за автомобіль, вирішив звернутись за допомогою до адвоката ОСОБА_4 , і тому повністю підтримує дане клопотання про зняття арешту на автомобіль, що був придбаний ним та перебував на законних підставах в його користуванні.

Слідчий ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду від 27.06.2018 року.

Заперечення обґрунтовані тим, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні і має ознаки знаряддя злочину.

Також зазначила, що не вважає ОСОБА_5 належним володільцем вказаного автомобіля, посилаючись на відповіді митниць України, що отримані за її запитом.

Не погодилась з доводами ОСОБА_5 про те, що ним були передані їй документи на автомобіль, джерело походження копії технічного паспорту в матеріалах провадження пригадати не змогла.

На зауваження адвоката щодо великої тривалості досудового слідства та невизначеності процесуального статусу ОСОБА_5 належних пояснень причин цього не надала. Водночас, лише за формальними ознаками запевнила, що потерпілий у даному провадженні був визначений належним чином, не зважаючи на доводи адвоката про те, що за даними, наданими останньому сільською радою, власники будинковолодіння не визначені, оскільки мешканці будинку померли.

Заслухавши доводи представника власника арештованого майна (автомобіля) на обґрунтування клопотання про зняття арешту та його довірителя, з`ясувавши думку слідчого, перевіривши доводи сторін письмовими матеріалами, наданими слідчим та представником довірителя, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів про скасування арешту на автомобіль.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 р.в., сріблястого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що належить громадянці ОСОБА_6 , яка мешкає у м.Люблін, але користувачем якого є ОСОБА_5 згідно із записом до технічного паспорту за № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучено слідчим ОСОБА_3 .

З урахуванням змісту пояснень учасників події, що відбулась у нічний час з 25 на 26.06.2018 року, коли ОСОБА_5 очікував всередині автомобіля своїх знайомих у с.Тростянка біля господарства по вул. Л.Українки, знайшли підтвердження доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що не існує належно підтверджених підстав вважати, що арештований автомобіль є доказом вчинення ОСОБА_5 злочину, у чому він лише зі слів слідчого підозрюється, а також, виходячи з того, що автомобіль може бути конфіскованим лише після винесення згідно з вимогами законодавства процесуального рішення про встановлення статусу ОСОБА_5 або підозрюваного, або обвинуваченого(засудженого, третьої особи), або з метою конфіскації для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

Починаючи з червня 2018 року, відносно особи ОСОБА_5 органом досудового розслідування не повідомлялось останньому про підозру, про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

ОСОБА_5 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діяннями як особа зі статусом підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів того, що існує потреба у зберіганні під арештом автомобіля, що ним користувався ОСОБА_5 , виходячи з того, що з моменту арешту майна (автомобіля) пройшло 6 місяців, підозра нікому не пред`явлена, досудове слідство на даний час триває, майно ОСОБА_5 , на яке накладено арешт, не піддано будь-якому експертному дослідженню.

Вилучення у ОСОБА_5 у червні 2018 року автомобіля та його арешт відбулись з істотними порушеннями його законних прав, оскільки не було забезпечено слідчим належне інформування про час і місце розгляду клопотання слідчим суддею про накладення арешту на автомобіль.

Автомобіль зберігається на штрафмайданчику Борзнянського відділення Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області в неналежних умовах і є незахищеним від зовнішнього атмосферного впливу, що загрожує корозією усіх частин автомобіля, а також псуванню гуми, двигуна та іншого, тобто постійно погіршується його не лише зовнішній вигляд, а й технічний стан.

Завданням арешту майна у розумінні положень частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий ОСОБА_3 , яка внесла клопотання на розгляд слідчого судді про арешт майна, а також потім і суд, який повірив доводам слідчого про відсутність відомостей про місцезнаходження користувача автомобіля, що потягло за собою його відсторонення від участі в судовому процесі, не дотримали. Тому накладення арешту відбулось без належного об`єктивного з`ясування важливих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 Кримінально процесуального кодексу України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 51-1053 км18 від 08.02.2018 року із клопотанням про скасування незаконного арешту, крім підозрюваного чи обвинуваченого, може звернутися будь-який власник такого майна. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Водночас, виходячи із системного аналізу статей 170, 173, 174 КПК України в редакції Закону від 10 листопада 2015 року та видів адвокатської діяльності, визначених у ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат, надаючи правову допомогу клієнту, фактично здійснює захист прав і законних інтересів третьої особи, на майно якої накладено арешт.

Як вбачається з вказаної вище ухвали, майно було вилучено у ОСОБА_5 , а отже його права щодо вільного володіння майном були обмежені органом досудового розслідування.

Такі обмеження зберігаються і на даний час, оскільки вилучене під час огляду майно ОСОБА_5 не повернуте, що свідчить про порушення права останнього на користування та володіння наявним у нього майном, яке гарантується Конституцією України, Європейською конвенцією з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-174 КПК України, суд, -

ухвалив :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , заявленого в інтересах його довірителя ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна останнього (автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, 1999 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 ) - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Борзнянського районного суду від 27.06.2018 року на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 р.в., сріблястого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , що належить громадянці ОСОБА_7 , і володільцем та законним користувачем якого є ОСОБА_5 , зазначений у технічному паспорті за № 3177631.

Зобов`язати слідчого Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 повернути громадянину ОСОБА_5 вилучений у нього автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, 1999 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , користувачем якого він являється згідно з даними технічного паспорту за № НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1