У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1394/19

№ 1-кс/183/588/19

08 березня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 01 березня 2019 р. приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 , перебував с. Ягідне Новомосковського району Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 березня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом ривка, відчинив вхідні двері, та таким чином проник до будинку. Опинившись в приміщенні будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , діючи умисно, спричинив останній тілесні ушкодження, та шляхом удушення своєю рукою позбавив життя ОСОБА_7 .
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри у інкримінованих ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що не заперечує, щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що пов`язаний з думкою підзахисного, тому підтримую його думку.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

06 березня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого умисного злочину, за заподіяло смерть людині похилого віку, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Також після вчинення злочину, ОСОБА_4 став переховуватися від органів досудового розслідування, що підтверджується зібраними матеріалами, зокрема останній з 07.03.2019 р. перебував у офіційному розшуку за вказаним кримінальним провадженням, постійного місця мешкання не має. Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинивши особливо тяжкий умисний злочин та маючи можливість вільного пересування, переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, продовжує вчиняти інші тяжкі злочини. Зокрема, є підстави вважати, що він міг вчинити вбивство 07.03.2019 р. та розбійний напад 14.02.2019 р. на території м. Дніпро, який обслуговує Самарський відділ поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_4 матиме можливість та продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинені злочини до десяти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 06 травня 2019 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1