У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2177/16-к
Провадження №1-кп/348/51/19

17 травня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

його захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження № 0000158 від 09.03.2016 року та кримінальне провадження №0000168 від 12.03.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, на утриманні немає нікого, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000158 від 09.03.2016 року, вчинив самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, в результаті чого була заподіяна значна шкода інтересам власника.
Крім того, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000168 від 12.03.2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_7 вирішив демонтувати підсобне приміщення (підвал), яке є власністю ОСОБА_6 , та знаходиться по АДРЕСА_2 , на межі церкви та господарства ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір 08.03.2016 року близько 10год. 00 хв., ОСОБА_7 , самовільно, всупереч встановленому законом порядку, без узгодження з будь-якими державними установами, знаючи, що власником даного підсобного приміщення (підвалу) є ОСОБА_6 , свідомо розуміючи, що останній проти будь-яких дій відносно свого майна, без оформлення відповідної документації, усно домовившись із невстановленою слідством особою про демонтаж та продаж вказаної будівлі за грошові кошти в сумі 2000 грн., вирішив демонтувати підсобне приміщення (підвал).

Того ж дня, приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 в с.Цуцилів по вул.Братів Бойчуків, 72А, за допомогою автомобілів марки «ЗІЛ-133» та «Камаз», під керуванням невстановлених досудовим розслідуванням осіб, реєстраційні номери автомобілів марки «ЗІЛ-133» та «Камаз» досудовим розслідуванням також не встановлено, демонтував підсобне приміщення (підвал).

В подальшому ОСОБА_7 продав будівельні матеріали, які одержані внаслідок руйнування підсобного приміщення (підвалу), що належало на праві приватної власності ОСОБА_6 . Вирученими від продажу коштами розпорядився на власний розсуд.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта № 281016 від 28.10.2016 року становить 64584,00 грн.

Крім того, 12.03.2016 близько 11.00 год. ОСОБА_6 спільно із своїм сином ОСОБА_9 приїхали до будинку АДРЕСА_2 для огляду прилеглої території та виконання господарських робіт.

Того ж дня, 12.03.2016 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , побачив як до території під`їжджає трактор за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , з яким у нього існують неприязні відносини, через конфліктні ситуації щодо використання земельної ділянки. У свою чергу ОСОБА_6 ставши на межі своєї земельної ділянки заборонив останньому на неї заїжджати, що викликало виникнення нової конфліктної ситуації на побутовому грунті, яка супроводжувалась сваркою між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

В ході сварки ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я ОСОБА_6 , схопив останнього за праву руку, яку викрутив за спину внаслідок чого потерпілий відчув фізичну біль.

Продовжуючи свої умисні дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_6 - ОСОБА_7 умисно наніс потерпілому серію ударів кулаком руки в область потиличної ділянки голови, після чого пішов з місця вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця потиличної ділянки, які у відповідності до висновку експерта №80 від 28.03.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року, кримінальне провадження № 0000168 від 12.03.2016 року щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та кримінальне провадження №0000158 від 09.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України об`єднано в одне провадження, присвоївши кримінальному провадженню загальний номер № 348/2177/16-к, провадження 1-кп/348/98/18.

В судовому засіданні 16.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання, про що подав письмову заяву, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Прокурор ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, покладається на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши що на даний час дійсно є підстави, передбачені КПК України для закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважає, що слід продовжити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який за вчинення злочинів щодо нього та його майна має бути покараний.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.125 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Частиною 2 п.1 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, кримінальні правопорушення, зокрема передбачене ст.356 КК України - вчинив 08.03.2016 року, а за ч.2 ст.125 КК України 12.03.2016 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочини не зупинявся та не переривався.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчився.

В зв`язку з цим суд вважає клопотання обвинуваченого обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стосовно заявлених потерпілим ОСОБА_6 цивільних позовів суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілим ОСОБА_6 цивільні позови, зокрема про стягнення з ОСОБА_7 64584 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 4200 витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.356 КК України, а також стягнення з ОСОБА_7 1701 грн. 51 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позовів в порядку цивільного судочинства.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, питання щодо яких суд має вирішувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст.284, 285-286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.356, ч.2 ст.125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000158 від 09.03.2016 року та кримінальне провадження №0000168 від 12.03.2016 року відносно ОСОБА_7 про обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.125 КК України закрити.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема про стягнення з ОСОБА_7 64584 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 4200 витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.356 КК України, а також стягнення з ОСОБА_7 1701 грн. 51 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1