ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/2054/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/319/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.246 КК України
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2018р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.246 КК України повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення районний суд послався на невідповідність обвинувального акту приписам ст.291 КПК України, а саме: п.3 ч.2 ст.291 КПК України тобто судом апеляційної інстанції встановлено, що Бунаківська міська рада не є потерпілою особою, від дій обвинуваченого, вказана територія до складу Лозівського або якогось іншого лісництва не входить і до лісового фонду України не належить, а тому даний припис цього пункту було порушено, крім того, в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, прокурором невірно визначено кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що вважає висновки суду необґрунтованими, а посилання недоречними оскільки на цій стадії суд передчасно став аналізувати фактичні обставини.

У письмових запереченнях захисник спростовує апеляційні доводи прокурора та просить ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію сторони захисту, які вважали, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

У відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Як вбачається зі змісту ухвали (т.2 а.с.24-25), суд першої інстанції вказав, що Бунаківська міська рада не є потерпілою посилаючись на рішення апеляційної інстанції.

Однак, як випливає з ухвали апеляційного суду (т.1 а.с.245) таке твердження суду першої інстанції не є однозначним з огляду нате, що з цього приводу в ухвалі зазначено, що показання обвинуваченого належним чином не перевірені ані органом досудового слідства, ані судом, відповідна оцінка цим показанням не дана. Звідси враховуючи попередні пояснення представника потерпілого апеляційний суд констатував, що потерпілий від дій, нібито вчинених обвинуваченим, не встановлений.

Таким чином, колегія суддів, виходячи з вищенаведеного вважає встановленим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а це свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження тобто підстави передбаченої п.2 ч.1 ст.409 КПК України для скасування рішення суду.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення п.3 ч.2 ст.291 КПК України не відповідає дійсності.

Поряд з цим, на думку апеляційної інстанції, суд вдався до аналізу деталізації обставин вчинення злочинів, що не передбачено на цій стадії процесу. З приводу решти недоліків, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції як порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України то колегія суддів вважає їх такими, що не перешкоджають призначенню судового розгляду оскільки відповідно до ст.338 КПК України прокурор має можливість змінити обвинувачення в суді у будь-який бік.

Отже, колегія суддів вважає зазначені у рішенні суду недоліки такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки вони суперечать ч.4 ст.22, п.п.13-15 ч.2 ст.36, ч.1 ст.291 КПК України, згідно яких звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді покладається на прокурора, який відноситься до сторони обвинувачення.

Відповідно до ч.6 тієї ж норми суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.2 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2018р. відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді