Справа № 165/2962/17 Провадження №11-кп/802/238/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №001520 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 04.12.2018 щодо нього,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійною технічною освітою, неодружений, не працює, раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 10017 (десять тисяч сімнадцять) грн. 72 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 11517 (одинадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 72 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 1409 (одну тисячу чотириста дев`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 04 червня 2017 року, близько 08 години у м. Нововолинську, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, та метою спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки "Asus R51 5MA-SX799B", вартістю 4148,02 грн, та ноутбук марки "Lenovo IdeaPad V110-15IAP", вартістю 5869,72 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 10017,72 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з тим, що не встановлені докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання. Вважає, що показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , які суд врахував при прийнятті судового рішення, не можуть доводити його винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки зазначені потерпіла і свідок є родичами між собою. Крім того, показання свідка ОСОБА_10 про те, що вона бачила як він писав її матері ОСОБА_9 в соціальній мережі "Вконтакте": "я все поверну", "давайте без заяв", є недопустимим доказом. Не враховано, що зазначена соціальна мережа Указом Президента України була заборонена в Україні, тому будь-яких повідомлень в червні 2017 року через цю мережу він не міг писати. Також суд не взяв до уваги що заява про скоєння злочину в правоохоронні органи була написана потерпілою більше ніж через 5 місяців після скоєння злочину. Це на його думку, пов`язано з тим, що потерпіла мала фінансові зобов`язання і вимагала у нього їх погасити, що він не зробив. Зазначені обставини стали причиною звернення потерпілої в правоохоронні органи з вимогою притягнути його до кримінальної відповідальності.

Із урахуванням наведеного вважає вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.

У своєму запереченні потерпіла ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього - без змін. Вважає, що вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена належними і допустимими доказами.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, просила залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що інкриміноване йому обвинувачення ґрунтується на припущеннях, є безпідставним і спростовується сукупністю наявних доказів, які були досліджені місцевим судом.

Так, винуватість ОСОБА_7 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), стверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що з травня 2016 року по червень 2017 року проживала разом із співмешканцем ОСОБА_7 у своїй квартирі. Підтвердила, що на придбання побутової техніки нею на своє ім`я було оформлено кредит. З її дозволу обвинувачений користувався її ноутбуком, однак виносити його з квартири, а тим більше відчужувати його, вона йому дозвіл не давала. На початку червня 2017 року ОСОБА_7 прийшов до неї на роботу, був розстроєний, повідомив, що залив два ноутбуки, а тому здав їх у ремонт. Приблизно через два тижні вона запитала у обвинуваченого, чому так довго триває ремонт, і тоді він їй признався, що заклав два ноутбука у ломбард, оскільки мав терміново погасити власний борг. Вона не відразу звернулась у поліцію, бо надіялась, що обвинувачений поверне їй ноутбуки, або відшкодує завданий збиток. Однак коли ОСОБА_7 почав уникати зустрічей з нею, звернулась із заявою у поліцію. Обвинувачений завдану їй шкоду не відшкодував.

Згідно з показаннями у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_11 є її матір`ю, з якою проживала у її квартирі. Зазначила, що мама взяла кредит для придбання побутової техніки Підтвердила, що ноутбук марки "Asus" був придбаний матір`ю ще під час їх спільного проживання, а ноутбук марки "Lenovo" був придбаний батьком у 2016 році сестрі ОСОБА_12 на день її народження. Їй відомо, що приблизно з літа-осені 2016 року по червень 2017 року у вищевказаній квартирі проживав співмешканець матері ОСОБА_7 . Про те, що з квартири зникло два ноутбука дізналась від матері, куди їх подів ОСОБА_7 їй не відомо. Знає, що обвинувачений після цього писав матері у соціальній мережі "В контакте": "я все поверну, давайте без заяв". Крім того приходив до матері, щоб помиритись з нею, говорив, що знає що винний.

Повідомленням Повного Товариства "Ломбард ДОНКРЕДИТ ТзОВ "Інтер-Ріелті" і компанія" з додатками стверджується, що ОСОБА_7 04 червня 2017 року заклав у ломбард ноутбук марки "Lenovo", а 05 червня 2017 року ноутбук марки "Asus".(а.п.53-54).

Відповідно до висновку експерта №695 від 30 листопада 2017 року станом на 05 червня 2017 року ринкова вартість б/у ноутбуків становить: "Asus R51 5MA-SX799B" 4148,02 грн.; марки "Lenovo IdeaPad V110-15IAP" 5869,72 грн. (а.п.58-61).

Наведеними доказами, в їх сукупності повністю спростовуються твердження апелянта про те, що він не причетний до скоєння крадіжки.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції, оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Крім того, місцевий суд, правильно не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , які не узгоджувались з вищевказами доказами, та обґрунтовано розцінив його показання про непричетність до інкримінованого кримінального правопорушення як намагання останнім уникнути відповідальності за вчинене.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Призначаючи покарання, суд у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, - обґрунтовано прийшов до переконання про призначення ОСОБА_7 мінімального за видом та розміром покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, - штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Це покарання, призначене судом ОСОБА_7 , відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, підстав для скасування вироку та закриття провадження у справі, з мотивів наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 04.12.2018 щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: