У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, постанову про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність слідчого СБУ ОСОБА_4 щодо неознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого, просив скасувати постанову від 18.10.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000093 та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Дослідивши скаргу та перевіривши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України, зокрема на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Слідчим суддею встановлено, що на адресу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Управління СБ України в Закарпатській області разом із супровідним листом №58/6/6186 надійшла постанова від 07.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0000093 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Таким чином, що заявником фактично оскаржується постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 18.10.2018 року у межах кримінального провадження №0000093 від 21.03.2018 року, яке на теперішний час закрито.
Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального законодавства вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, розглядаються слідчим суддею лише під час досудового розслідування. Після закінчення досудового розслідування зауваження на такі дії можуть подаватись під час проведення судом підготовчого провадження, але окремим предметом оскарження такі дії прокурора та слідчого вже не можуть бути.
Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що належним чином повідомлена особа, яка подала скаргу в судове засідання повторно не з`явилась та повторно надіслала клопотання про відкладення судового засідання через його хворобу, однак не надала відповідних доказів даній обставині, доводи викладені у скарзі не підтримала, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову та бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, постанову про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1