КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/336/2018 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 .

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року клопотання прокурора задоволено та ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-1 КК України, Кримінальне провадження закрите у зв`язку із дійовим каяттям.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 раніше не судима, вчинила нетяжкий злочин, не віднесений до корупційних правопорушень, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Заступник прокурора міста Києва, вважаючи ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції з вимогами розділу ІVКримінального процесуального кодексу України в іншому складі суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те що, в сукупності підстав для застосування ст. 45 КК України та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності немає.

На думку апелянта, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченою свідчить лише про те, що вона під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене та не бажає нести справедливу кримінальну відповідальність за злочин; а також, посилається на те, що не заслуговує на увагу посилання суду на активне сприяння у розкритті злочину, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що обвинуваченою були надані слідству такі докази, які викривали би її злочинну поведінку, а отримати їх іншим чином, інакше як наданням саме обвинуваченою, було не можливо. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про подання декларації підозрюваної на усунення допущених порушень Закону.

Колегія суддів заслухала доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу суду без змін; перевірила матеріали судового провадження, обговорила доводи скарги та дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368 - 369-2 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження у кримінальному провадженні № 0014604 від 07 грудня 2017 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1, тобто правопорушення, яке законом не віднесене до корупційних злочинів.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 366-1 цього Кодексу відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, оскільки згідно санкції цієї статті, за його вчинення може бути призначене покарання у виді штрафу до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до двох років, або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, тобто покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва, суд першої інстанції не мав жодних перешкод правового характеру, передбачених законом, для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 ст. 45 КК України, при вирішенні клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а тому твердження скарги про те, що до підозрюваної помилково застосована ст. 45 КК України, яка не підлягала застосуванню, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що не узгоджуються з вимогами Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_7 відсутнє щире каяття, оскільки визнання нею своєї вини свідчить лише про те, що остання, під тиском беззаперечних доказів, намагається уникнути справедливого покарання за вчинене та не бажає нести справедливу кримінальну відповідальність за злочин, який вона вчинила умисно та свідомо, не можуть бути визнані обґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до вимог закону наявність у діях особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, щирого каяття не пов`язується із будь-яким часом, в тому числі часом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або наданням лише нею доказів, які доводять її вину у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки для застосування ст. 45 КК України необхідно встановити лише те, що особа, після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину та повністю відшкодувала завдані нею збитки, якщо вони були спричинені цим злочином.

Під час розгляду клопотання прокурора у кримінальному провадженні про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, зазначені вище обставин знайшли своє підтвердження, а тому суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, обґрунтовано послався на її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які наведені в оскаржуваній ухвалі.
У зв`язку з цим, колегія суддів не погоджується с висновками, наведеними в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції незаконно застосував до підозрюваної ОСОБА_7 ст. 45 КК України за відсутності в матеріалах справи будь-яких даних, які свідчили би про наявність сукупності щирого каяття, активного сприяння злочину та усунення заподіяної шкоди.

За таких обставини, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року про звільнення підозрюваної ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким апеляційну скаргу заступника прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів Київського апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року, якою клопотання прокурора про звільнення підозрюваної ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-1 КК України у зв`язка з дійовим каяттям задоволено; ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-1 КК України; Кримінальне провадження закрите, залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ _____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4