Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000122,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2019 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхня Дуванка Сватовського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 20 год. 23 хв. 05 січня 2019 року.

Строк дії ухвали встановлений до 20 год. 23 хв. 04 лютого 2019 року.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що слідчим при звернення з клопотанням, а також прокурором при його розгляді, було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Крім того, було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також перешкоджати проведенню слідчих дій іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_9 .

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу його підзахисному, не врахував, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся у вчиненому, просив застосувати до нього домашній арешт, зазначивши, що немає наміру ухилятись від проведення слідчих дій та перешкоджати встановленню істини по справі.

Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_5 приймав участь в зоні проведення антитерористичної операції (далі - АТО) як доброволець, був нагороджений почесними відзнаками. Під час участі у бойових діях на протязі 2014-2015 років отримав поранення та проходив лікування, однак слідчий суддя цієї обставини не зазначив в ухвалі. Також, на переконання апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_5 позитивно характеризувався керівництвом підрозділу, у складі якого приймав участь у зоні АТО, нагороджений медаллю «Доброволець АТО», раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Так, 05 січня 2019 року у період з 17.00 год. до 17.30 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №17 по вул. Присадибна в м.Рівне, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_10 , у ході словесного конфлікту, який виник між ними на ґрунті особистих неприязних стосунків під час спільного розпиття спиртних напоїв, умисно наніс останньому один удар штик-ножем в область грудної клітки зліва, у результаті чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням внутрішньо-грудної артерії, перикарду діафрагми і жирової підвіски серця.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази - протокол огляду місця події від 05.01.2019 року, а також протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

06 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

При розгляді клопотання прокурором було доведено наявність ризику, у разі перебування ОСОБА_5 на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже у підозрюваного відсутні стримуючі фактори, оскільки він не одружений, немає міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює. Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, є підставою стверджувати про наявність ризику можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, на переконання колегії суддів, існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у даному кримінальному проваджені з метою зміни ними своїх показань щодо обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Водночас, колегія суддів зауважує, що сам факт участі підозрюваного в зоні АТО як добровольця, наявності у нього відзнак, а також поранень, жодним чином не зменшують встановлені ризики.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході розгляду цієї апеляційної скарги не здобуто.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою, де особа постійно чи тимчасово проживає без реєстрації, необхідна згода власника цього житла. Водночас, заявляючи вимогу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , захисником було надано договір оренди даної квартири, де орендодавцем зазначений ОСОБА_9 . Проте стороною захисту не було долучено жодних документів на підтвердження, що саме ОСОБА_9 являється власником вказаного житла.

Також, у вказаному договорі орендарем зазначений ОСОБА_5 , однак підписаний цей договір від його імені адвокатом ОСОБА_6 . Однак у судовому засіданні захисником не надано колегії суддів доказів для підтвердження його повноважень щодо укладення цивільно-правових договорів від імені підозрюваного ОСОБА_5 .

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на даний час, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3