Справа № 489/4279/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/251/19
ВИРОК
Іменем України

29 січня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку листопада 2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , який засуджений Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.02.2018, та невстановленою особою з метою незаконного заволодіння правом власності на квартиру АДРЕСА_2 , 1/2 частки якої належить ОСОБА_6 .

У подальшому, 02.11.2016 державним реєстратором Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі наданих невстановленою особою підроблених документів, а саме: договору купівлі-продажу №625 від 15.04.2002, виданого Товарною біржею "Українська біржа нерухомості", рішення Ленінського районного суду №3-2740/2003 від 26.09.2003 про визнання договору купівлі-продажу №625 від 15.04.2002 ТБ "Українська біржа нерухомості" чинним було зареєстровано за ОСОБА_9 право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 , оціночна (ринкова) вартість якої становить на 02.11.2016 складає 607360,00 грн.

Зазначеними діями спричинено матеріальні збитки ОСОБА_6 у розмірі 303680 грн., що становить вартість належних йому 50 відсотків від загальної оціночної вартості нерухомого об`єкта - квартири АДРЕСА_2 .

На початку листопада 2016 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Херсоні Херсонської області, шляхом обману, під приводом ведення комерційної діяльності, пов`язаної з купівлею-продажем нерухомого майна, вмовив свою знайому ОСОБА_11 посприяти в його діяльності, оформивши на її ім`я нібито належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 , через укладення завідомо для ОСОБА_4 фіктивного договору купівлі-продажу.

10.11.2016 ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_9 , який виступав в якості продавця квартири, звернулися до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , де, використовуючи наступні завідомо підроблені документи:

- договір купівлі-продажу №625 від 15.04.2002, виданий Товарною біржею "Українська біржа нерухомості", відповідно до якого ОСОБА_9 нібито придбав у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 ;

- рішення Ленінського районного суду №3-2740/2003 від 26.09.2003 про визнання договору купівлі-продажу №625 від 15.04.2002 Товарної біржі "Українська біржа нерухомості" чинним;

- лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР ОСОБА_13 №02.11.01.08/628/16 від 08.11.2016 на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_14 , в якому зазначені відомості про реєстрацію осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_5

розпорядились нерухомим майном, оформивши на ОСОБА_11 право власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом укладання завідомо для ОСОБА_4 фіктивного договору купівлі-продажу №1058.

У той же день 10.11.2016 ОСОБА_4 , маючи умисел на подальше розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_5 , отримав від ОСОБА_15 довіреність №1059, посвідчену приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , на право розпорядження нерухомим майном.

Надалі, 11.11.2016 ОСОБА_4 , маючи намір на розпорядження незаконно здобутим майном, звернувся до ОСОБА_7 , якому запропонував придбати вищевказану квартиру.12.11.2016 після спільного огляду стану нерухомого майна, ОСОБА_7 запропонував придбати квартиру, на що ОСОБА_4 погодився.

29.11.2016 ОСОБА_4 , маючи на меті розпорядитися незаконно набутою квартирою АДРЕСА_2 та маючи на меті отримання коштів від її реалізації, використовуючи оформлену від імені ОСОБА_16 довіреність, звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 для оформлення договору купівлі-продажу з ОСОБА_7 . Однак, ознайомившись з наданими ОСОБА_4 документами, нотаріус відмовився посвідчувати даний правочин, посилаючись на неправильне оформлення довіреності від імені ОСОБА_11 .

У той же день ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_11 , якій повідомив про те, що їй необхідно особисто з`явитись до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу, на що остання погодилась.

Так, 30.11.2016 в денний час ОСОБА_4 прибув до офісу нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_18 розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , куди також прибули ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 . Під час оформлення правочину ОСОБА_4 були надані документи, необхідні для оформлення правочину нотаріусом, зокрема, договір купівлі-продажу між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 від 10.11.2016. З метою приховання факту наявності зареєстрованої особи - ОСОБА_6 в об`єкті продажу, ОСОБА_4 використав, надавши нотаріусу, підроблений лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР ОСОБА_13 №02.11.01.08/627/16 від 28.11.2016 із недостовірними відомостями про відсутність зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , що надало можливість подальшого укладення договору купівлі-продажу №1311 від 30.11.2016 між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 з подальшою сплатою останнім за вказаним договором грошових коштів у сумі 118573 грн.

В результаті вчинення вказаних шахрайських дій із заволодінням та розпорядженням квартирою за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_4 також заволодів грошовими коштами в сумі 118573 грн., наданими ОСОБА_7 в якості сплати за купівлю квартири, якими він розпорядився на власний розсуд.

10.11.2016 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння правом власності на нерухоме майно, звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , з метою посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , між продавцем - ОСОБА_9 і покупцем - ОСОБА_11 .

Так, при оформленні нотаріусом договору купівлі-продажу №1058 від 10.11.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_9 , використав, надавши нотаріусу, завідомо підроблені документи:

- договір купівлі-продажу №625 від 15.04.2002, виданий Товарною біржею "Українська біржа нерухомості", відповідно до якого ОСОБА_9 нібито придбав у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_8 ,

- рішення Ленінського районного суду №3-2740/2003 від 26.09.2003 про визнання договору купівлі-продажу №625 від 15.04.2002 ТБ "Українська біржа нерухомості" чинним,

- лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР ОСОБА_13 №02.11.01.08/628/16 від 08.11.2016 на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_14 , в якому зазначені відомості про реєстрацію осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 .

30.11.2016 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння правом власності на нерухоме майно, звернувся до нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , з метою посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , між продавцем ОСОБА_11 та покупцем ОСОБА_7 .

Так, при оформленні нотаріусом договору купівлі-продажу №1311 від 30.11.2016 ОСОБА_4 , виступаючи від імені продавця, використав, надавши нотаріусу, завідомо підроблений документ: лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР ОСОБА_13 №02.11.01.08/627/16 від 28.11.2016 на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_14 , із недостовірними відомостями про відсутність зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому ОСОБА_4 , вчинивши неправомірні дії із заволодіння майновими правами на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , оформивши право власності на зазначене майно на ОСОБА_9 , а в подальшому вмовивши останнього передати майнові права ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу №1058 від 10.11.2016 з ОСОБА_9 , маючи умисел на вчинення правочину з вказаним майном з метою отримання неправомірної вигоди, у листопаді 2016 року розмістив оголошення про продаж квартири та шукав покупців.

Отримавши дзвінок від ОСОБА_7 , ОСОБА_4 представився володільцем квартири та запропонував ОСОБА_7 придбати її. Після огляду квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та домовились про укладення правочину про продаж майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_7 .

Так, 30.11.2016 в денний час ОСОБА_4 прибув до офісу нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , куди також прибули ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яку ОСОБА_4 вмовив передати права власності на квартиру ОСОБА_7 .

Під час оформлення правочину ОСОБА_4 були надані документи, необхідні для оформлення правочину нотаріусом, зокрема, договір купівлі-продажу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 10.11.2016. З метою приховання факту наявності зареєстрованої особи - ОСОБА_6 в об`єкті продажу, ОСОБА_4 використав, надавши нотаріусу, підроблений лист начальника Центру надання адміністративних послуг ММР ОСОБА_13 №2.11.01.08/627/16 ВІД 28.11.2016 із недостовірними відомостями про відсутність зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , після чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу №1311 від 30.11.2016. За укладення договору та продаж квартири ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 118573 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, придбавши майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: придбавши майнові права на квартиру шляхом обману через використання підроблених документів, а саме: договору купівлі-продажу №625 від 15.04.2002, виданого Товарною біржею "Українська біржа нерухомості" та рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва №3-2740/2003 від 26.09.2003 про визнання цього договору чинним та оформивши майнові права на квартиру на ОСОБА_9 , що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиняв із вказаним майном правочини, використовуючи ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вмовивши ОСОБА_9 передати майнові права на квартиру ОСОБА_11 на підставі нотаріально посвідченого договору №1058 від 10.11.2016 та в подальшому - вмовивши ОСОБА_11 передати майнові права на квартиру ОСОБА_7 на підставі договору №1311 від 30.11.2016, отримавши від останнього за вчинення правочину грошові кошти у розмірі 118573 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209 КК України визнав та пояснив, що вчинив злочини за обставин, викладених у обвинувальному акті. Покази потерпілого ОСОБА_7 підтверджує. Приблизно в жовтні-листопаді 2016 року він дізнався про квартиру на АДРЕСА_7 та виявив бажання її продати, для чого підробив документи. Проробити цю махінацію - оформити біржовий договір, запропонував ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Тоді вони оформили квартиру на ОСОБА_21 , яка видала на нього довіреність. Потім знайшлися люди, які захотіли придбати цю квартиру. Про укладення договору купівлі-продажу квартири домовився з потерпілим ОСОБА_22 . У Миколаєві нотаріуси не захотіли оформлювати цей правочин, тому вони поїхали до Херсону, де оформили цей договір за 118573 грн. Отримані гроші витратив на власні потреби.

Вина обвинуваченого підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що квартира по АДРЕСА_9 належала його матері. На момент приватизації, він проживав разом з матір`ю та володіли нею в рівних частках. Проживав в квартирі з 1968-2015 рік, і більше там не жив. Квартира стояла зачиненою. Про те, що продали квартиру, не знав;

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що у восени 2016 року він хотів придбати квартиру. Приїхали подивитися на квартиру АДРЕСА_2 , проте не зійшлися в ціні. Коли приїжджали на перегляд нерухомості, то обвинувачений відкривав її своїм ключем, при чому це бачили сусіди. Коли дізналися, що квартира продається за довіреністю, то відмовились взагалі від правочину. Проте обвинувачений сказав, що за довіреність він діє від імені своєї дружини. З останньою зустрілися в Херсоні, де та написала розписку, що отримала від них 13000 дол. і ОСОБА_23 був тому свідком. Їм видали на руки документи. Коли приїхали в м. Миколаїв, то їх зустрічали представники телебачення, які говорили, що вони незаконно заволоділи чужою квартирою. Завдану шкоду не повернули.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.190 КК України, тобто придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб; за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа; за ч.1 ст.209 КК України, тобто вчинення правочину з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ не перебуває. Перебуває на "П" обліку в ОНД з 11.03.2011 з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіатів зі шкідливими наслідками, 15.09.2017 - знятий з обліку за відсутністю відомостей, характеризується в основному позитивно.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості (ч.4 ст.358 КК України), тяжких злочинів (ч.3 ст.190 КК України, ч.1 ст.209 КК України), обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшує покарання та які істотно знижують ступінь тяжкості злочину - щире каяття, вчинення злочинів вперше, позитивну характеристику, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за злочин, передбачений ч.1 ст.209 КК України більш м`яке, ніж передбачено санкцією даної статті, а саме без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства з конфіскацією майна.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.209 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.190 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.1 ст.209 КК України - з урахуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією 1/3 частини майна, належного ОСОБА_4 на праві приватної власності.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю з конфіскацією 1/3 частини майна, належного йому на праві приватної власності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1