Справа №589/4316/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/286/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 16 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним за ст. ст. 185 ч. 1; 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання: за ст. 185 ч. 1КК України у виді арешту на строк один місяць; за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. ст. 75; 76 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку з покладанням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 22 листопада 2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 309 ч. 2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання протягом 2 років іспитового строку;

2) 10 жовтня 2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 307 ч. 2, 69; 309 ч. 2; 315 ч. 1; 317 ч. 1; 70, 71 ч. 1 КК України до 4 років та 1 місяця позбавлення волі, звільненого 21 грудня 2015 року від відбування покарання умовно достроково, не відбутий строк покарання 9 місяців 22 дні,

визнано винним за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ст. ст. 71 ч. 1; 72 ч. 1 п. 1 п. п. «а» КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано 9 місяців позбавлення волі не відбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 10 жовтня 2012 року, та остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_8 , о 12 й годині 21 серпня 2016 року, знаходячись на даху будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих викрав 1 відрізок кабелю ліфтового диспетчерського зв`язку маркуванням «ТПП 50x2», довжиною 12,2 м, вартістю 76 грн. за 1 м., загальною вартістю 927,2 грн. та 3 відрізки кабелю ліфтового диспетчерського зв`язку маркуванням «ТПП 10x2», довжиною 23,5 м, 23 м, 15 м кожний, загальною довжиною 61,5 м, вартістю 18 грн. за 1 м., загальною вартістю 1107 грн., що належать Управлінню житлово комунального господарства Шосткинської міської ради та були встановлені між ліфтовими машинними відділами під`їздів на даху будинку АДРЕСА_3 . Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв Управлінню житлово комунального господарства Шосткинської міської ради матеріального збитку на загальну суму 2034,20 грн.

Крім цього, близько 14 ї години 22 серпня 2016 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, при цьому ОСОБА_8 діючи повторно, знаходячись на даху будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, викрали 3 відрізки кабелю ліфтового диспетчерського зв`язку маркуванням «ТПП 20x2», довжиною 22,6 м, 24 м, 24 м кожний, загальною довжиною 70,6 м, вартістю 33 грн. за 1 м., загальною вартістю 2329,8 грн. та 3 відрізки кабелю ліфтового диспетчерського зв`язку маркуванням «ТПП 10x2», довжиною 23,2 м, 23 м, 21,74 м кожний, загальною довжиною 67,94 м, вартістю 18 грн. за 1 м., загальною вартістю 1222,2 грн., що належать Управлінню житлово комунального господарства Шосткинської міської ради та були встановлені між ліфтовими машинними відділами під`їздів на даху будинку АДРЕСА_3 , на загальну суму 3552 грн., однак, зрізавши вищевказані відрізки кабелю та спустившись з ними із даху будинку, тобто вчинивши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, довести злочин до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками поліції при виході із викраденим майном із 1 го під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, ставить питання про зміну ухваленого відносно нього вироку, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 КК України.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що суд призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально, не в повній мірі врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та стан його здоров`я.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ст. ст. 185 ч. 1; 15 ч. 2 185 ч. 2; 75 КК України, не оскаржується, то суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційних розгляд в межах поданої апеляційної скарги, не ставить під сумнів вказані висновки суду першої інстанції, приймаючи при цьому до уваги, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до ст. 404 КПК України.

З цих же підстав, виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав й для перегляду вироку суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікації його дій за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказані висновки суду не оспорює.

Колегія суддів, перевіряючи апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі іспитового троку, відповідно до ст. 75 КК України, знаходить такі вимоги необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Призначаючи ОСОБА_7 за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України покарання, суд першої інстанції врахував як характер так і суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини та особу ОСОБА_7 , у їх сукупності.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність призначення відносно ОСОБА_7 покарання за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України у виді арешту та у виді позбавлення волі за сукупністю вироків, на законних підставах дійшов до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі іспитового строку, виходячи з вимог ст. 75 КК України.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов, урахувавши, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, за місцем проживання даних про негативну характеристику немає, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, добровільно відшкодував шкоду в розмірі 200 грн.

У той же час судом було враховано, що ОСОБА_7 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення у період перебігу строку його умовно дострокового звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 10 жовтня 2012 року.

Врахувавши усі наведені вище обставини у їх сукупності, суд першої інстанції, дійшовши до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного, за сукупністю вироків, покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально, оскільки таке покарання суд повинен був призначити, приймаючи до уваги, що за попереднім вироком ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення умовно достроково і в період такого строку ОСОБА_7 знову вчинив кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі для такого виду покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги з приводу неврахування судом пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин та його стану здоров`я, оскільки як вбачається з матеріалів провадження вказані ,обставини були враховані судом при призначенні покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбуття покарання, на підставі ст. 75 КК Українита, відповідно не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 16 листопада 2018 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,