В И Р О К
Іменем України
19.11.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 28.03.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із початковою загальною освітою, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
В період часу з 14 години 00 хвилин до 15 години 30 хвилин 28.03.2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, зайшовши на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою, яке належить ОСОБА_10 , шляхом зриву металевих скоб вхідних дверей, на яких знаходився навісний металевий замок, проникла до зазначеного житлового будинку, звідки вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 10500 гривень, що знаходилися у паперовому конверті на верхній полиці посудної шафи даного домоволодіння. Із викраденими коштами з місця вчинення злочину зникла, чим завдала ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Ці дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватою себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що у другій половині дня 28 березня поточного року вона із своїм знайомим приїхали до с.Почапинці в м.Жмеринці з метою придбання у населення пір`я домашньої птиці. Зайшовши самостійно на подвір`я садиби потерпілої ОСОБА_10 , вона потягла за ручку вхідних дверей та несподівано відірвала металеве кріплення, яким вони були зачинені. Потім увійшла до будинку, аби погукати господарів. Виявивши відсутність вдома власників, у кімнаті заглянула всередину серванту з посудом, де на полиці побачила білий паперовий конверт, з якого виглядали грошові купюри, які вона вирішила привласнити, тому забрала їх з собою, після чого пішла з вказаного будинку. Згодом перерахувала суму викрадених нею грошей, загалом у конверті було 10500 грн. Переважну більшість вказаної суми витратила на придбання продуктів харчування та лікувальних засобів для своїх дітей. У вчиненому щиро розкаялася. Зауважила, що самостійно відшкодувала потерпілій завдану шкоду. Просила суворо її не карати, врахувати її щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей та добровільне відшкодування спричиненої шкоди, за сукупністю чого у відповідності до положень ст.69 КК України призначити покарання, що є нижчим від найнижчої межі, а саме у виді штрафу певного розміру.
Потерпіла ОСОБА_11 за її належним викликом в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши письмову заяву, за змістом якої просила судовий розгляд проводити без її участі. Одночасно вказала про відсутність власних претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_8 , оскільки їй відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду; стосовно міри покарання останній покладалась на розсуд суду (а.с.13).
В подальшому, за наслідком встановлення факту смерті потерпілої ОСОБА_11 в ході судового розгляду стороною обвинувачення та стороною захисту визначено недоцільним вирішення питання залучення близьких родичів або членів сім`ї ОСОБА_11 у якості потерпілих до участі в справі, виходячи з обставин того, що смерть останньої сталася не внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.
Обвинуваченою ОСОБА_8 в судовому засіданні заявлено, що вона правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення; її позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності її позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд виходить з того, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачена не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які із захисником не оспорюють, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявила у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_8 умисно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховує думку потерпілої особи.
Так, обвинувачена ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.36), за місцем проживання вона характеризується позитивно (а.с.35), на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебувала і не перебуває (а.с.33,34), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.37,38).
Ті обставини, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду, а також наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації філії державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області 16.07.2018 року, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_8 та середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; також визначено можливим її виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без позбавлення чи обмеження волі на певний строк або арешту (а.с.26-28).
З урахуванням сукупності наведеного, суд вважає, що з метою виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових правопорушень, слід застосувати щодо неї визначене санкцією вказаної частини статті кримінального закону покарання у виді позбавлення волі з урахуванням визначених положеннями ст.69-1 КК України обмежень. При цьому судом не вбачається у даному конкретному випадку підстав для застосування вимог ст.69 КК України, що є правом, а не обов`язком суду, визначаючи недостатнім призначення ОСОБА_8 покарання у виді штрафу за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, пов`язаного із протиправним заволодінням значної суми коштів потерпілої, а також з огляду на відсутність у обвинуваченої сталого самостійного заробітку та неможливість нецільового використання коштів, що у виді державної соціальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей; вбачаючи недоцільним застосування покарання у виді громадських робіт або арешту, виходячи з потреб належного забезпечення нею саме догляду власних неповнолітніх дітей; а також за неможливості застосування виправних робіт особі, яка не має офіційного місця роботи.
Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення хоча є тяжким злочином, проте, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують її покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також приймаючи до уваги висновки досудової доповіді та думку потерпілої, яка особисто не потребувала суворого покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання шляхом звільнення її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї певних обов`язків на період терміну випробування.
Цивільного позову наразі не заявлено.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн. (а.с.40) підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 грн., що зберігаються на депозитному рахунку ГУНП у Вінницькій області (а.с.50,51), підлягають поверненню за належністю спадкоємцям потерпілої ОСОБА_11 , незважаючи на обставини добровільного відшкодування завданої шкоди, оскільки розписка останньої на суму 10000 грн. (а.с.54) не охоплює усієї суми викрадених грошей, що не виключає попереднє врахування потерпілою суми даних коштів, при вилученні яких ОСОБА_8 повідомила про них, як про залишок викрадених з будинку ОСОБА_11 грошей; пару жіночих чобіт чорного кольору, 38 розміру, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області, слід повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_8 , як майно, що не підлягає спеціальній конфіскації, натомість три фотознімки слідів взуття, які також зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області, необхідно знищити (а.с.52,53). Відтак арешт, накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2018 року, підлягає скасуванню судом (а.с.55-56).
За відсутності клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченій судом дане питання не вирішується.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винуватою та призначити їй покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2018 року на грошові кошти в сумі 1000 гривень та пару жіночих чобіт чорного кольору, 38 розміру.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 грн., що зберігаються на депозитному рахунку ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю спадкоємцям потерпілої ОСОБА_11 у встановленому законом порядку; пару жіночих чобіт чорного кольору, 38 розміру, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області, повернути за належністю обвинуваченій ОСОБА_8 ; три фотознімки слідів взуття, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1