Справа №: 630/641/17
У Х В А Л А
Іменем України
19 грудня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря судового засідання ОСОБА_4

захисників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

законних представників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області кримінальне провадження відносно неповнолітніх ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Судове засідання призначено на 19 грудня 2018 року о 10 год. 00 хв.

В судове засідання з`явилися прокурори, законні представники та захисники неповнолітніх обвинувачених, неповнолітні обвинувачені.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 раніше обраних запобіжних заходів.

Відповідно до ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2018 року.

Відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 27 грудня 2018 року з 21.00 год. по 07.00 годину наступного дня,згідно ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те,що на теперішніц час відсутні родичі в Харківській області, які б могли забезпечити житлом та всім необхідним.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 його законний представник та захисник підтримали думку захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , законний представник не заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи обраний запобіжний захід обґрунтованим та достатнім, але просили визначити час з 21.00 год. до 07.00 год. ранку.

Прокурор не заперечувала проти зміни режиму часу, але за наявності документального підтвердження працевлаштування обвинуваченого.

Від неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням заходів електронного контролю. Неповнолітній обвинувачений посилається на те, що прокурором не доведено ризиків, на які він посилається, як на підставу для подовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та посилається на відповідні норми закону. Крім того, неповнолітній обвинувачений зазначає про бездіяльність прокурора, його халатне ставлення до виконання своїх обов`язків, не забезпечення явки свідків, затягування строків розгляду провадження.

Неповнолітній ОСОБА_12 також просив викликати та повторно допитати потерплих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для уточнення їх показів.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного, посилаючись на відсутність ризиків, на які посилалася прокурор при обранні запобіжного заходу попередньо, вважав за доцільне здійснити повторний виклик та допит потерпілих.

Прокурори просили відмовити в задоволенні клопотання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу, посилаючись на відсутність правових підстав для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку, з урахуванням того, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні іншого тяжкого злочину. Крім того, прокурори зазначили, що вони не затягують строки розгляду провадження, вживають всіх заходів задля забезпечення явки свідків.

Неповнолітні обвинувачені, їх законні представники та захисники підтримали клопотання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 та просили його задовольнити.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про осіб обвинувачених, а саме: те, що вони обвинувачуються в скоєнні зокрема тяжких злочинів, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілих та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, відповідності особи обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Судом приймаються до уваги доводи захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 , але приймає до уваги те, що ОСОБА_11 обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, будучи засудженим за вчинення корисливого злочину на шлях виправлення не став, немає жодних родичів на підконтрольній території.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ризики, які існували при обранні відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зникли, суд приходить до висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу на 2 місяці.

Строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу закінчується 27 грудня 2018 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 необхідно продовжити.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд приймає до уваги клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу на більш м`яку, але зазначає, що на теперішній час це не можливо, зокрема і через те, що обвинувачений сам порушив правила перебування під домашнім арештом та не виконав покладені на нього обов`язки.

Щодо клопотання про повторний виклик та допит потерпілих, суд вважає за доцільне в цій частині клопотання задовольнити з метою повного та всебічного розгляду провадження в рамках висунутого обвинувачення.

Крім того, щодо затягування прокурором строків розгляду кримінального провадження та незабезпечення свідків, суд зазначає, що на теперішній час недопитано три свідки, які не прибули з поважних причин, прокурору постійно наголошується на необхідності ефективного підтримання державного обвинувачення. Обвинувачений сам чи через свого захисника не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів з заявами, щодо неналежної поведінки прокурора.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 199 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 задовольнити повністю, ОСОБА_13 задовольнити часктово.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 Державної пенітенціарної служби України продовжити на 60 днів до 17 лютого 2019 року включно.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді домашнього арешту продовжити на 60 днів до 17 лютого 2019 року включно, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. по 07.00 годину наступного дня.

Роз`яснити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_13 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали для виконання та здійснення контролю за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_13 направити до Холодногірського ВП ГУНП України в Харківській області.

Клопотання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Повторно викликати та допитати потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)ОСОБА_1