Справа № 450/442/19 Провадження № 1-кс/450/186/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. м.Пустомити
Слідчий судя Пустомитівського районного суду Львівськоїобласті ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , погоджене прокурором, подане у кримінальному провадженні № 0000203 від 07.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
11.02.2019 року слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді, яке мотивує тим, що 06.02.2019 року під час проведення обшуку у житловому будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено та вилучено: 4 предмети, схожі на бойові набої калібру 9 мм з маркуванням «LUGERCBC 9 мм»; предмет схожий на вогнепальну зброю карабін «Сайга» з маркуванням «7,62х39 САЙГА Сделано в росии» та серійним номером « НОМЕР_1 »; картонну упаковку з предметами, схожими на патрони калібру 7,62 мм у кількості 120 шт. з маркуванням «711-89», та які визнані речовими доказами по данному кримінальному провадженні.

За клопотанням слідчого, з метою забезпеченняарешту майна, розгляд клопотання в порядку ч.2 ст.172 КПК проводиться без повідомлення власника зазначеного майна.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, яке просять задовольнити, однак не зуміли пояснити , з яких саме причин слідчий протягом 48 годин після вилучення майна, не звернувся до слідчого судді з данин клопотанням, а такожне довели необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених ст.170 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Пустомитівського ВП ГУНП поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 07.02.2019р. до ЄРДР за №0000203, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2, ч.11 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3 )конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.
Згідно ч.5 ст.172 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурорм протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як слідує з протоколу обшуку, такий проведений слідчим ОСОБА_4 на підставі слідчого судді від 30.01.2019р., в період з 09:50 год. до 14:01 год. 06 лютого 2019 року, з застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого і були вилучені зазначені у клопотанні речі.
Проте з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся лише о 16:15 год. 11 лютого 2019 року ( на 6-й день), тобто з пропуском строку звернення, обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку не подав.
Крім цього до клопотання не долучено доказів, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та що таке визнано речовими доказами.
Обов`язок доведення існування обставин, які є підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Однак слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявності ризиків, що вказане майно може бути піддано зміні чи знищенню.
Відтак приходжу до висновку, що клопотання слідчого подано з пропуском строку звернення та обґрунтовано лише формально, що має наслідком відмову в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 3, 9, 132, 170-173,309-310 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.02.2019р., погодженого прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги без посередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1