ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/724/19 Справа № 199/8548/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001952 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року виправлено описку у вироку, вказавши у його резолютивній частині наступні слова: На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину мобільний телефон марки Nokia модель 33-10, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі: 2: НОМЕР_2 з абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; виключено з резолютивної частини вироку слова: мобільний телефон марки Nokia модель 33-10, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі: 2: НОМЕР_2 з абонентськими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
26.10.2018 близько 20:52 години ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Симеренківська, поблизу будівлі №1, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху з метою порушення громадської безпеки на території Амурського мосту в м. Дніпрі, з метою порушення нормального ритму роботи та функціонування вищевказаного мосту та внесення елементу дезорганізації у його функціонування, шляхом здійснення телефонного дзвінка з власного мобільного телефону марки «Nokia» модель «33-10», імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» № НОМЕР_3 , повідомив оператора «102» неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності, про нібито існуючу підготовку вибуху на території Амурського мосту в м. Дніпрі. При цьому ОСОБА_7 достовірно знав, що вказане повідомлення не відповідає дійсності та є неправдивим.
В результаті умисного завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_7 про підготовку вибуху на території Амурського мосту в м. Дніпрі для відвернення можливої загрози вибуху та евакуації населення було залучено особовий склад Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та вибухово-технічного управління ГУНП в Дніпропетровській області. Таким чином, ОСОБА_7 створив умови, які потягли за собою загрозу загибелі людей, настання тяжких наслідків, а саме: створення обстановки загального страху, порушення спокою населення, внаслідок чого було паралізовано нормальний рух населення через Амурський міст в м. Дніпрі.
26.10.2018 з 21:00 години до 22:10 години при виїзді вибухово-технічного управління ГУНП в Дніпропетровській області вибухонебезпечних предметів на території Амурського мосту в м. Дніпрі не виявлено.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей, іншими тяжкими наслідками, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину мобільний телефон «Nokia» модель «33-10», з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» № НОМЕР_3 .
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги зміни до закону та при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України без застосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь вчинення злочину, а саме мобільного телефону «Nokia» модель «33-10», з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» № НОМЕР_3 .
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій прокурором в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 в межах санкції ч. 1 ст. 259 КК України та звільняючи обвинуваченого від його відбування з випробуванням, вірно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.
Разом із цим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно не застосував у цьому провадженні, при призначенні покарання обвинуваченому, вимоги ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, 26 жовтня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом України Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації від 18.02.2016 року № 1019-VІІІ, відповідно до якого текст статті 96-1 КК України викладений в новій редакції.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме - незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку в цій частині.
Відповідно до ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Оскільки з матеріалів провадження убачається, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року, внесено зміни до резолютивної частини вироку відносно вирішення питання спеціальної конфіскації за ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, тобто виправлено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в порушення вимог ст. 379 КПК України, що не можна залишити поза увагою, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у цьому провадженні у власність держави засобів та знаряддя вчинення кримінального правопорушення мобільного телефону марки Nokia модель 33-10, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі: 2: НОМЕР_2 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_3 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, 421 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в частині призначення покарання та ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року про виправлення описки у вироку - скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину мобільний телефон марки Nokia модель 33-10, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі: 2: НОМЕР_2 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_3 .
В іншій частині вирок залишити без змін.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: