Справа № 201/3778/19
Провадження № 1кс/201/2182/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

У складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання адвоката АО «Фінекс» ОСОБА_3 , подане в інтересах потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001809, відомості за яким 25.07.2018 внесені до ЄРДР за ч. 3 ст. 190 України про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року адвокат АО «Фінекс» ОСОБА_3 звернулась в інтересах потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 до суду із клопотанням, в якому просить забезпечити цивільний позов у кримінальному провадженні №0001809, відомості за яким 25.07.2018 внесені в ЄРДР за ч. 3 ст. 190 України, заборонивши будь-яким представникам цивільного відповідача ТОВ «Діалог-плюс», теперішньому незаконному власнику ОСОБА_5 та можливим іншим власникам, вчиняти будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 , по відчуженню права власності до закінчення досудового розслідування кримінальному провадженні №0001809; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001809.

В обґрунтування заявлених вимог адвокат зазначає, що ТОВ «Діалог-плюс» у особі директора та засновників, в період часу з 21.07.2018 по 04.12.2018, отримавши згідно договору №3-6-178 повну оплату за квартиру АДРЕСА_2 ), шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , заподіяв майнову шкоду у розмірі 622 800 грн.

За даними обставинами, СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 25.07.2018 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України за №0001809.

З метою відшкодування шкоди, зберігання речових доказів на час розслідування, на вищевказану квартиру, яка є предметом кримінального правопорушення (об`єкт злочинного посягання), на думку заявника, слід накласти арешт відповідно до вимог ст.ст. 170, 171 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Справу просила розглянути за її відсутності.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2017, укладеного з ТОВ «Діалог-плюс» (продавець) набуває майнові права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 .

07.09.2017 між ТОВ «Діалог-плюс» в особі директора ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладена угода про відступлення права вимоги та зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав №3-6-178 від 21.07.2017, новим покупцем якого є ОСОБА_4

08.09.2017 ТОВ «Діалог-плюс» видано довідку ОСОБА_4 про те, що вона здійснила повну оплату вартості майнових прав на квартиру будівельний АДРЕСА_3 в сумі 622 800,00 грн.

14.11.2018, після подання заяви до ТОВ «Діалог-плюс» про видачу документів, ОСОБА_4 видано акт приймання-передачі майнових прав на квартиру по договору купівлі-продажу майнових прав №3-6-178 від 21.07.2017.

16.11.2018 ОСОБА_4 оформила згідно документів, наданих ТОВ «Діалог-плюс», право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Заявник зазначає, що 17.01.2019 ОСОБА_4 стало відомо, що право власності на вищезазначену квартиру належить вже не їй, а ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 05.12.2018 між ТОВ «Діалог-плюс» та ОСОБА_5 .

При з`ясуванні обставин, ОСОБА_4 дізналась, що нібито вона 04.12.2018 скасувала право власності на вищезазначену квартиру у державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 .

Крім того, встановлено, що 03.12.2018 згідно протоколу №43 загальних зборів учасників ТОВ «Діалог-плюс», вказали, що у зв`язку із закінченням будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 була збудована за власні кошти ТОВ «Діалог-плюс» та є власністю ТОВ «Діалог-плюс», будь-які чинні договори купівлі-продажу майнових прав, інвестиційні договори, договори про пайову участь у будівництві, тощо, щодо вказаної квартири забудовником житлового комплексу за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, 7, а саме ТОВ «Діалог-плюс», відсутні. Та у зв`язку з вищенаведеним було вирішено запропоновати зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Діалог-плюс».

Згідно інформації про юридичну особу ТОВ «Діалог-плюс», змінено юридичну адресу м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, змінено засновників ОСОБА_9 , він же і керівник.

З 10.01.2019 ТОВ «Діалог-плюс» знаходиться в стані припинення діяльності.

Як зазначає в поданому до суду клопотанні адвокат ОСОБА_3 , обманне заволодіння квартирою, скоєно з метою звернення її у власність винного чи інших осіб, та є наявність навмисного обману з метою безоплатного заволодіння майном ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що за даними обставинами, СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 25.07.2018 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України за №0001809.

05 березня 2019 року постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 04 березня 2019 року щодо накладення арешту на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 у кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0001809 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

25 березня 2019 року постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 ОСОБА_4 було визнано цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0001809.

Відповідно до п. 10 ст. 56 КПК протягом кримінального провадження потерпілий має право зокрема на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у порядку передбаченому законом (статті 127,128 КПК).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач, зокрема, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також інші передбачені вказаною статтею права.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт на майно з метою відшкодування завданих збитків (забезпечення цивільного позову), накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально-правового характеру.

Крім того, згідно положень вище зазначеної норми закону, при накладенні арешту на майно з метою відшкодування шкоди (забезпечення цивільного позову), слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованого розміру цивільного позову.

Отже, як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001809 від 25 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння невстановленою особою шахрайським шляхом грошовими коштами гр. ОСОБА_4 за отримання майнових прав на нерухоме майно, чим завдала останній значної матеріальної шкоди.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 визнано потерпілою.

Відповідно до ст.ст. 170 171 КПК України з клопотанням про арешт майна особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення може звернутись цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

ОСОБА_4 є цивільним позивачем оскільки нею за правилами ст. 61 КПК України був пред`явлений цивільний позов, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Майнова шкода від кримінального правопорушення становить 622 800,00 грн.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна та заборону вчинення відповідних дій, представник цивільного позивача, адвокат ОСОБА_3 , зазначила, що метою для застосування даного заходу кримінального провадження є забезпечення відшкодування завданих збитків (цивільного позову).

Дослідивши зміст цивільного позову суд приходить до висновку, що останній подано у відповідності до вимог чинного законодавства і є обґрунтованим.

Також, надані суду матеріали містять достатньо даних, які дають підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Вказані обставини, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, є достатніми підставами для накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 309, 371, 372, 395, 532 слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката АО «Фінекс» ОСОБА_3 , подане в інтересах потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001809, відомості за яким 25.07.2018 внесені до ЄРДР за ч. 3 ст. 190 України про накладення арешту на майно, - задовольнити.
Забезпечити цивільний позов у кримінальному провадженні №0001809, відомості за яким 25.07.2018 внесені в ЄРДР за ч. 3 ст. 190 України, заборонивши будь-яким представникам цивільного відповідача ТОВ «Діалог-плюс», теперішньому незаконному власнику ОСОБА_5 та можливим іншим власникам, вчиняти будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 , по відчуженню права власності до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001809.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до закінчення досудового розслідування кримінальному провадженні №0001809.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її проголошення протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала виконується негайно. Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1