Справа № 473/4800/18
Номер провадження 1-кс/473/1433/2018

УХВАЛА
іменем України

"05" грудня 2018 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області - ОСОБА_3 , слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_4 ,погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР №0002323 від 21.11.2017 року передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002323, яке обґрунтоване тим, що 30.05.2018 року близько 01:30 год. в м. Вознесенськ Миколаївської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ще три невстановлені особи, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, вступили у злочинну змову, під час якої домовились про заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 .

З цією метою, ОСОБА_8 використовуючи свій автомобіль Москвич - 412, із невстановленим під час досудового слідства державним реєстраційним номером, разом з вищезазначеними особами на даному автомобілі прибули до АДРЕСА_1 під будівлю Вознесенської місцевої прокуратури.

Після чого, ОСОБА_8 вказав на місці адресу проживання ОСОБА_9 та залишився у салоні автомобіля, а ОСОБА_6 та ще троє невстановлених осіб, вийшли з салону вказаного автомобілю та вирушили пішки у напрямку будинку АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму скоби засувки вхідних дверей, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де із застосуванням предмета, ззовні схожого на ніж, стосовно ОСОБА_10 здійснили напад та нанесли йому удари ногами та руками в область грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим заподіяли тілесні ушкодження у виді крововиливу на передній поверхні грудної клітини у верхній треті у ділянці тіла грудини та у підключичній ділянці справа та зліва, крововиливу на лівому передпліччі у середній треті по променевому краю, рани на долонній поверхні першого пальця правої кисті нігтьової фаланги, рани у ділянці лівої гомілки зовнішньої поверхні у середній третині, саден у ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. При цьому, відкрито заволоділи грошовими коштами у загальній сумі 160 320 грн., золотим ланцюгом вагою 20 гр. вартістю 24 000 грн., двома золотими підвісами та золотим браслетом загальною вагою 10 гр. вартістю 12 000 грн. та мобільним телефоном «LENOVO А536» вартістю 1999 грн., які належать ОСОБА_9 .

Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 та ще три невстановлені особи, повернулися до ОСОБА_8 та він передав їм свій автомобіль, на якому вони поїхали до м. Одеса, а ОСОБА_8 пішов до місця свого мешкання.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 21.11.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002323 за ч. 3 ст. 187 КК України.

06.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ( як на українській так і на російській мовах).

06.10.2018 року слідчим суддею Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк тримання під вартою обчислюється з 20.00 год. 06.10.2018 року по 20.00 год. 05 грудня 2018 року включно.

В порядку ч.І ст.199 КПК України слідчий Вознесенського ВП ГУНП звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором, у передбачений зазначеною нормою строк про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 строком до трьох місяців, вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно: не долучено процесуальних документів щодо причетності до вчинення злочину інших осіб, не проведено порівняльну судово трасо логічну експертизу не проведено інші процесуальні дії.

Слідчий в обґрунтуванні клопотання посилається на наявність всіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали та просили задовольнити, оскільки вважають, що ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як перебуваючи на волі розуміє відповідальність за скоєний злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, та за яке, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як будучи раніше судимим за вчинення розбою та після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, і, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, скоїв новий аналогічний злочин. Вважають, що всі ці обставини виключають можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вважали можливим застосувати більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, зважаючи на низку хронічних захворювань підозрюваного, посилаючись на наявність постійного місце проживання, відсутність обґрунтованої підозри та порушення правоохоронними органами законодавства при його затриманні та проведенні слідчих дій.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали поданих клопотань 1-кс / 473/1433/2018 про продовження строку тримання під вартою 1-кс/ 473/1052/2018 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до наступного.

Ухвалою слідчого судді від 05.12.2018 року в порядку положень ст. ст. 29, 42 КПК України до участі у розгляді клопотання залучений перекладач з української на російську мову ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За ч. 4 зазначеної норми слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і відмовити у його задоволенні якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України.

Як вбачається зі змісту ч.І ст. 186 КПК України, а також з роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», з наступними змінами, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Також слід зазначити, що тривалий розгляд клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 тримання під вартою, був зумовлений розглядом відводу слідчому судді, клопотань з урахуванням змісту журналів судових засідань розглядом питання в порядку ст. 206 КПК України та клопотань підозрюваного щодо оголошення перерви та надання швидкої медичної допомоги, яка з 04.12.2018 року по 23год.10хв. 05.12.2018 року чотири рази приїздила за викликом. Враховується також час перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» з 13:00 год. до 18:00 год. 05.12.2018 року, тобто тривалість розгляду даного клопотання зумовлена, станом здоров`я підозрюваного у зв`язку із чим і відбувалось відкладення розгляду клопотання сторони обвинувачення, тому вважаю, що порушень строку розгляду клопотання слідчого з моменту фактичного затримання підозрюваного, не вбачається, а отже у слідчого судді відсутні підстави для відмови слідчому у задоволенні клопотання з підстав закінчення строку затримання.

Підозра є обґрунтованим припущенням слідчого або прокурора про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке формалізоване у повідомленні про підозру, та має бути перевірено для спростування або підтвердження.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, встановлено, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах, а також матеріалах кримінального провадження № 0002323, а саме: протоколом огляду місця події від 30.05.2018року (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ); протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 30.05.2018року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 06.10.2018року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 05.10.2018 року; слідчими експериментами з підозрюваним ОСОБА_8 від 05.10.2018 року та ОСОБА_6 від 06.10.2018року; протоколом пред`явлення для впізнання з ОСОБА_8 від 18.10.2018року; слідчим експериментом з потерпілою ОСОБА_9 від 22.11.2018року;

Тобто, повідомлена ОСОБА_6 підозра обґрунтована матеріалами, здобутими слідством в ході досудового розслідування. Будь-яких доказів щодо зміни обставин підозри зазначеній особі на час розгляду даних клопотань слідчому судді не надано.

До закінчення строку дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 05.12.2018 року, слідчий позбавлений можливості завершити досудове розслідування, по справі.

Відповідно до положень ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, і прокурором доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи суворість можливого покарання, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшились.

При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена керівником Вознесенської місцевої прокуратури при винесенні процесуального рішення - постанови від 01.12.2018 року про продовження строку досудового розслідування до 3 місяців та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Тобто тримання ОСОБА_6 під вартою є виправданим, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту, що відносно підозрюваного не можливо обирати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою через стан здоров`я, хворіє на гіпертонію, цукровий діабет, пієлоніфріт, наявність сім`ї та постійного місця проживання суд вважає не спроможними. Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного і доступного для ув`язнених медичного обслуговування, що не виключає можливість тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 з врахуванням існуючих ризиків та ступеню тяжкості злочину, в якому він підозрюється.

Враховуючи особливу тяжкість злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню із продовженням ОСОБА_6 обраної йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196,-197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова м. Дрокія, молдованина, громадянина Молдови, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимий 15.02.2017 року Голосіївським судом м. Київ за ст. 187 ч. 2 ст. 71 КК України до 7 років 7 місяців позбавлення волі, (15.05.2017 року ухвалою апеляційного суду м. Київ зарахований час попереднього ув`язнення), звільнився 22.05.2018року по відбуттю строку покарання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, місце проживання: АДРЕСА_5 - продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 03.01.2019 року включно.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою вручити підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1