Справа № 487/4100/18
Провадження № 1-кп/487/217/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року. Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представником потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001863 від 22.05.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кашперо-Миколаївка Баштанського району Миколаївської області, офіційно не працюючого, судимостей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.05.2018 року близько 03:00 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 знаходився у приміщенні супермаркету «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26С, де у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку однієї пляшки горілки «Absolut» ємністю 0,5 л. вартістю 183,25 грн.
Після цього ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми навмисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на суму 183,25 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
13 червня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення (далі - Угода).
Згідно з умовами Угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме громадські роботи строком на 80 годин.
В Угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які є зрозумілими сторонам угоди, про що свідчать їх підписи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав себе винним повністю, попросив вибачення у представника потерпілого за вчинене кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження Угоди про примирення суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.
Судом перевірено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, у ході судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілої сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Дослідивши Угоду про примирення, докази, що підтверджують фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.
Речовий доказ: DVD-R-диск слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 червня 2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Речовий доказ: DVD-R-диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1