КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1119/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва у іншому складі суду. Так, апелянт зазначає, що відомості стосовно повідомлення ОСОБА_8 про підозру, які внесені до ЄРДР, в розумінні п. п. 11 27, 45 пункту 7 § 1 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» є відомостями про кримінальне правопорушення, а тому внесені зазначеним Законом зміни до ст. 303 КПК України надають ОСОБА_8 право оскаржувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000237. На думку автора апеляції, у слідчого судді не було жодних правових підстав для залишення без розгляду скарги захисника про визнання незаконними дій прокурора групи прокурорів щодо повідомлення про підозру, поданої в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні № 0000237, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2018 року. Крім того, захисник звертає увагу, що по даній скарзі слідчим суддею вже було відкрито провадження, в рамках якого було проведено кілька судових засідань щодо розгляду цієї скарги, на які викликалися та були присутні захисники підозрюваної. Також апелянт вказує, що, відповідно до ст. 307 КПК України, слідчий суддя не може прийняти рішення про залишення скарги на повідомлення про підозру без розгляду, оскільки вказаною нормою це не передбачено. При цьому автор апеляції зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду скарги після її прийняття до провадження та розгляду, слідчий суддя не здійснив вирішення розглянутої ним справи, тобто не прийняв передбачене законом рішення, яке може бути прийнято за результатами відповідного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки Україниздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, з якого 30 липня 2018 року було виділено в окреме провадження матеріали стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з присвоєнням кримінальному провадженню номеру 0000237, до якого увійшли відомості: - про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258 КК України, внесені до ЄРДР 07 вересня 2017 року; - про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 109; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ст. 112 КК України, внесені до ЄРДР 13 березня 2018 року; - про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, внесені до ЄРДР 28 лютого 2018 року.

12 листопада 2018 року захисник ОСОБА_9 звернувся в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, в який просить визнати незаконними дії прокурора групи прокурорів ОСОБА_11 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

15 січня2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 , поданої порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, про визнання незаконними дій прокурора групи прокурорів ОСОБА_11 стосовно повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав прокурора ОСОБА_12 , пояснення підозрюваної ОСОБА_8 та її захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_13 і, дослідивши матеріали, додані до скарги, прийшов до правильного висновку, що положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не поширюються на кримінальне провадження № 0000237, виділене з кримінального провадження № 0000245, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2015 року, оскільки в даному випадку Закон не має зворотної дії в часі, а тому скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, не підлягає оскарженню в судовому порядку під час досудового розслідування відповідно до положень ст. 303 КПК України в редакції, яка діяла до 16 березня 2018 року.

Зокрема, згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні № 0000237 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені:

- про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258 КК України, 07 вересня 2017 року;

- про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 109; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ст. 112 КК України, 13 березня 2018 року;

- про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, 28 лютого 2018 року,

то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України стосовно оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_8 в даному випадку застосовуватися не можуть.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а тому доводи захисника ОСОБА_7 про незаконність такого рішення слідчого судді слід визнати безпідставними.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ,колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112; ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4