Справа № 404/3059/19
Номер провадження 1-кп/404/200/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0001692 від 03.03.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Камінь-Риболов Ханкайського району Приморського краю, Росія, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2001 року Кіровський районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 10.10.2002 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2001 року щодо ОСОБА_4 переглянуто та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років;

- 05.11.2002 року Кіровський районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.08.2006 року на підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2006 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 7 днів;

- 31.03.2009 року Кіровський районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 20.05.2013 року Кіровський районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 28.01.2016 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.

Так, 02.03.2019 року приблизно о 15:00 годині, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де побачив на столі мобільний телефон належний потерпілій ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, діючи таємно, умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи що його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6, 4/64 gigabyte black», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №363 від 18.04.2019 року становий 3414 гривень 37 копійок.

У подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим, спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3414 гривень 37 копійок.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив умисне, закінчене кримінальне правопорушення, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, неодружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше судимого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, який щиро розкаявся у вчиненому, усунув заподіяну шкоду, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі ОСОБА_4 є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи №363 від 18.04.2019 року - 942 гривні 06 копійок.

Речові докази:
- мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6, 4/64 gigabyte black», чорного кольору, - залишити ОСОБА_5 , як власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1