№ 243/7283/18
№ 1-кп/243/692/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0001318 від 21.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Краматорська, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, малолітніх дітей на утриманні не має, інваліда 3 групи, раніше судимого:

18.04.2017 Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин. ОСОБА_5 , перебуваючи в дружніх стосунках з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово бував у останніх в гостях за вказаною адресою, де бачив у тамбурі квартир АДРЕСА_3 вказаного будинку холодильник марки «Донбас - 10», 1984 року виробництва, вартістю 1387,50 грн., що належить ОСОБА_6

27.05.2018, близько 09-00 годин, знаходячись в гостях у ОСОБА_8 в кв. АДРЕСА_4 у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна холодильнику марки «Донбас - 10», 1984 року виробництва, що належить ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_5 , не маючи фізичної можливості власноручно викрасти зазначене майно, реалізуючи свій протиправний умисел, 27.05.2018, приблизно о 09-10 годині, перебуваючи за вказаною адресою ввів в оману ОСОБА_8 стосовно свого права власності на зазначений холодильник та попросив його допомогти перемістити холодильник з другого поверху будинку АДРЕСА_5 , на що ОСОБА_8 , не передбачаючи протиправного умислу в проханні ОСОБА_5 , дав йому свою згоду на надання допомоги.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в денний час за місцем свого мешкання відсутні, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в газеті знайшов оголошення ОСОБА_9 про купівлю холодильника, та 27.05.2018, близько 10-00 години, ОСОБА_5 зателефонував, з дозволу ОСОБА_8 , з його мобільного телефону ОСОБА_9 , якого ввів в оману стосовно свого права власності на холодильник та запропонував придбати в нього вказане майно на що ОСОБА_9 погодився. За попередньою домовленістю, близько 10-30 години, 27.05.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зустрілися з ОСОБА_9 , з яким поїхали до буд. АДРЕСА_5 , куди прибули 27.05.2018, близько 11-00 годин, де ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, привів вказаних осіб на другий поверх під`їзду в тамбур квартир АДРЕСА_3 вказаного будинку, двері якого були відчинені.

У вказаний час та у вказаному місці за допомогою введених в оману стосовно правомірності своїх дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 діючи таємно, умисно, повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, викрав з тамбуру під`їзду квартир АДРЕСА_6 холодильник марки «Донбас - 10», 1984 року виробництва, перемістивши його за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у двір вказаного будинку, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1387,50 грн. В подальшому ОСОБА_5 продав викрадене майно ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю, та показав, що він неодноразово був у гостях у своєї знайомої ОСОБА_10 , яка разом з чоловіком мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , де навпроти входу до вказаної квартири бачив холодильник марки «Донбас». На неодноразові його прохання подарувати йому холодильник ОСОБА_10 відмовляла. На початку літа, більш точної дати вказати не може, біля 10-00 години ранку він, знаючи, що ОСОБА_10 та її чоловік відсутні вдома, попередньо домовившись з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приїхали до вказаного будинку та винесли холодильник на вулицю, щоб погрузити у автомобіль ОСОБА_9 , з яким він заздалегідь домовився про продаж вказаного холодильника. Потім він збирався зателефонувати своїй знайомій ОСОБА_10 та повідомити, що це він продав холодильник, але не мав номеру її мобільного телефону, в гості більше не заходив. Визнає, що викрав холодильник, розкаюється у скоєному, шкоду відшкодував потерпілому у матеріальному виразі. Звернув увагу, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважали, що вказаний холодильник належить йому та не догадувалися про вчинення ним крадіжки.

Проте, у подальших судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_5 змінив раніше надані у судовому засіданні показання та вказав, що холодильник він взяв з дозволу ОСОБА_7 , на підтвердження чого надав суду розписку в якій, начебто, остання відмовляється від раніше наданих показань та вказує, що холодильник ОСОБА_11 взяв з її дозволу.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у повній мірі підтверджена забраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 йому знайомий як колишній однокласник його дружини. В кінці травня 2018 року він з дружиною та сином, у вечірній час, повертаючись до дому, помітили відсутність холодильника «Донбас», який стояв у тамбурі їх квартири, про що він заявив у поліцію. Приблизно через місяць після вказаної події, під час розмови зі своїм знайомим ОСОБА_8 , він дізнався, що ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_8 , виніс та продав вказаний холодильник, при цьому ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_8 що має дозвіл на продаж холодильника.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що йому зателефонував раніше не знайомий ОСОБА_5 та запропонував купити холодильник. У обумовлений час він підібрав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на зупинці громадського транспорту у мікрорайоні Семенівка м. Слов`янська. Прибувши до м. Миколаївка на пл. Миру, буд. 1 вони втрьох піднялися на другий поверх де в тамбурі стояв холодильник «Донбас». ОСОБА_5 сказав, що цей холодильник належить його дружині. Оглянувши холодильник, вони втрьох винесли його на вулицю, де він ( ОСОБА_9 ) розрахувався з ОСОБА_5 за холодильник та вони поїхали.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що з ОСОБА_5 вона разом навчалася в школі. ОСОБА_5 декілька разів приходив до них у гості. На початку літа, більш точної дати вона вказати не може, вони з чоловіком та дитиною вранці вирушили з дому. По поверненню додому помітили відсутність холодильника, який стояв у них перед входом до квартири, в якій вони мешкають. Чоловік одразу зателефонував до поліції. Потім, приблизно через місяць, їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що це він викрав холодильник.

Будучи допитаною повторно, свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що ні коли не надавала ОСОБА_5 дозволу на продаж холодильника, розписки, що міститься у матеріалах справи вона, не писала, звернула увагу на те, що розписка написана не її почерком та містить її дошлюбне прізвище. Вказала, що ОСОБА_5 відшкодував її родині вартість вкраденого холодильника та вона з чоловіком ні яких претензій до обвинуваченого не мають.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що літом 2018 року, більш точну дату він не пам`ятає, до нього звернувся ОСОБА_5 та попросив допомогти забрати холодильник. Наступного дня вони поїхали до будинку АДРЕСА_5 , як потім йому стало відомо, місця мешкання ОСОБА_7 , піднялись на другий поверх, ввійшли до тамбуру,який не був зачинений та забрали холодильник, погрузили його у машину ОСОБА_9 та поїхали. Зазначив, що ОСОБА_5 його впевнив про наявність дозволу на продаж холодильника.

Крім зазначеного, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- витягом з ЄРДР № 0001318, з якого слідує, що 21.06.2018 до ЄРДР внесено повідомлення ОСОБА_6 , про те, що в 27.05.2018 року в період часу з 09-30 години до 16-00 години невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу, проникла до приміщення тамбуру квартири АДРЕСА_7 , звідки викрала особисте майно останнього. В результаті чого ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода (а.с. 30);
- протоколом огляду місця події від 20.06.2018 року, з якого слідує, що під час проведення огляду приміщення тамбура, що розташований в буд. АДРЕСА_5 , було виявлено, що біля кв. АДРЕСА_8 зі слів ОСОБА_6 раніше стояв холодильник марки «Донбас», який було викрадено невідомою особою та фото таблицею до нього ( а.с. 33-35);
- протоколом огляду місця події від 20.06.2018 року, з якого слідує, що під час проведення огляду відкритої ділянки місцевості, що розташована біля буд. № 22 по вул. Нарвській м. Слов`янська, було виявлено холодильник марки «Донбас - 10», білого кольору. В ході огляду потерпілий ОСОБА_6 впізнав свій холодильник, який було викрадено 27.05.2018 року та фото таблицею до нього ( а.с. 37-39);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 27.05.2018 року продала йому холодильник «Донбас-10»; ( а.с. 44);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2856 від 17.07.2018 року , згідно якої залишкова вартість холодильника марки «Донбас-10», 1984 року виробництва, станом на 27.05.2018 року, становить 1387,50 грн.(а.с. 49-53);
- висновком судово-психіатричної експертизи № 348 від 27.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_5 має легку розумову відсталість, в період скоєння злочину, що інкримінується, не перебував у хворому стані, на даний час хронічними психічними розладами не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 69-73)
Суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого про те, що холодильник він отримав з дозволу ОСОБА_12 , оскільки така позиція у повній мірі спростовується показаннями ОСОБА_12 , які вона надала у судовому засіданні при повторному допиті.

За вказаних обставин суд не приймає до уваги розписку від 07.09.2018 року, складену від імені ОСОБА_13 , що була надана суду обвинуваченим (а.с. 87)

Таке невизнання обвинуваченим своєї вини не свідчить про його невинуватість, а є, на думку суду, намаганням ОСОБА_5 уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Досліджені у судовому засіданні докази у повній мірі доказують винуватить обвинуваченого, є послідовними, не суперечливими та такими, що доповнюють один одного у окремості та сукупності

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у здійсненні ним навмисних протиправних дій, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ст.185 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного кримінального правопорушення, особистість винного та обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає те, що він у добровільному порядку відшкодував завдані збитки.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, скоїв злочин у період відбуття іспитового строку, перебуває на обліку у Міській психіатричній лікарні м. Краматорська з 2016 року з діагнозом «Легка розумова відсталість з поведінковим порушенням», у інших спеціалізованих медичних установах на обліку не перебуває, інвалід дитинства 3 групи, працевлаштований не офіційно.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без його ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2017 року за ст. 185 ч. 3, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, не відбувши призначене судом покарання, вчинив новий злочин.

Враховуючи вказані обставини суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 , набуває висновку про застосування вимог ст. 71 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Під час здійснення досудового розслідування здійснювались витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1430 грн., які підтверджені документально та які необхідно стягнути з ОСОБА_5 (а.с. 48)

Речові докази по справі холодильник марки «Донбас - 10», 1984 року виробництва, слід залишити у власності потерпілого.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України , суд

присудив :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 71 КК України ОСОБА_5 частково приєднати до покарання за цим вироком не відбуту частину покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2017 року у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичної затримки.

Речові доказі по справі холодильник марки «Донбас - 10», 1984 року виробництва, який переданий на відповідальне збереження власнику потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1