справа №619/4016/17
провадження №1-кп/619/88/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дергачі кримінальне провадження №0000537 від 12.04.2017, за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 29.03.2004 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 19.04.2006 з Первомайської ВК Харківської області умовно достроково на 10 місяців 27 діб; 02.11.2006 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 11.02.2010 з Темнівської ВК № 100 за відбуттям строку покарання; 04.02.2011 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 16.06.2014 з Харківської ВК № 43 м. Харкова умовно достроково на не відбутий строк покарання 27 днів відповідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.06.2014; 10.06.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 4 років обмеження волі, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2016 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року включно; 26.05.2017 Комінтернівським райсудом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 12.10.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В ніч на 10 лютого 2017 року о 03 годині 46 хвилин ОСОБА_4 маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, переслідуючи корисливий мотив, знаходячись поряд з магазином ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що в приміщенні нікого не має і його подальші дії ніким помічені не будуть, приклавши фізичну силу, зірвав ролет на вхідних дверях магазину, після чого цеглиною, яку знайшов поруч, розбив скло в дверях, через яке в подальшому проник до торгового залу магазину, звідки здійснив крадіжку мобільного телефону Samsung Wave M GT-S7250, який належить ОСОБА_6 після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими телефоном на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму, згідно висновку товарознавчої експертизи №6149 від 18.04.2017 - 500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України пояснив про обставини скоєного ним злочину так як це викладено вище.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, які правильно розуміє підсудний, сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні.

Суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила засідання проводити без її участі, цивільний позов не заявляла, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення,суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з принципів справедливості, засади співмірності та індивідуалізації призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Як встановлено матеріалами провадження, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2017 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання призначеного вироком Комінтернівського райсуду м.Харкова від 26.05.2017, - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2017, тому до призначеного покарання за новим вироком необхідно частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2017, згідно ч.4 ст.70 КК України.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати не відбуту ним частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2017 у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно призначивши йому покарання в виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 12.10.2017, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2017.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського НДІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6149 від 18.04.2017 у розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung Wave M GT-S7250 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1