печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 29.09.2014, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2017, було проведено обшук у службовому приміщенні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 871300,00 доларів США.

У своїй скарзі ОСОБА_4 також вказує, що вилучені під час обшуку грошові кошти є його власністю та були ним залишені на зберігання ОСОБА_5 , які призначались для придбання об`єкту нерухомості, оскільки останній є приватним нотаріусом. Наприкінці липня ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 з приводу повернення грошових коштів у сумі 871300,00 доларів США, але ОСОБА_5 повідомив про неможливість цього зробити, тому що 29.09.2014 в ході обшуку було вилучено вказані грошові кошти та визнано їх речовими доказами у кримінальному провадженні №0000838. Оскільки не існує рішення, яким було надано органам досудового слідства право продовжувати утримувати майно скаржника, посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-307 КПК України скаржник просить зобов`язати посадових осіб Генеральної прокуратури України повернути, вилучені під час обшуку 29.09.2014, грошові кошти у сумі 871300,00 доларів США.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження за його відсутності не надходило.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження за його відсутності не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до скарги, 29.09.2014 було проведено обшук у службовому приміщенні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 871300,00 доларів США.

Обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2017.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді від 22.09.2017 вказані індивідуальні та родові ознаки предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку, в тому числі грошові кошти.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом цієї норми, вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном і на них не розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Слідчий суддя, дійшов висновку, що в ході обшуку вилучені виключно речі і документи, які вказані в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2014, в протоколі обшуку ОСОБА_5 не вказував про належність вилучених коштів іншій особі.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1