Справа № 459/1126/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/505/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

вищенаведеним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією у дохід держави всього майна, що є його особистою власністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обчислено з моменту його затримання 22 березня 2018 року, зарахувавши йому в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 близько 16:05 год. 22.03.2018 року, перебуваючи на першому поверсі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для особи, яка зазначала нападу, кулаком руки наніс кілька ударів в обличчя ОСОБА_9 , після чого відкрито заволодів її наплічною жіночою сумкою та поліетиленовим пакетом, у яких знаходилися мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 2220S чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , з стартовим пакетом оператора ТОВ «Лайфселл», гаманець із коштами у сумі 112,60 грн., продукти харчування та інші особисті речі потерпілої, та зник з місця події, спричинивши останній 2437,60 грн. матеріальної шкоди і тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівій щоці з переходом на виличну ділянку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, та закриту черепно-мозкову травму, яка проявилася струсом головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Не погоджуючись із даним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати даний вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, в межах санкції передбаченої відповідною частиною статті КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що даний вирок є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповнотою судового розгляду , без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. На думку апелянта, стороною обвинувачення належним чином та допустимими доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Звертає увагу, що повторний допит потерпілої, який відбувся 18.09.2018 року проведений без присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому останній наполягав на обов`язковій участі такого. Також, 11.06.2018 року через канцелярію суду стороною захисту було подано клопотання про визнання доказів недопустимими, проте суд першої інстанції не навів у вироку жодних мотивів, на підставі яких суд відмовив у задоволенні клопотання. Підкреслює, що копія історії хвороби потерпілої ОСОБА_10 здобута органом досудового розслідування з порушенням порядку, передбаченого нормами КПК України. Більше того, 29.05.2018 року судом першої інстанції допитано у якості свідка ОСОБА_11 , якого не приведено до присяги.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, виступ прокурора про безпідставність апеляційної скарги та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.03.2018 року; рапортами інспектора СРПП № 3 Червоноградського ВП ОСОБА_14 від 22.03.2018 р. з приводу відкритого заволодіння ОСОБА_6 майном ОСОБА_10 , із застосуванням насильства до неї, та звернення останньої за медичною допомогою у Червоноградську ЦМЛ; протоколом огляду місця події від 22.03.2018 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.03.2018 року; висновком щодо результатів медичного огляду від 22.03.2018 р. № 51; листом Червоноградської ЦМЛ від 23.03.2018 року № 799; протоколом огляду предметів від 22.03.2018 року; постановою про визнання предметів речовими доказами від 22.03.2018 року; протоколом огляду предметів від 22.03.2018 р., а саме речей, котрі були вилучені у ОСОБА_6 під час його затримання; розписками ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про повернення належного їм майна, котре було у них вилучено та викрадено; висновком судово-медичної експертизи № 057/2018 від 04.04.2018 року; медичною картою стаціонарного хворого № 3561/242 від 22.03.2018 року, результатом тестування на алкоголь від 22.03.2018 року, витягом із історії хвороби № 3561, з відомостями про госпіталізацію 18:40 год. 22.03.2018 року ОСОБА_10 до Червоноградської ЦМЛ без алкогольного сп`яніння та випискою з лікарні 23.03.2018 року; листом слідчого Червоноградського ВП, ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.04.2018 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2018 року, постановою про визнання речовим доказом від 13.04.2018 року з зафіксованими відомостями до історії хвороби ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11.04.2018 року та довідкою КП «Червоноградський ринок» щодо вартості майна, викраденого у ОСОБА_10 22.03.2018 року.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 187 КК України, то такі є безпідставними та правильних висновків суду не спростовують.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що 29.05.2018 року судом першої інстанції допитано у якості свідка ОСОБА_11 , якого не приведено до присяги, то відповідно до ст. 412 КПК України вищенаведене порушення на думку колегії суддів, не перешкодило та не могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Більше того, колегією суддів встановлено, що останній був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 ствердила, що 22.03.2018 року, перебуваючи на першому поверсі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 на неї напав ОСОБА_6 , у ході чого завдав їй кілька ударів у голову та вирвав з її рук сумку й пакет з особистими речами і втік. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 057/2018 від 04.04.2018 року у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівій щоці з переходом на виличну ділянку, який міг утворитися 22.03.2018 року від дії тупих твердих предметів і відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Покликання в апеляційній скарзі захисника про те, що повторний допит потерпілої, який відбувся 18.09.2018 року проведений без присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому останній наполягав на обов`язковій участі такого, то такі не підтверджуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з журналу та звукозапису судового засідання від 18.09.2018 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не зміг вчасно прибути в судове засідання, проте суд першої інстанції під час розгляду справи оголосив перерву для того, щоб захисник зміг повторно допитати потерпілу, однак останній клопотав про завершення з`ясування обставин справи. Допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 у вищенаведеному засіданні повідомила, що її права не були порушені, вона згідна з діями слідчого про витребування медичних документів, розголошення лікарської таємниці стосовно неї не було.

Щодо твердження апелянта про медичну документацію потерпілої, то така надана лікарнею на вимогу слідчого в порядку ч.2 ст. 93 КПК України. Більше того, потерпіла 18.09.2018 року в судовому засіданні пояснила, що надала згоду на це і проти цього не заперечила.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, раніше судимий за розбій, позитивно характеризується за місцем проживання, має середню освіту, не працює, не одружений, не перебуває на обліках у лікарів наркологів і психіатрів, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, обставину, яка пом`якшує покарання, зокрема часткове визнання вини та відсутність обтяжуючих обставин.

Суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 виконав вимоги ст. 374 КПК України, яка передбачає обов`язок суду у мотивувальній частині вироку обґрунтувати прийняте ним рішення із наведенням відповідних підстав.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого необґрунтованою й доходить до висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 , а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4