ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1148/19
Провадження № 1-кс/210/779/19

"06" березня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000310 від 06.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг, українець, громадянин України, з освітою середньо технічною, не працюючий, неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06 березня 2019 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, із вказаним клопотанням звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , погодженим прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні слідчого відділення Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000310 від 06.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 12.02.2019 приблизно о 19 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході розпивання спиртних напоїв разом із знайомими а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленою в ході досудового слідства особою, перебуваючи в товаристві власників індивідуальних гаражів «Індустріальний», розташованого по вулиці Коротченка в Покровському районі, м. Кривого Рогу, виник злочинний умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаним із застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу, поєднаного з проникненням у інше приміщення (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вступив в попередню змову з ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового слідства особою,

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, 13.02.2019 року приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом з співучасниками злочину ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, на автомобілі марки BMW серії 525 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , прибули до огородженої бетонним парканом промислової площадки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом подолання перешкоди перелізли через паркан, та проникнувши у приміщення КПП де на той час знаходився охоронець ОСОБА_8 . Після чого співучасники злочину ОСОБА_4 , діючи у групі з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, бажаючи подавити волю потерпілого ОСОБА_8 , до опору застосувавши насильство, яке небезпечним для життя та здоров`я, нанесли невстановлену кількість ударів в різні частини тіла потерпілому, в результаті чого останній, реально сприймаючи погрозу та побоюючись за своє життя та здоров`я, перестав чинити опір. Після чого співучасник злочину ОСОБА_4 , бажаючи запобігти можливості потерпілого завдавати опір та звертатися за допомогою, залишився здійснювати охорону потерпілого. В цей час інші нападники заволоділи майном, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung E1202», IMEI НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 та акумуляторними батареями в кількості 3 штук, зарядним пристроєм до акумуляторів, різаком та 10 штук об`ємом 20 л. каністр з дизельним пальним, приналежне потерпілому ОСОБА_9 , власнику вказаної земельної ділянки, яке вони склали в автомобіль марки BMW серії 525 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_4 разом з співучасниками злочину ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою з місця вчинення кримінального правопорушення з належними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майном зникли, спричинивши останнім майновий збиток. Сума збитку встановлюється.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя або здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, про що йому було повідомлено « 06 » березня 2019 року.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

-протоколом огляду місця події від 06.03.2019 року первинний;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду місця події від 06.03.2019;

-протоколом допиту ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду місця події від 06.03.2019;

-речовим доказом: зарядний пристрій для акумулятора;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може їх здійснити.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та матеріалами кримінального провадження зібраними під час досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України застосування тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обставинами, що підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив умисний злочини, які згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим останній може вчинити інше правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, усвідомлюючи неминучість покарання, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив факт вчинення ним та іншими особами вказаного кримінального правопорушення, наголошував на тому, що буде намагатись найблищим часом відшкодувати завдані збитки потерпілим, і заперечував проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, і просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника (кожного окремо), дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується наявними у провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.03.2019 року первинний, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 06.03.2019, протоколом допиту ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 06.03.2019, речовим доказом: зарядний пристрій для акумулятора, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особі для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 ..

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені злочину особливо тяжкого злочину від 80 до 300 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на показання потерпілих і свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/ НОМЕР_3 .html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію, майновий стан, відсутність судимостей.

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, проживає матір`ю, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років. Вину визнав лише після викриття у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає наявним наступні ризики. Так, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, може: переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на показання потерпілих і свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (оскільки викрадені речі залишені за місцем його проживання) та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа буде засуджена до реальної міри покарання.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Таким чином, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на показання потерпілих і свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахування особи підозрюваного, способу вчинення даного кримінального правопорушення, суд, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді взяття під вартою з 21 годин 30 хвилин 06 березня 2019 року до 21 години 30 хвилин 06 травня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали становить 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1