УХВАЛА

12 листопада 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Рівне скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову про відмову у визнанні особи потерпілою,
в с т а н о в и в:
30 жовтня 2018 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову про відмову у визнанні особи потерпілою.
В обгрунтуванні скарги зазначає, що 10 жовтня 2018 року заступником начальника СВ У СБ України в Рівненській області ОСОБА_4 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0000169 від 31.08.2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Вважає постанову про відмову у визнанні особи потерпілим від 10
жовтня 2018 року незаконною і протиправною, такою що приховує
протиправні діяння слідчої ОСОБА_7 .
Заявляє, що протиправними діяннями слідчої СВ Сарненського ВП ГУ НП в
Рівненській області ОСОБА_7 його довірителю завдано матеріальну та
моральну шкоду. Факт заподіяння моральної та матеріальної шкоди був заявлений
як безпосередньо захисником довірителя - адвокатом ОСОБА_5 так і згодом
заявою безпосередньо довірителя.
Матеріальна шкода виражена у неодноразових викликах і прибуття до
Сарненського ВП СБУ в Рівненській області. Сарненського районного суду та
Апеляційного суду Рівненської області. Моральна шкода завдана протиправними
діяннями вищезгаданими працівників поліції та виражена у втрат і звичного способу
життя, незручностей як в роботі так і в особистому житті, що зумовлює додаткових зусиль для відновлення ділової репутації довірителя.
У вказаній скарзі скаржник просить постанову заступника начальника СВ УСБУ від 10 жовтня 2018 року про відмову у визнанні мого довірителя потерпілим скасувати та зобов`язати сторону обвинувачення в особі заступника начальника СВ УСБУ України в Рівненській області ОСОБА_8 та процесуального прокурора по даному кримінальному провадженню визнати довірителя ОСОБА_9 потерпілим.
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив її задоволити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, зазначили, що постанова є законною та обґрунтованою, підстави для визнання потерпілим відсутні. Також слідчий зазначив, що в даті постанови допустив технічну помилку, просить рахувати постанову винесену 10.10.2018 року.
Суд, вислухавши думку скаржника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.
В провадженні заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 31.08.2018. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що надійшли 07.09.2018 з прокуратури Рівненської області.
10.10.2018 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Постановою заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_6 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000169 від 09.10.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовлено.
В постанові слідчий зазначив, що ОСОБА_6 до своєї заяви не надав жодних підтверджуючих документів, щодо завдання йому моральної чи матеріальної шкоди.
Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.
Одне лише звернення з заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.
З обставин подій, вбачається, що відсутні будь які дані щодо безпосереднього заподіяння скаржнику ОСОБА_10 матеріальної або моральної шкоди. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання заявника потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 55, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову про відмову у визнанні особи потерпілою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1