Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/555/18
Провадження № 1-кп/673/53/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000064 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2018 року, згідно якого обвинувачується
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Душанбе, Республіка Таджикістан, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

10.03.2018 близько 22 год. 35 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Міраж», що розташований по вул. Майдан Привокзальний, 9/2, в м. Деражня Хмельницької області, помітив на торгівельному прилавку мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G 531 H/DS (SEK) Galaxy Grand Prime сірого кольору, який належить ОСОБА_6 , та прийняв рішення про його викрадення.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Міраж», що розташований по вул. Майдан Привокзальний, 9/2, в м. Деражня Хмельницької області, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом взяття лівою рукою з торгівельного прилавку та поміщення до зовнішньої кишені власного одягу, таємно викрав мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі SM-G 531 H/DS (SEK) Galaxy Grand Prime сірого кольору, вартістю 2250 грн., з силіконовим чохлом-бампером

вартістю 100 грн., картою пам`яті марки «Transcend» формату Micro SD ємкістю 8 GB вартістю 102 грн., та двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн. кожна, загальною вартістю 50 грн., всього загальною вартістю 2502 грн., який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, за результатами досудового розслідування ОСОБА_4 органами слідства було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а 02.04.2018 року обвинувальний акт було надіслано до суду.

В ході судового розгляду сторонами була підписана та надана суду Угода про примирення від 27.04.2018 року (Далі Угода).
У судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо угоди з обов`язковою участю її сторін, потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про затвердження укладеної 27.04.2018 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, Угоди про примирення та просила суд її затвердити.
Разом з тим, потерпіла підтвердила суду, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, пояснивши, що завдана їй злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вона не має, тому просила призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Так, перевіряючи зазначену Угоду на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_4 та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 2 502 грн., відшкодування обвинуваченим нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченого вибачитись перед потерпілою за вчинення протиправних дій під час розгляду справи в суді, а також щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн., згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження Угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання Угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання Угоди про примирення, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.
В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено та повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду та визнав фактичні обставини справи встановлені слідством.
Разом з тим, обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, а він право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно,

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження Угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, тому просив угоду про примирення затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просив долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого, а саму угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, сторони угоди, перевіривши умови укладання угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілої повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, суд погоджується з викладеною в угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, суд визнає доведеною.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує умови угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога з серпня 2013 року, по місцю фактичного проживання характеризується цілком позитивно, загальний стан його здоров`я нормальний, до кримінальної відповідальності, в силу Закону, не притягувався, неодружений, депутатом місцевих рад не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення Угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, суд дійшов висновку, що умови Угоди про примирення відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Водночас, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення Угоди було добровільним, і сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченим на себе за Угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки завдана злочином шкода, в ході досудового розслідування була повністю відшкодована потерпілій.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню також і судові витрати у вигляді вартості проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 858 грн. В свою чергу, долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК україни.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Угоду про примирення від 27.04.2018 року укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 27.04.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у вигляді вартості проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 858 грн.

Речові докази у справі: CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Міраж» за 10.03.2018 року залишити при матеріалах справи; мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G 531 HZAD (SEK) Galaxy Grand Prime сірого кольору, з силіконовим чохлом-бампером, картою пам`яті марки «Transcend» формату Micro SD ємкістю 8 GB, двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», коробку та гарантійний талон до вказаного вище телефона передати потерпілій ОСОБА_6 , як власнику.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1