Номер провадження: 11-кп/785/1158/18
Номер справи місцевого суду: 522/1974/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду Одеської області від 20.07.2018 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0000409 від 16.01.2018 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Жовтень, Ширяївського району, Одеської області, неодружений, без освіти, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 01.03.2013 року Київським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі,
- 15.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2-ва роки,
засуджений за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховане в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 16.01.2018 року по день набрання вироком сили, з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 засуджений за те, що 16.01.2018 року, приблизно о 18:30 год., перебував на транспортній зупинці «Кулікове Поле» по вул. Канатній в м. Одесі, відволікши потерпілого ОСОБА_9 , відкрито викрав з кишені останнього мобільний телефон марки «Astro» ІР 67, в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2600 грн., при цьому потерпілий відчув це та одразу почав перевіряти вміст своєї кишені, після чого обвинувачений ОСОБА_8 поклав мобільний телефон до кишені своєї куртки, і став тікати з метою зникнення з місця скоєння злочину, однак завершити злочин до кінця обвинувачений не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим ОСОБА_9 ..
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду посилаючись на те, що прокурор обіцяв умовний строк покарання, в зв`язку з чим він визнав вину.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить змінити вирок суду та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі, посилаючись на те, що судом не було враховано, що він вчинив таємне викрадання майна, а не відкрите. Суд при призначенні покарання не врахував, що матеріальна шкода відсутня.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали та уточнили вимоги додаткової апеляційної скарги, просили вирок суду змінити та застосувати ст. 75 КК України, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він таємно викрав майно потерпілого, а не відкрито, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при вирішенні питання про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_8 було роз`яснено, що він буде позбавлений можливості оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, які він послідовно визнає, на що останній був згоден (а.п.65).
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, а також, що викрадене майно повернуто.
У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини та щире каяття.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України,у вигляді нижчої межі санкції ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всіх даних про його особу, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі, ці обставини належним чином оцінені та мотивовані при призначенні покарання.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України не вбачається, з урахуванням особи винного, який неодноразово був судимий, однак вчинив новий злочин, що свідчить про те, що обвинувачений належних висновків не зробив та на шлях виправлення та перевиховання не став.
Крім того, при розгляді апеляційної скарги захисник пояснив, що при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції були виконанні всі вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, роз`ясненні відповідні наслідки її застування, з боку прокурора обставин, зазначених в апеляційній скарзі, не мало місця.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду Одеської області від 20.07.2018 року, яким ОСОБА_8 , засуджений за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, до 4 років позбавлення волі, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошений 14.12.2018 року, о 10:00 год..

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2