Справа № 379/369/18
Провадження № 1-кп/368/31/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому він просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та встановити для обвинуваченого ОСОБА_10 заборону залишати місце свого проживання, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години вечора до 07 години ранку наступного дня, обґрунтовуючи наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
?переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
?незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
?вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні відсутні.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 під час досудового розслідування не перешкоджав встановленню істини, вину визнав повністю, дав пояснення та щиро розкаявся, шкоду потерпілим відшкодував у повному обсязі, а відтак ризиків, що обвинувачений ОСОБА_10 може впливати на потерпілих чи свідків або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не існує.
Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України»).
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання поданий захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 та просили суд задовольнити
Потерпіла ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 щодо зміни запобіжного заходу покладаються на погляд суду.
Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.
Прокурор Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 , оскільки підстав для задоволення не має, в тому числі і те, що обвинувачений після вчинення злочину покинув місце вчинення злочину.
Вислухавши клопотання захисника обвинуваченого, думку інших учасників судового процесу, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження № провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000006 від 05.01.2018 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.
Так, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 04.01.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. він, перебуваючи м. Києві по вул. Тулузи, спілкуючись із ОСОБА_8 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вирішили вчинити за попередньою змовою групою осіб напад на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном останнього.
Реалізуючи спільний злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, на автомобілі марки AUDI модель та номерний знак, а також власник якого у ході досудового розслідування не встановлені, 04.01.2018 приблизно о 22 год. 00 хв. прибули до садиби ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому ОСОБА_10 з вказаними особами перелізли через паркан та підійшли до житлового будинку, на поріг якого в цей час вийшли господар ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 .
У цей момент ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та майном подружжя ОСОБА_13 , вчинив разом зі своїми співучасниками відкрите викрадення майна вказаних потерпілих, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, а саме завдавши руками ОСОБА_6 приблизно трьох ударів в область обличчя та іншим частинам тіла, а також декілька ударів ногою по ногам потерпілої ОСОБА_7 . В подальшому вказані особи зв`язали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і затягли їх до будинку та проникли до житла останніх. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_10 з ОСОБА_8 та двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, відкрито заволодів належними подружжю ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 102000 грн., 200 доларів США, а також мобільним телефоном «LENOVO» А526, S/NHJA3KNCM вартістю 1045 грн., мобільним телефоном iPhone 6, SpaseGray, 32 GB вартістю 8360 грн., ноутбуком ACER А1398 вартістю 6555 грн., банківськими золотими злитками 999 проби у кількості 3 штук: на 5 грам вартістю 6010 грн., на 2 грами вартістю 2488 грн. та на 1 грам вартістю 1244 грн.; срібною монетою вагою 1 кг. із зображенням королеви Єлизавети вартістю 15356 грн., перснем золотим чоловічим 585 проби масою 7,12 г. вартістю 10354,83 грн., перснем злотим жіночим 585 проби масою 2,57 г. вартістю 3577,54 грн., каблучкою золотою жіночою 585 проби масою 2,74 г. вартістю 3814,19грн., каблучкою жіночою 585 проби масою 3,19 г. вартістю 4440,61 грн., сережками золотими 585 проби масою 4,68 г. вартістю 6407,90 грн., сережками золотими 585 проби масою 4.08 г. вартістю 5586,38 грн., сережками 585 проби 5.67 г. вартістю 7763,42 грн., каблучкою золотою жіночою 585 проби масою 3.90 г. вартістю 5428,96 грн., ланцюжком золотим жіночим 585 проби масою 3.04 г. вартістю 4476,61 г., іконою у камені коричневого кольору із зображення «Божої матері» вартістю 325 грн., іконою у камені коричневого кольору із зображення «Архангела Михаіла» вартістю 325 грн., іконою у камені сірого кольору із зображення «Божої матері на небесах» вартістю 325 грн., кульковою ручкою із шкіряним брилком марки «MOONGRASS» вартістю 112 грн., кульковою ручкою «PINE Premium» вартістю 299 грн., набором кулькових ручок у кількості трьох штук у дерев`яному футлярі невстановленої марки вартістю 380 грн., іконою із зображенням «Божої матері із сином Божим» із написом AN Ag 3g 145 Made in Italy вартістю 6820 грн., монетою «Небесна сотня на варті 2014» вартістю 238 грн., двома монетами «200000 карбованців 1996 р» загальною вартістю 380 грн., монетою номіналом 5 гривень 2010 року із написом «Ткала» вартістю 74 грн., монетою номіналом 2 грн. із зображенням та написом Митрополита Андрія Шептицького вартістю 125 грн., монетою номіналом 5 гривень із написом «Богуслав 975 років та із зображенням міста 2008 р.» вартістю 69 грн., монетою номіналом 2 грн. із зображенням Олега Антонова 2006 р. вартістю 113 грн., монетою номіналом 20 гривень із написом «Визвольна війна середини 17 ст. 1998року» вагою 31.1 г. срібла Ag 925 проби вартістю 982 грн., пістолетом/револьвером газовим Корнет-С вартістю 3500 грн., патронами «Оса» в кількості 12 упаковок по 10 шт. в упаковці вартістю 1320 грн., годинником чоловічим позолоченим від КОДА невстановленої вартості, годинником чоловічим марки TISSOT невстановленої марки та вартості, срібними фужерами невстановленої вартості, двома золотими зажимами 585 проби невстановленої маси та вартості, золотим значком з написом «СВЕМОН» невстановленої маси та вартості, ручкою ПАРКЕР (чорна матова з золотими атрибутами та написом на верхній частині «Папулі» невстановленої вартості, золотим значком у вигляді герба України невстановленої маси та вартості, золотим значком у вигляді герба України з написом ДПА невстановленої маси та вартості. Крім того вказані вище особи, перебуваючи в будинку, зв`язали руки та ноги ОСОБА_12 і заволоділи її грошовими коштами в сумі 6200 грн. та її годинником марки «Чайка» невстановленої вартості.
Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та дві невстановлені у ході досудового розслідування особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження з місця вчинення злочину зникли.
Відповідно до висновку експерта від 08.02.2018 р., складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у родини Ткачів майна, станом на 04.01.2018 р., з урахуванням зношеності в процесі експлуатації, становить 108030,44 (сто вісім тисяч тридцять гривень 44 копійки).
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Статтею 177 КПКУкраїни передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.
У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини тримання під вартою без відповідного судового рішення, особливо протягом періоду після закінчення слідства та до початку судового розгляду, а також на підставі судових рішень, винесених на стадії судового розгляду, які не містять визначених строків подальшого тримання під вартою, суперечить вимогам статті 5 Конвенції (пункт 98 рішення від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"). Такий підхід узгоджується з метою статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні свавільному чи невиправданому позбавленню свободи (пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини від 3 жовтня 2006 року у справі "МакКей проти Сполученого Королівства").
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" вказав на порушення пункту 3статті 5 Конвенції національними судами України, які часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, та зазначив, що суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані (пункт 99). Не наведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України").
Вказане кримінальне провадження тривалий час знаходиться в суді, а саме з 01.04.2018 року, обвинувачений ОСОБА_10 утримуються під вартою з 05.01.2018 року, разом з тим на сьогодні судом майже закінчився судовий розгляд, проте існування об`єктивних причин неможливості в найкоротші строки завершити судовий розгляд кримінального провадження, що по суті може свідчити про надмірну тривалість кримінального провадження та надмірне тримання обвинуваченого під вартою, що може привести до порушення пункту 3 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини та і основоположних свобод». Про існування аналогічних порушень було відмічено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Бондаренко та інші проти України», «Харченко проти України» «Ігнатов проти України», де зазначалося, що існування системної проблеми надмірної тривалості судового перегляду тримання під вартою та надмірної тривалості кримінальних проваджень є предметом усталеної практики Європейського Суду, яка є вкрай негативною в України і практика тривалого розгляду справ та тримання осіб від вартою є несумісною із положеннями Конвенції.
Оскільки, тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою досі триває та існують об`єктивні обставини неможливості в найкоротший строк завершити судовий розгляд, враховуючи особу обвинуваченого, який має соціальні зв`язки, місце реєстрації, колегія суддів прийшла до висновку про, необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 альтернативний запобіжний захід, змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, поклавши на останнього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суду, є достатнім для забезпечення розумних строків розгляду даного кримінального провадження, та не буде призводити до затягування розгляду кримінального провадження, тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 підлягає до часткового задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст. 201, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на строк до 12 квітня 2019 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:
1) прибувати до Кагарлицького районного суду Київської області за першою вимогою;
2) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Зобов`язати Кагарлицьке відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Київській області негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_10 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити його з-під варти.
Ухвалу направити для виконання до Кагарлицькому відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Київській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3