Постанова

Іменем України
17 січня 2019 року

м. Київ
справа № 757/41216/17-к
провадження № 51-2214 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року, а також адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002147.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки громадянина ОСОБА_9 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 1998-2016 рр.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вказану ухвалу слідчого судді.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити оскаржувані ухвали слідчого судді та апеляційного суду, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора про призначення позапланової документальної перевірки. Наводить у касаційній скарзі доводи щодо незаконності ухвали слідчого судді, а також вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, обмеживши таким чином громадянина ОСОБА_9 у доступі до правосуддя.
Адвокат ОСОБА_6 у поданій ним касаційній скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає про безпідставність відмови у відкритті апеляційного провадження. Поряд з цим, стверджує, що суд апеляційної інстанції фактично провів апеляційний розгляд, за наслідками якого постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, що є недопустимим на даній стадії провадження.
Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_7 в суді касаційної інстанції підтримав вимоги викладені у касаційній скарзі адвоката ОСОБА_8 .
Адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність ухвали апеляційного суду, підтримав обидві касаційні скарги.
Прокурор просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

За змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 КПК ухвали слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Разом з цим доводи касаційних скарг адвокатів про незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді, є обґрунтованими.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII).
Наведені правові норми мають своє відображення у п. 1, п. 2, п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому, передбачене главою 26 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження й процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження та відповідає його завданням, передбаченим ст. 2 КПК.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто, у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2017 року слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки громадянина ОСОБА_9 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 1998-2016 рр., оскільки дійшов висновку про те, що матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002147 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, свідчать про потребу органу досудового розслідування провести вказану перевірку.
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 23 серпня 2017 року, на підставі ч.4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на вказану ухвалу слідчого судді, у звязку із тим, що кримінальним процесуальним законом не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про призначення документальної позапланової перевірки.
Проте, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, залишивши поза увагою ту обставину, що положення ч. 4 ст. 399 КПК стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргами на рішення, які прямо визначені у ст. 309 КПК.
Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року зробила правовий висновок, що апеляційні суди зобов`язані відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок, виходячи з загальних засад кримінального провадження, передбачених п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, якими гарантується право на апеляційне оскарження.
За таких обставин, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, тому доводи касаційних скарг адвокатів в цій частині є такими, що ґрунтуються на вимогах закону.
Крім того, слушними є і доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, але при цьому провів апеляційний розгляд.
Так, положеннями ст. 398 КПК передбачено, що апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
В свою чергу, у ч.4 ст.399 КПК зазначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Не дотримуючись вище зазначених вимог кримінального процесуального закону, суддя-доповідач отримавши апеляційну скаргу, призначив її до розгляду із викликом сторін, та в подальшому колегією суддів апеляційного суду після проведення відкритого судового засідання, у нарадчій кімнаті, виходячи з положень ч.4 ст.399 КПК, було постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, тобто фактично проведено розгляд скарги по суті, що є недопустимим на стадії вирішення питання відкриття провадження.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст. 438 КПК з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати викладене та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 434, 436, 438, 441,442 КПК України, п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд вважає, що касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 слід задовольнити, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, оскільки рішення слідчого судді, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
З цих підстав Суд ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10