ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 283/1309/17
провадження № 51-6197км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000435, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі КК),

за касаційною скаргою першого заступника прокурора Житомирської області на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Малинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він у період з 1 жовтня 2012 року по 31 травня 2017 року умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25 липня 2012 року аліментів на користь ОСОБА_7 , яка змінила прізвище на ОСОБА_8 , на утримання сина ОСОБА_9 , 2004 року народження, в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому ОСОБА_6 , маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, офіційно на роботу не влаштувався, на обліку в Державному центрі зайнятості не перебував, приховував свої доходи від отриманих сторонніх заробітків та достатньої допомоги на утримання дитини не надавав. Заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період склала 51 009,68 грн.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 27 березня 2018 року скасував вирок та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) з підстав невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримання.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що:
- апеляційний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки в діях ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК та його винуватість доведена наявними у провадженні доказами;
- під час розгляду провадження у суді першої інстанції будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати ОСОБА_6 аліментів (хвороба, каліцтво, обов`язок з утримання інших осіб, тривале відрядження тощо), не встановлено, від працевлаштування він відмовився;
- ОСОБА_6 епізодично сплачував аліменти в значно меншому, ніж встановлено рішенням суду, розмірі, для видимості виконання рішення суду, при цьому протягом 11 місяців з грудня 2015 року по жовтень 2016 року аліменти взагалі не сплачував;
- апеляційний суд не перевірив усіх доводів заперечення прокурора на апеляційну скаргу захисника, з власної ініціативи дослідив письмові докази, які лише виправдовували обвинуваченого, та не мотивував належним чином свого рішення, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- суд апеляційної інстанції безпідставно послався на примітку до ст. 164 КК України без врахування змін, внесених Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Позиції інших учасників судового провадження

На касаційну скаргу заперечень від учасників процесу не надходило.
У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги касаційної скарги.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, зазначаються: встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Зі змісту фактичних обставин, установлених судом першої інстанції, вбачалося, що злісне ухилення ОСОБА_6 від сплати аліментів виразилося в його змозі заробляти гроші та сплачувати аліменти, при цьому він офіційно на роботу не влаштувався, на обліку в Державному центрі зайнятості не перебував, приховував свої доходи від отриманих сторонніх заробітків та достатньої допомоги на утримання дитини не надавав.

Проте суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_6 у злісному ухиленні від сплати аліментів, оскільки, на думку суду, зазначені судом першої інстанції докази не підтверджують наявності у ОСОБА_6 прямого умислу на злісне ухилення від сплати аліментів.
При цьому на порушення п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК суд апеляційної інстанції не навів належних мотивів визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними та обґрунтованих мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.
Так, суд апеляційної інстанції не навів обґрунтованих підстав, з яких не врахував:
- висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, оскільки у вказаний період він не перебував на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості;
- показання обвинуваченого про те, що він відмовлявся від роботи, запропонованої центром занятості, оскільки така робота йому не підходила, хоча, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, він фактично не мав стабільного доходу в зазначений період;
- показання свідка ОСОБА_10 , яка працює державним виконавцем, про те, що ОСОБА_6 був повідомлений під розписку про необхідність сплати аліментів та наслідки ухилення від їх сплати, однак пояснив, що працівники поліції інформували його про те, що, якщо він сплачуватиме по 100200 грн щомісяця, то його не притягнуть до кримінальної відповідальності. У такому розмірі він і сплачував аліменти;
- показання потерпілої ОСОБА_11 про те, що після розлучення з нею обвинувачений продав нежитлове приміщення, яке використовувалося ними для здійснення підприємницької діяльності, і з цих коштів два місяці сплачував аліменти. Після цього припинив надавати допомогу на утримання дитини і сплачував по 100200 грн на місяць.
Отже, доводи, зазначені в касаційній скарзі прокурора, про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК, оскільки суд не навів належних мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали, є обґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК при розгляді кримінального провадження, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
У зв`язку з наявністю зазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону Суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам касаційної скарги в іншій частині, тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК, надати оцінку всім доводам апеляційної скарги захисника та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 369, 412, 419, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3