Провадження № 1-кп/484/134/19
Справа № 484/5372/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0002919 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянки України, освіта неповна загальна середня, не працюючої, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
05.11.2018 року о 17 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання своєї двоюрідної сестри ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, зі свого мобільного телефону зателефонувала за номером «102» до Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

В ході телефонної розмови ОСОБА_3 , умисно завідомо та неправдиво повідомила про вчинення злочину, який в дійсності і був скоєний, але не в повному обсязі, а саме про факт вчинення відкритого заволодіння майном, яке належить ОСОБА_3 за місцем фактичного проживання її двоюрідної сестри ОСОБА_6 , у вигляді телефону марки: «Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 та бензопили марки: «Stihl», однак мобільного телефону марки: «Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 насправді у ОСОБА_3 не було.

Після отримання від ОСОБА_3 зазначеного повідомлення про вчинення злочину, інспектором чергової частини Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області на місце події була направлена слідчо-оперативна група для безпосереднього з`ясування всіх обставин вчиненого злочину.

Після прибуття слідчо-оперативної групи Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, на місце події, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання своєї двоюрідної сестри ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно та свідомо, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України, надала слідчому СВ Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, завідомо неправдиву заяву про вчинення ОСОБА_7 , відносно неї злочину, який в дійсності і був скоєний, але не в повному обсязі, а саме про факт вчинення відкритого заволодіння майном, яке належить ОСОБА_3 за місцем фактичного проживання її двоюрідної сестри ОСОБА_6 , у вигляді телефону марки: «Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 та бензопили марки: «Stihl», але мобільного телефону марки: ««Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 насправді у ОСОБА_3 не було, спричинивши тим самим матеріальний збиток на загальну суму 5 (п`ять тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.383 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 вирішила вчинити злочин.

В провадженні слідчого відділення Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 05.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №00002886 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, розпочате за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_3 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Так, 06.11.2018 року, в період часу з 09:00 год. по 09:30 год., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №00002886 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, що підтверджується її підписом у протоколі допиту потерпілої, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та недостовірність показань, надала завідомо неправдиві показання стосовно скоєного відносно неї кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_3 , з метою введення органу досудового розслідування в оману та невстановлення об`єктивної дійсності, надала неправдиві показання в якості потерпілої, перекрутивши дійсні обставини та факти, зазначивши, що начебто близько 17 год. 30 хв. 05.11.2018 року за місцем проживання її сестри ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 було вчинено грабіж, який насправді і був, проте вказаного в протоколі допиту потерпілої мобільного телефону марки: «Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 в неї, насправді, не було. Правильність протоколу засвідчила власноручно зробленим підписом.

За результатом досудового розслідування кримінального правопорушення за №00002886, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені від 05.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 186 КК України, розпочате за фактом грабіжного нападу відносно ОСОБА_3 , слідчим слідчого відділу Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, 07.11.2018 року було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно. Факти, вказані в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_3 під час досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження, а, навпаки, повністю спростовані, оскільки у власності ОСОБА_3 мобільного телефону марки: «Iphone 5» з сім картою оператора зв`язку «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_1 насправді, не було.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.384 КК України.

Під час досудового розслідування 28.11.2018 року між підозрюваною ОСОБА_3 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у зазначених діяннях, зобов`язалась при необхідності сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання: за ч. 2 ст. 383 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 384 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів у вигляді 2 років позбавлення волі, та звільнення її від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу відповідно до вимог ст.ст.473,474 КПК України.

Допитана під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечувала. Повністю підтвердила добровільність наміру укласти угоду про визнання винуватості та готовність відбути визначене в угоді покарання.

Захисник підтвердив зазначені обставини, а також добровільність укладення угоди обвинуваченою та її обізнаність з обмеженнями під час розгляду справи та наслідками укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_3 її права та наслідки укладення та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

Судових витрат та речових доказів у справі немає.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинувачену ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, призначивши їй покарання, визначене угодою.

Суд вважає недоцільним обирати ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, оскільки досі вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст.370-374,473475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , укладену 28 листопада 2018 року затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.383 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.384 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскарженийдо Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_1