Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/52/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2019 р.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 21 листопада 2018 року приблизно об 11 год 00 хв. годин перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ,що належить на праві власності ОСОБА_6 , рухаючись із швидкістю 40 км/год по вул.Роганській із сторони вул.С.Грицевця в сторону вул.Миру в м.Харкові, в порушення вимог п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

П.18.1- « водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

П.18.4- « якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити ( відновити ) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека»

Діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу в районі будинку №9 по вул.Роганській в м.Харкові, перед яким у сусідній смузі зупинився інший транспортний засіб та який перетинала зліва направо по ходу руху автомобіля пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, продовжив рух та допустив наїзд на ОСОБА_7 , внаслідок чого останній спричинені тілесні ушкодження у вигляді підвивиху 1-го шийного хребця вправо, закриті травми грудної клітини: перелом 1,2,3,4 ребер зліва по середнє-пахвовій лінії із зсувом, перелом лівої лопатки без зсуву, закриті переломи поперекових виростків 3,4,5 поперекових хребців справа; закритий перелом лонної і сідничної кісток зліва з незначним зсувом, перелом лонної кістки справа, перелом бокових мас крижа зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/969-А/18 від 14.12.2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості та перебувають в причинному зв*язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Порушення вимоги п.п.18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 1338/18 від 20.12.2018 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив, що має водійський стаж близько п*яти років, та 21.11.2018 року керував автомобілем ВАЗ 21013 , р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться у володінні його батька на підставі свідоцтва про реєстрацію автомобіля. Близько 11-00 години рухався по вул.Роганській в сторону вул.Миру із швидкістю 40 км/год по крайній правій полосі, видимість була добра, дорожнє покриття сухе, рух не інтенсивний. По лівій смузі в попутному напрямку рухався автомобіль Фольксавен. Наближаючись до пішохідного переходу автомобіль Фольксавен загальмував та зупинився перед пішохідним переходом. Він сконцентрував свою увагу направо з метою пересвідчитись, що справа на пішохідному переході немає пішоходів, однак скоїв наїзд на жінку-пішохода, яка йшла по пішохідному переходу зліва і він її не побачив із-за автомобіля Фольксваген. Жінку вперше виявив в момент наїзду, до цього її не бачив.

Крім повного визнання своєї провини в інкримінованому кримінальному правопорушенні винуватість ОСОБА_5 підтверджується також сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2018 року з фототаблицею;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 року з участю ОСОБА_5 та з участю свідка ОСОБА_8 ( водія Фольксавен);

-висновком судово-автотехнічної експертизи №1338/18 від 20.12.2018 року, з якої вбачається, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1,18.4 Правил дорожнього руху України і саме невідповідності цим вимогам з технічної точки зору знаходяться в причинному зв*язку з даною ДТП. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання ним вказаним вимог ПДР України.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/969-А/18 від 14.12.2018 року встановлено, що у зв*язу з подією 21.11.2018 року у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підвивиху 1-го шийного хребця вправо, закриті травми грудної клітини: перелом 1,2,3,4 ребер зліва по середнє-пахвовій лінії із зсувом, перелом лівої лопатки без зсуву, закриті переломи поперекових виростків 3,4,5 поперекових хребців справа; закритий перелом лонної і сідничної кісток зліва з незначним зсувом, перелом лонної кістки справа, перелом бокових мас крижа зліва, які утворилися від дії тупих твердих предметів і могли утворитися в умовах дорожньо-трансапортної пригоди при обставинах та в строк, вказаних в ухвалі і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я не менше 3-х тижнів. Мається причинний зв*язок між отриманими ОСОБА_9 тілесними ушкодженнями та дорожньо-транспортною пригодою від 21.11.2018 року.

-постановою від 22.11.2018 року, якою автомобіль ВАЗ 21013 р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по справі.

Оцінивши надані докази в сукупності та проаналізувавши їх , суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ст. 286 ч.1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює та не навчається, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є повне визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, а обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного злочину, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості скоєним з необережності , дані про особу обвинуваченого, його молодий вік та недостатній водійський стаж, обставини, що пом*якшують покарання обвинуваченого, думку представника потерпілого, який зазначав, що обвинуваченого слід позбавити права керування транспортним засобом на максимальний строк та приходить до висновку, що покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ст.286 ч.1 КК України необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Так як обвинувачений не працює, інших доходів немає, а його матеріальний стан, за його словами, не дав змоги навіть відшкодувати спричинену потерпілій матеріальну шкоду, то суд не може призначити йому передбачене в санкції даної статті покарання таке, як штраф або виправні роботи.

Покарання у вигляді арешту суд вважає занадто суворим.

Так як обвинувачений порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, та враховуючи роз*яснення , що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судам кримінального покарання», виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, то слід призначити додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286ч.1 КК України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, однак, враховуючи невеликий водійський стаж обвинуваченого та конкретні обставини по справі, не на максимальний строк, як наполягає на цьому представник потерпілої, а на мінімальний строк, тобто на 1 рік.
Посилання прокурора на те, що автомобіль потрібен обвинуваченому для праці доказами не підтверджений і навпаки спростовується встановленими в суді обставинами, а саме, що обвинувачений не працює, не навчається, знаходиться в пошуках роботи. В той день 21.11.2018 року забрав автомобіль з ремонту та їхав по своїх справах. ОСОБА_5 не має утриманців, малолітніх дітей, батьків -інвалідів, тощо, що передбачало б безумовну необхідність ним використовувати автомобіль.
Зважаючи на дані про особу обвинуваченого, сукупність пом*якшуючих його вину обставин, думку представника потерпілої, узгоджену з потерпілою, які не наполягають на реальному обмеженні волі обвинуваченого, то суд вважає можливим застосувати до основного покарання положення ст.75, 76 КПК України та встановити іспитовий строк.
Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ в розмірі 1716 грн. суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Згідно із ст. 174ч.4 КПК України суд скасовує накладений ухвалою слідчого судді від 28.11.2018 року арешт на тимчасово вилучене майно- автомобіль ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_10 Миколайовиича

Керуючись ст..ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 ( два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 ( один) рік.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому основного покарання при умові, що він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не скоїть нового злочину та та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 ч.1 КК України обов*язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи, проведеної Харківським НДЕКЦ МВСУ в розмірі 1716 ( одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.

Речовий доказ- автомобіль ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 , що зберігається на штрафному майданчику за адресою м.Харків, вул.Пушкінська, 107, повернути володільцю за належністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28.11.2018 року на тимчасово вилучене майно- автомобіль ВАЗ-21013 р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Суддя ОСОБА_1