Провадження № 1-КП/200/37/19
Справа № 200/1199/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0003076, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0003076 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України.

20 березня 2019 року до спливу продовженого строку під час розгляду кримінального провадження, виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки обвинуваченим скоєно тяжкий злочин у групі з ОСОБА_7 , що свідчить про те, що ОСОБА_6 може в подальшому переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.

Крім того, просив продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ним скоєно тяжкий злочин у групі з ОСОБА_6 , а тому ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків й перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Просив відмовити в задоволенні клопотання обвинувачених та захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт, з урахуванням особи обвинуваченого, а також того, що заявлені прокурором ризики не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 також просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт, з урахуванням особи обвинуваченого, а також того, що наведені прокурором ризики не обґрунтовані.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за клопотанням прокурора продовжено строк тримання під вартою до 28.03.2019 року.

На цей час дане кримінальне провадження не розглянуто, не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, не досліджені письмові докази, а наступна дата судового засіданні призначена поза межами дії попередньої ухвали на 18 квітня 2019 року.

При цьому, при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.

Суд вважає, що вказані ризики на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_6 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він звинувачується.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років.

А тому, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, що в свою чергу ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, тобто немає постійного доходу, не одружений, не має утриманців, тобто міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, мешкає без реєстрації, а також враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, та стадію судового провадження, коли обвинувачений, потерпілий та свідки по справі не допитані, докази сторонами кримінального провадження судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_6 , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, й такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, впливу на свідків та потерпілого.
Крім того, на думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_6 , а обраний запобіжний захід тримання під вартою, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, утриманців, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини мали місце й при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й дані обставини не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_6 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суворість покарання, може переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, впливати на свідків та потерпілого, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Водночас, при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконного впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.
Вказані ризики на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких він звинувачується.

Так, ОСОБА_7 звинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_6 , поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4-х до 6-ти років.

А тому, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, що в свою чергу ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, тобто немає постійного доходу, не одружений, не має утриманців, тобто міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, а також враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, та стадію судового провадження, коли обвинувачений, потерпілий та свідки по справі не допитані, докази сторонами кримінального провадження судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, й такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого та свідків.
На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_7 , й саме запобіжний захід тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, утриманців, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини мали місце й при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й дані обставини не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_7 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суворість покарання, може переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, впливати на свідків та потерпілого, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.176-177, 183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Дніпропетровської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 травня 2019 року, включно.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 травня 2019 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1