Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/61/2018 Справа № 641/7258/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10
секретарів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000002 від 01.01.2016 р. за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області м. Лозова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого у ТОВ АН «Рестрієлт» на посаді висотника-верхолаза, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , 01.01.2016 року, близько о 04 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом наркотичних або токсичних речовин», рухався по проспекту Московському в м. Харкові з боку вулиці Академіка Павлова в напрямку вулиці Броненосця Потьомкін зі швидкістю 60 км/год. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку 96, ОСОБА_10 , не переконавшись у безпеці, змінив напрямок свого руху вліво, виконуючи маневр повороту наліво, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч» і, виїхавши на зустрічну смугу руху, не надав дорогу автомобілю «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному йому напрямку по своїй смузі руху з боку площі Повстання в напрямку вулиці Академіка Павлова та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_16 , від отриманих ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у лікарні та, згідно висновку судово-медичної експертизи № 7-Ат/16 від 18.03.2016 причиною смерті останнього стала тяжка поєднана травма, внаслідок якої розвинулось гостра легенево-серцева недостатність. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 21-А/15 від 12.02.2016 потерпілій ОСОБА_5 , пасажиру автомобіля «DAEWOO LANOS», внаслідок вказаної ДТП були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 5-го пальця правої кісті. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 16-А/15 від 03.02.2016 потерпілому ОСОБА_3 , внаслідок вказаної ДТП були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого перелому верхнього полюсу лівого наколінника без зсуву та внутрішньої кісточки лівого гомілкового суглобу без зсуву. Порушення вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_10 , які згідно висновку автотехнічної експертизи № 385/16 від 21.06.2016 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», проявив необачність та, не переконавшись в безпеці своїх дій, не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos», під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, змінив напрямок свого руху вліво, виконуючи маневр повороту ліворуч, і виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення вказаних транспортних засобів, що спричинило вищевказані тяжкі наслідки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав свою провину щодо вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, пояснив, що 01.01.2016 року, близько 04 години 00 хвилин, рухався на автомобілі «Volkswagen Transporter» по проспекту Московському м. Харкова зі сторони вул. Академіка Павлова в напрямку вул. Броненосця Потьомкін. Зазначив, що випив два стакана шампанського. Переконавшись в безпеці зміни напрямку руху, й, оскільки будь-які транспортні засоби назустріч йому не рухались, та горів червоний сигнал світлофору для тих, що рухались по пр. Московському, він здійснив маневр повороту вліво. Проте, виїхавши на рейки, рухаючись зі швидкістю 15-20 км/год, почув, що машину потягло вліво , побачив різкий світ, загальмував та почув сильний удар. Прокинувся на зустрічній смузі руху трамвайних рейок. Пояснив, що відбулась ДТП з автомобілем «Daewoo Lanos», що рухався в зустрічному напрямку з боку пл. Повстання в напрямку вул. Академіка Павлова з великою швидкістю. Вважає, що ДТП відбулась в зв`язку з тим, що в результаті того, що він колесом потрапив в вибоїну за 300 метрів до здійснення маневру повороту вліво, в результаті чого була зруйнована ходова система його автомобіля та розгерметизовано колесо, в результаті чого, автомобіль під його керуванням раптово змінив напрямок руху та виїхав на смугу зустрічного руху, втративши керування, що відбулось проти його волі, перешкодити чому він не мав змоги. Зазначив, що на відшкодування шкоди, сплатив сім`ї Приходько 10000,00 грн.
Незважаючи на повне невизнання провини ОСОБА_10 , його винуватість повністю доводиться нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 01.01.2016 року, вони разом з чоловіком зупинили таксі на вулиці Плеханівській, чоловік сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_3 , а вона сіла на заднє пасажирське сидіння посередині та одразу написала СМС-повідомлення донці. Їхали зі швидкістю приблизно 80 км/год. з ближнім світлом фар. Коли проїжджали по пр. Московському, після АЗС, рухались біля трамвайних рейок на відстані, приблизно 0,5 м, світлофори не працювали, постійно миготів жовтий сигнал світлофору. В зустрічному напрямку їхав автомобіль «Volkswagen Transporter», зі швидкістю приблизно 60 км/год. з ближнім світлом фар. Інших автомобілів, що рухаються назустріч - не було. Автомобіль «Volkswagen Transporter» вона побачила вперше, коли він виїхав з вулиці Академіка Павлова на пр. Московський та рухався по рейкам, приблизно зі швидкістю 60 км/год. Зазначила, що, оскільки постійно дивилась перед зіткненням на дорогу, стверджувала, що бачила всі обставини події. Пояснила, що автомобіль «Volkswagen Transporter» здійснив маневр повороту вліво на рейках в їх бік, повернувши автомобіль на транспортний засіб, в якому вони рухались. При цьому, водій ОСОБА_3 не приймав будь-яких заходів, щоб уникнути зіткнення, не застосовував гальмування, не змінював швидкість, а перед ударом зманеврував вліво. Таким чином, під удар підставив правий пасажирський бік. Вказала, що в подальшому, обвинувачений ОСОБА_10 відшкодував їй шкоду 10 000 грн. Просила до останнього застосувати реальну міру покарання.
Показання потерпілої, судом приймаються до уваги, як такі, що не суперечать обставинам справи, є належними допустимими, свідчать про події кримінального правопорушення (злочину).

Потерпіла ОСОБА_4 просила розглянути справу за її відсутності, призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у виді позбавлення волі та позовні вимоги задовольнити.

-показаннями потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив, що 01.01.2016 року, близько 04 години 00 хвилин, працюючи таксистом, підвозив пасажирів Приходько, з яких чоловік сів на пасажирське сидіння спереду, а жінка позаду. Рухались по пр. Московському, приблизно зі швидкістю 70 км/год. з увімкненим ближнім світлом фар. Проїхавши світлофор, швидкість руху зменшив, зліва він побачив три автомобіля на трамвайній колії з включеними покажчиками повороту наліво на вулицю Броненосця Потьомкін, при цьому мікроавтобус «Volkswagen Transporter» не бачив. Зазначив, що рухався по середній смузі руху, й, коли порівнявся з першим автомобілем, з-за нього різко виїхав автомобіль «Volkswagen Transporter», в зв`язку з чим він був змушений застосувати екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль змінив напрямок руху й він вдарив в переднє праве колесо автомобіля «Volkswagen Transporter» своєю правою передньою частиною автомобіля. Зазначив, що для учасників руху по пр. Московському світлофор не працював, постійно миготів жовтий сигнал;
Показання потерпілого ОСОБА_3 , судом приймаються до уваги в частині, яка не суперечить показанням потерпілої ОСОБА_5 , оскільки остання сиділа в салоні автомобіля «Daewoo Lanos» посередині заднього пасажирського сидіння й, є особою, яка є безпосереднім очевидцем подій ДТП та у неї відсутні підставі для обмовлення водіїв ОСОБА_10 або ОСОБА_3 , крім того, покази потерпілої ОСОБА_5 є стабільними та незмінними як протягом досудового слідства, так і під час судового розгляду.

Крім того, провина ОСОБА_17 підтверджується наступними письмовими доказами:
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зі схемою до нього та фототаблицями (т. 1 а.с. 160-168), згідно якого, було оглянуто місце ДТП в районі будинку № 96 по проспекту Московському в м. Харкові, де, під час огляду транспортних засобів, виявлено пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» у виді: повна деформація кузова (концентрація пошкоджень в передній частині); автомобіля «Volkswagen Transporter» - деформація кузова в передній частині. Заяв, клопотань та доповнень від учасників огляду не надходило;
-протоколом проведення слідчого експеримента від 22.04.2016 року та схемою до нього (т.1 а.с. 211-216), за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_7 , згідно якого визначено швидкість з якою рухався автомобіль «Daewoo Lanos», а саме 80 км/год, місце зіткнення, що знаходилось на смузі руху автомобіля «Daewoo Lanos» на відстані 6,5 м від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «Daewoo Lanos» та на відстані 38,4 м до кута будинку № 96 по пр. Московському. Крім того, під час проведення слідчого експерименту, потерпіла зазначила, що під час слідування в автомобілі «Daewoo Lanos», в районі заправки ВОГ, вона побачила, що у зустрічному напрямку по трамвайним коліям рухається мікроавтобус, який несподівано без увімкнення показників лівого повороту, змінив напрямок свого руху в лівий бік, при цьому виїхав на смугу руху таксі, в якому вони з чоловіком знаходились. В цей момент водій автомобіля «Daewoo Lanos», в якому вони знаходились, став маневрувати в лівий бік, після чого вона відчула сильний удар. До зіткнення ані водій автомобіля «Daewoo Lanos», ані водій автомобіля «Volkswagen Transporter» гальмування не застосовував;
-протоколом проведення додаткового слідчого експеримента від 16.07.2016 року та схемою до нього (т.1 а.с. 222-226), за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_7 , під час якого встановлено додаткові дані щодо розташування автомобілей «Daewoo Lanos» та автомобіля «Volkswagen Transporter» в момент зіткнення відносно меж проїзної частини;
-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 31.03.2016 № 80/16, з фотоілюстраціями до нього (т. 1 а.с. 187-207), згідно якої первинний контакт відбувався між переднім бампером та капотом автомобіля «Daewoo Lanos» та переднім бампером та передньою захисною дугою автомобіля «Volkswagen Transporter». В момент зіткнення автомобіль «Volkswagen Transporter»,переднім бампером та передньою захисною дугою був звернений до переднього бамперу та капоту автомобіля «Daewoo Lanos» так, що кут між поздовжніми осями вказаних транспортних засобів дорівнював близько 170-175 градусів. В момент зіткнення кут між поздовжніми осями автомобілів «Volkswagen Transporter» та «Daewoo Lanos» дорівнював близько 170-175 градусів. З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, визначити розташування місцезіткнення автомобілей не має можливості;
- висновком судової автотехнічної експертизи від 01.04.2016 № 82/16, з фотоілюстраціями до нього (т. 1 а.с. 206-210), згідно якої на момент експертного огляду та до ДТП, робоча гальмівна система автомобіля «Daewoo Lanos» перебувала в працездатному стані, при якому відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. На момент експертної огляду рульове керування автомобіля «Daewoo Lanos» перебувало в технічно-несправному на непрацездатному стані через деформацію керма та затиснення деформованими деталями кузова переднього правого колеса. До ДТП рульове керування автомобіля «Daewoo Lanos» перебувало в працездатному стані. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля «Daewoo Lanos», перебувала в технічно несправному і непрацездатному стані через зсунення спереду назад правого переднього колеса разом із стійкою та елементами підвіски, деформацію закраїни диска та розгерметизацію вказаного колеса. До ДТП ходова частина автомобіля «Daewoo Lanos» перебувала у працездатному стані. Виявлені несправності рульового керування і ходової частини автомобіля виникли в результаті ДТП;
-висновком судової автотехнічної експертизи від 21.06.2016 № 385/16 (т. 1 а.с. 218-221), згідно висновків якої, в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася водій автомобіля «Daewoo Lanos», ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п 12.3 та 12.4 ПДР України. В зв`язку з обставинами, що вказані в дослідницькій частині висновку, експертним шляхом на відповісти питання: «чим маються в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_3 невідповідності вимогам ПДР України та чи знаходяться вони у причинному зв`язку ОСОБА_18 Daewoo Lanos» ОСОБА_3 уникнути зіткнення » - представляється можливим. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Volkswagen Transporter» повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 та п. 16.13 ПДР України. В Діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter» вбачаються невідповідності п. 10.1 та п. 16.13 ПДР України, які з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з ДТП. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Volkswagen Transporter» мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1. та п. 16.13 ПДР України;
-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 № 7-Ат/16 від 18.03.2016 (т. 1 а.с. 172-174), згідно якої, зокрема, в зв`язку з подіями 01.01.2016 року у ОСОБА_16 мала місце тяжка поєднана травма. Причиною смерті ОСОБА_16 є дана тяжка поєднана травма та розвинута внаслідок цього гостра легенево-серцева недостатність. Є причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями, встановленими у ОСОБА_16 та ДТП 01.01.2016 року. Перераховані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись в умовах ДТП, при обставинах та в строк, зазначених в постанові слідчого. Травма ОСОБА_16 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя;
-висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 № 21-А/16 від 12.02.2016 (т. 1 а.с. 171), згідно якої в зв`язку з подіями 01.01.2016 року у ОСОБА_5 мали місце наступні ушкодження: забійна рана чолової області, що належать до легких тілесних ушкоджень; закритий осколковий перелом основної фаланги 5-го пальця правої кісті - що належить до ушкоджень середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах ДТП, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Між ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_5 та подіями, які мали місце 01.01.2016, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок;
-висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_3 № 16-А/16 від 03.02.2016 (т. 1 а.с. 169-170), згідно якої в зв`язку з подіями 01.01.2016 року у ОСОБА_3 мали місце наступні ушкодження: забійні рани обличчя та нижніх кінцівок, що належать до легких тілесних ушкоджень за критерієм короткочасного розладу здоров`я; закриті переломи верхнього полюсу лівого надколінника без зсуву та внутрішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу без зсуву, що належить до ушкоджень середнього ступеню важкості за критерієм тривалості розладу здоров`ю. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах ДТП, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Між ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_3 та подіями, які мали місце 01.01.2016, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі відомості про факти, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_10 , була висунута версія щодо ходу подій та причин, які призвели до ДТП, а саме щодо руйнування ходової частини та розгерметизації правого переднього колеса автомобіля «Volkswagen Transporter» в результаті в`їзду в вибоїну, в зв`язку з чим, автомобіль під його керуванням втратив управління та виїхав на зустрічну смугу руху. Дана версія перевірена судом шляхом призначення судової комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи дослідження деталей транспортного засобу № 21475/22527/22638 від 31.07.2018 з фотоілюстраціями до нього (т.2 а.с. 15-31), згідно висновку якої на момент експертного огляду та до моменту виникнення дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмова система автомобіля «Volkswagen Transporter» виконувала свої основні функції та знаходилась в працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Volkswagen Transporter» знаходилося в технічно несправному та непрацездатному стані. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи, встановити, чи в технічно справному та працездатному стані знаходилося рульове керування автомобіля «Volkswagen Transporter» безпосередньо перед моментом зіткнення транспортних засобів експертним шляхом неможливо. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля «Volkswagen Transporter» знаходилася в технічно несправному та непрацездатному стані. Шина переднього правого колеса автомобіля «Volkswagen Transporter» на поверхні зовнішньої боковини містить дві діаметрально протилежні зони наскрізних пошкоджень; на поверхні внутрішньої боковини містить одну зону не наскрізного пошкодження. Механізм утворення пошкоджень шини переднього правого колеса автомобіля«Volkswagen Transporter» наведені в дослідницькій частині висновку експертизи. Встановити момент розгерметизації переднього правого колеса автомобіля «Volkswagen Transporter», а також вирішити питання про те, чи мав водій вказаного автомобіля виявити причину розгерметизації переднього правого колеса та чи знаходяться його дії в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом неможливо. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи, встановити, чи в технічно справному та працездатному стані знаходилася ходова частина автомобіля «Volkswagen Transporter» безпосередньо перед моментом зіткнення транспортних засобів експертним шляхом неможливо. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку вирішення питання про момент виникнення несправностей робочої гальмової системи та виявлення водієм автомобіля «Volkswagen Transporter» перед виїздом несправностей робочої гальмової системи позбавлено логічного змісту. Вирішити питання про момент виникнення несправностей рульового керування, ходової частини та виявлення водієм автомобіля «Volkswagen Transporter»перед виїздом несправностей рульового керування та ходової частини автомобіля експертним шляхом неможливо.
Крім того, під час проведення слідчого експерименту від 25.07.2016 року та схеми до нього (т.1 а.с. 223-227), за участю ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що 01.01.2016 року, знаходячись на роботі у жінки випив біля 100 мл шампанського, після чого, поїхав додому на пр. Гагаріна. На перехресті вулиця Ак. Павлова та пр. Московського, повернув направо на зелене світло світлофору. Рухався по пр. Московському зі швидкість приблизно 50-60 км/год. Вуличне освітлення було увімкнене, оглядовість була добра. Ні попутних, ні зустрічних автомобілей не було. На дорозі був лід та сніг, йшов дрібний сніг. По проспекту Московському ОСОБА_10 рухався в лівій смузі руху, ближче до рейок. З метою здійснення маневру повороту наліво на вулицю Бр. Потьомкін ОСОБА_10 взяв лівіше та увімкнув лівий покажчик повороту, при цьому зменшив швидкість до мінімальної. При цьому ОСОБА_10 побачив, що на світлофорі, розташованому на АЗС ВОГ, горів червоний сигнал світлофору. Зустрічних автомобілей не було. Його автомобіль знаходився на рейках, він впевнився, що справа на зустрічній смузі руху по пр. Московському в напрямку вул. Ак. Павлова відсутні зустрічні автомобілі. Переключивши швидкість та, сфокусувавши увагу на вул. Бр. Потьомкін, почав рух в даному напрямку. В цей момент назустріч ОСОБА_10 по вул. Бр. Потьомкін їхав легковий автомобіль марку та модель, зазначити не зміг, з ярким світлом фар, який його осліпив. Після чого, він застосував гальмування, та відчув удар.
Таким чином, під час досудового розслідування, при проведенні слідчого експерименту в тому числі за участю захисника ОСОБА_19 , обвинуваченим надавались інші показання та пояснення щодо обставин ДТП 01.01.2016 року. При оцінці доказу протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , суд виходить з того, що при проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_10 надавав пояснення на місці ДТП, в присутності захисника, що виключало будь-який тиск на нього. Крім того, протокол даної слідчої дії обвинувачений підписав без застережень і уточнень, тому суд вважає, що ці слідчі дії були проведені з дотриманням вимог процесуального законодавства, а тому суд вважає цей доказ сторони обвинувачення належним та допустимим.
З огляду на вищевикладене, версія обвинуваченого, висунута під час судового розгляду щодо причин та обставин ДТП є надуманою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим під час судового розгляду та оцінюється судом як спроба обвинуваченого ОСОБА_10 уникнути покарання за вчинений злочин.
Крім того, суд оцінює критично заперечення сторони захисту щодо неправдивості показань потерпілої ОСОБА_5 , яка під час слідчого експерименту на досудовому слідстві пояснювала, що під час поїздки відволікалась на написання СМС-повідомлення донці. Проте, під час судового розгляду, потерпіла зазначила, що СМС-повідомлення нею було написано та відправлено на початку поїздки, а всі інші події спостерігались нею особисто та інших відволікань не було.
Також, суд критично оцінює заперечення сторони захисту щодо неспроможності показань потерпілої ОСОБА_5 , під час слідчого експерименту, яка, на думку сторони захисту, надавала показання з математичною точністю, яка є неможливою для середньо-статистичної людини, що ставить під сумнів правдивість її показань. Проте, в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що параметри під час слідчого експерименту вона зазначала сама, приблизно. Дані показання підтвердила в судовому засіданні, у сторони захисту була можливість перевірити дані показання під час судового розгляду. Крім того, в суду відсутні підстави не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_5 .
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_10 порушено п.п. 10.1, 16.13 ПДР України, суд приходить до висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 складу та події кримінального правопорушення (злочину).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_16 , а потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, судом визнано часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 в сумі 10000 грн. 00 коп.
Обставиною, згідно зі ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення (злочину) в стані алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_10 , характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має малолітню дитину, одружений, працевлаштований. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 2, складеному о 06 годині 30 хвилин 01.01.2016 року, ОСОБА_10 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), вчинене ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, що даний злочин спричинив смерть потерпілого ОСОБА_16 , також, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які наполягали на призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вказаний злочин потягнув за собою тяжкі наслідки у виді смерті постраждалого ОСОБА_16 .
На думку суду, саме таке покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 , а також буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

В даному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови цивільними позивачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 .
Представник 3-ї особи ПАТ «ХМСК» надав суду письмові пояснення, згідно яких, дійсно, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_10 була застрахована. 26.12.2016 до ПАТ «ХМСК» з повідомленням про ДТП за участю водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_20 , якому 09.02.2017 року, було направлено лист з проханням надати страховику свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та вирок суду. З того часу, до страховика, ОСОБА_20 більше не звертався, інші документи надані не були, інші особи з приводу ДТП від 01.01.2016 не звертались.
При розв`язанні цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 на її користь матеріальної шкоди (витрат на лікування) в сумі 602,38 грн., витрат на поховання 2638 грн. 52 коп., витрат на лікування ОСОБА_16 , в сумі 8 202 грн. 90 коп., моральної шкоди в розмірі 150 000 грн., цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 на її користь моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., суд дійшов наступного висновку.
Так, правилами ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом…, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ч. 5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до положень ст.1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), загальними підставами відповідності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 - цивільного відповідача, у спричиненні неправомірних дій цивільним позивачам, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та винні дії обвинуваченого знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з моральною шкодою, що була спричинена цивільним позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , тому, суд вважає, що моральна шкода в даному випадку це витрати немайнового характеру, які цивільні позивачі зазнали внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних їм незаконними діями цивільного відповідача ОСОБА_10 , а також негативних наслідків, які знайшли свій вираз в моральних переживаннях у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, в зв`язку зі смертю батька та чоловіка ОСОБА_16 .
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнали цивільні позивачі та приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме - в розмірі 100 000 грн. на користь ОСОБА_5 та 100 000 грн. на користь ОСОБА_4 .
Крім того, враховуючи, що зазначені цивільним позивачем ОСОБА_5 витрати на лікування в сумі 602,38 грн., витрати на поховання 2638 грн. 52 коп., витрати на лікування ОСОБА_16 , в сумі 8 202 грн. 90 коп., не підтверджені документально - позов в цій частині задоволенню не підлягає.
При розв`язанні цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_20 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 на його користь матеріальної шкоди в сумі 226 000,00 грн., та моральної шкоди в сумі 26 000 грн., суд виходить з наступного.
Так, цивільний позивач ОСОБА_20 є власником автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був пошкоджений в результаті ДТП. Таким чином, в даному випадку, власнику майна спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, що останній зазнав, в зв`язку з пошкодженням свого майна. З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 1167 ЦК України, цивільний позов підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Враховуючи, що цивільним позивачем ОСОБА_20 в судовому засіданні не надано будь-яких доказів на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_3 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 на його користь матеріальної шкоди в сумі 5 000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн., суд приходить до наступного.
Враховуючи, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 - цивільного відповідача, у спричиненні неправомірних дій цивільному позивачу, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, винні дії обвинуваченого знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з моральною шкодою, що була спричинена цивільному позивачу ОСОБА_3 , тому, суд вважає, що моральна шкода в даному випадку це витрати немайнового характеру, які цивільний позивач зазнав внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних йому незаконними діями цивільного відповідача ОСОБА_10 , а також негативних наслідків, які знайшли свій вираз в моральних переживаннях у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. В зв`язку з чим, цивільний позов підлягає задоволенню в частині стягнення на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Враховуючи, що спричинення матеріальної шкоди та відповідних витрат цивільним позивачем ОСОБА_3 не підтверджено в судовому засіданні, крім того, цивільний позов в даній частині не вмотивований, а також, враховуючи, що власником автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_20 , в зв`язку з чим, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.
Судом критично оцінюються заперечення цивільного позивача ОСОБА_10 щодо подання позову ОСОБА_3 до неналежного відповідача, з тих підстав, що в позові є невірним визначення прізвища цивільного позивача, оскільки, даний позов містить посилання на відповідний номер кримінального провадження та з цього приводу в судовому засіданні надавались відповідні пояснення та заперечення учасниками процесу.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 81/16 від 11.04.2016 в сумі 2111 грн. 04 коп., № 80/16 від 31.03.2016 в сумі 1055 грн. 52 коп., № 82/16 від 01.04.2016 в сумі 1319 грн. 40 коп., № 385/16 від 21.06.2016 в сумі 1407 грн. 36 коп., № 662/16 в сумі 1055 грн. 52 коп., № 661/16 від 11.08.2016 в сумі 1055 грн. 52 коп., № 21475/22527/22638 від 31.07.2018 в сумі 12870 грн. 00 коп., згідно довідок експертної установи підлягають стягненню з ОСОБА_10 на користь держави.
Відповідно до ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року на автомобіль «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , та яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , що зберігається за адресою: АДРЕСА_5
Відповідно до ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року на автомобіль «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_15 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6 , та яким керував за довіреністю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , що зберігається за адресою: АДРЕСА_5 .
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_10 не продовжувався, тому судом з цього питання рішення не приймається.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_20 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_20 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 81/16 від 11.04.2016 в сумі 2111 (дві тисячі сто одинадцять) грн. 04 коп., № 80/16 від 31.03.2016 в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять)грн. 52 коп., № 82/16 від 01.04.2016 в сумі 1319 (одна тисяча триста дев`ятнадцять) грн. 40 коп., № 385/16 від 21.06.2016 в сумі 1407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп., № 662/16 в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп., № 661/16 від 11.08.2016 в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп., № 21475/22527/22638 від 31.07.2018 в сумі 12870 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 00 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року на автомобіль «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , та яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , що зберігається за адресою: АДРЕСА_5
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року на автомобіль «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_15 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6 , та яким керував за довіреністю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , що зберігається за адресою: АДРЕСА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1