Справа № 603/534/18
Провадження № 1-кп/603/22/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 20 квітня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого виконуючим обов`язки начальника Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою, одруженого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, -

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи призначеним 30 серпня 2017 року виконуючим обов`язків на посаді начальника Коропецького обласного ліцею- інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою на підставі розпорядження голови Тернопільської обласної ради, будучи при цьому, в силу своїх службових обов`язків, службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, умисно не виконав рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року про поновлення ОСОБА_5 на посаді водія Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою та виплату останньому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, яке в цій частині підлягало негайному виконанню.

Так, 17 серпня 2016 року потерпілого ОСОБА_5 було звільнено із посади водія Коропецького ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою відповідно до наказу в.о. начальника Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою № 35-кд від 17 серпня 2016 року.

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілим ОСОБА_5 , було подано цивільний позов до Монастириського районного суду Тернопільської області, про поновлення його на роботі на посаді водія Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою та виплату середнього заробітку за час проходження військової служби. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року, позовні вимоги останнього задоволено.

Вказане рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді водія Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць підлягало негайному виконанню.

Коропецький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою отримав 16 лютого 2018 року рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року в частині негайного виконання.

Також, 23 квітня 2018 року Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», направлено Коропецькому обласному ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2018 року за рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року про поновлення ОСОБА_5 на посаді водія Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, яке підлягає негайному виконанню.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 будучи обізнаним про винесене 01 лютого 2018 року рішення Монастириським районним судом Тернопільської області, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення і маючи реальну можливість його виконати, в частині негайного поновлення на роботі та виплату потерпілому ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, яке вступило в законну силу 01 лютого 2018 року, в порушення ч.2 ст.124 та ст. 129-1 Конституції України та ч.7 ст. 235 Кодексу Законів про працю України, вказане рішення суду умисно не виконав.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 382 КК України, як умисне невиконання службовою особою рішення суду, що набрало законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинуваченні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і даючи суду показання, повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним вищезазначеного кримінального правопорушення за обставин, вказаних у обвинувальному акті, додатково суду пояснивши, що рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року в частині яка підлягала до негайного виконання не виконав у зв`язку з тим, що ним була подана апеляційна скарга на вказане судове рішення, тому він очікував результат розгляду його апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, після чого поновив відповідача на роботі та виплатив йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі. Цивільний позов потерпілого не визнав та вважає його безпідставним.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 17 серпня 2016 року його було звільнено із посади водія Коропецького ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, ним було подано цивільний позов до Монастириського районного суду Тернопільської області, про поновлення його на роботі та виплату середнього заробітку за час проходження військової служби. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2018 року, позовні вимоги останнього задоволено. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 будучи обізнаним про рішення суду від 01 лютого 2018 року, маючи реальну можливість його виконати, в частині негайного поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, вказане рішення суду у встановлені законом строки умисно не виконував. Також зазначив, що на даний час його поновлено на роботі на посаді водія Коропецького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно рішення суду від 01 листопада 2018 року.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, суд відповідно до ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зібраних у ході досудового слідства, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.382 КК України, як умисне невиконання службовою особою рішення суду, що набрало законної сили.

Також, під час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому останній просить звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та рішення Монастириського районного суду від 01.02.2018 року виконав, тому просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із зміною обстановки.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, підтримала.
Потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України заперечили, оскільки потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суму якого обвинуваченим на даний час не відшкодовано.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, не відноситься до категорії корупційних, ОСОБА_3 вперше вчинив злочини середньої тяжкості, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, працевлаштований, у вчиненому злочині повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та рішення Монастириського районного суду від 01.02.2018 року виконав, що підтверджується наказом в.о. начальника Коропецького обласного ліцею інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою №36-кд від 22 травня 2018 року, тому як наслідок, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпеку, а сама обстановка змінилися таким чином, що унеможливить вчинення обвинуваченим нового злочину, тому, є всі умови та підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_3 діяння втратило суспільну небезпечність, а сама особа обвинуваченого перестала бути суспільно-небезпечною, тому з підстав, передбачених ст. 48 КК України, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.
Також, представником потерпілого ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про стягнення в користь потерпілого ОСОБА_5 з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 16000 грн., який потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали.
При цьому, суд враховує, що дане кримінальне провадження завершується постановленням ухвали про закриття провадження. Таким чином, оскільки в порядку ч.1 ст.129 КПК України, суд у кримінальному провадженні ухвалою може вирішити цивільний позов лише при застосуванні заходів медичного або виховного характеру, тому позов потерпілого слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа цивільний позов якої залишено без розгляду має право предявити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження задоволити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 20 квітня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України закрити.
Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_5 право вирішення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Суддя ОСОБА_1