Справа № 487/2060/19
Провадження № 1-кс/487/3692/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про закриття кримінального провадження №0000113 від 22.02.2019, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся зі скаргою, в якій просив поновити строк подання скарги, скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000113 від 27.03.2019 року, матеріали повернути для продовження досудового розслідування.

В обгрунтування скарги ОСОБА_4 вказав, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Так, 18.03.2019 р. він направив до слідчого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заяву щодо долучення його як потерпілого, вручення відповідної пам`ятки та допиту, однак відповыді на вказане клопотання не отримав.

В ході досудового розслідування не виконані всі необхідні слідчі дії, так, на його думку необхідно: призначити та провести судово-медичну експертизу щодо встановлення ступеню тяжкості спричинених працівниками поліції тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ; вручити пам`ятку та допитати в якості потерпілого ОСОБА_4 ; провести одночасний допит з потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; перевірити слідчим шляхом причини не повідомлення поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 керівництва за фактом застосування насильства до ОСОБА_8 15.09.2017 р., та не проведення службового розслідування за цим фактом; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження відомості щодо непритягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за обставинами подій від 15.09.2017 р.; повідомити про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; обрати стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід, відсторонити їх від посади; провести одночасний допит потерпілого ОСОБА_8 з підозрюваними; за результатми досудового слідства прийняти рішення відповідно до ст. 283 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 вказав, що оскаржувану постанову отримав 23.04.2019 р. поштою, а не в день винесення постанови, тому просить поновити строк подання скарги.

В судовому засіданні заявник не був присутнім, надавши клопотання про розгляд скарги без його участі.

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на проведення слідчих дій у повному обсязі.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За містом ч.1 ст. 117 КПК України процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням зацікавленої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.
Клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку подання скарги підлягає задоволенню, в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в скарзі.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Встановлено, що постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , закрито кримінальне провадження №0000113 від 22.02.2019, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
До такого висновку слідчий прийшов після допиту ОСОБА_4 , працівників поліції Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_5 . Крім того, слідчим були направлені запити до ряду установ і отримані відповіді, проведено огляд відеозапису з місця подій, наданого заявником.
Проте, слідчим проведені не всі слідчи дії. Так, в матералах кримінального провадження №0000113 від 22.02.2019 р. містяться вказівки у кримінальному провадженні процесуального кервника у кримінальному провадженні (а.с.15), відповідно до п. 10 яких необхідно підготувати клопотання до суду і звернутися до експерта з питань проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень заявника. Також, зі змісту повідомлення слідчого на виконання вказівок (а.с. 114) вбачається, що 18.03.2019 р. підготовлено та направлено клопотання до Заводського районного суду м. Миколаєва для призначення судово-медичної експертизи, проте у матеріалах провадження таке відсутнє, тобто судово-медични експертиза не проводилась і в самій в постанові про закриття кримінального провадження слідчий, в порушення вимог кримінального-процесуального закону, не посилається на результати судово-медичної експертизи.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
На думку слідчого суді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій, на які вказує заявник, а саме: проведення судово-медичної експертизи, для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Доводи ОСОБА_4 щодо неприйняття слідчим рішення по його клопотанню про залучення до провадження як потерпілого є безпідставними. Таке клопотання в матеріалах кримінального провадження відсутнє, а одже і не могло бути розглянуто слідчим. До скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 додає ксерокопію заяви про залучення до провадження як потерпілого від 18.03.2019 р., адресовану слідчому у кримінальному провадженні №0000113, проте ніяких доказів, які свідчать про надіслання цього клопотання слідчому і отримання його останнім, не додано, що не позбавляє ОСОБА_4 вдруге звернутися до слідчого з відповідним клопотанням.
На підставі наведенного, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження №0000113 від 22.02.2019, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, підялгає скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню для досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 9, 110, 284, 303-307, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_4 строк подання скарги.

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 від 27.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000113 від 22.02.2019 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 20.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1