провадження № 1-кс/631/101/19
справа № 631/200/19
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Слідчий суддя Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
26 лютого 2019 року за вхідним № 1416/19-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_5 , від 22 лютого 2019 року, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 21.02.2019 року надійшло повідомлення про те, що на території непрацюючого цегельного заводу в смт Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, по вул. Східній, 19 знаходиться невідомий чоловік. В ході виїзду було виявлено чоловіка, особу якого встановлено, ним виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був затриманий працівниками поліції, з обрізом мисливської рушниці.
21.02.2019 року в період з 19 години 50 хвилин по 20 години 50 хвилин на підставі вказаного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, проведено огляд місця події території колишнього цегельного заводу, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Східна, 19, в ході якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці, двоствольної, виготовленої з дерев`яної рукоятки та металевих дульних стволів, довжиною 50 см.
Також, в ході проведеного огляду ОСОБА_6 було запропоновано вказати місце де він переробляв мисливську рушницю в обріз та пройти до вказаного місця всім учасникам слідчої дії. Учасники слідчої дії попрямували по протоптаній стежці, від входу до господарського приміщення, в напрямку с. Охоче, Нововодолазького району на відстань 50 метрів, де в полі під чагарником було виявлено та вилучено обрізані стволи, у кількості двох штук, скріплених між собою, довжиною 40 см.
Посилаючись на те, що зазначені речі мають статус тимчасово вилученого майна, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, тощо.
Слідчий, що подав клопотання, у судовому засіданні вказане клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, оскільки для забезпечення кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно з метою збереження речових доказів та подальшого проведення експертних досліджень.
У судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна від 22 лютого 2019 року підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Володілець майна щодо якого вирішується питання про арешт майна ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис у повідомленні про вручення судового виклику, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Приймаючи до уваги той факт, що слідчим суддею створені необхідні умови для реалізації учасниками провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання явки володільця майна обов`язковою, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності останнього.
Заслухавши слідчого та думку прокурора, дослідивши надані суду документи, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
З копії протоколу огляду місця події від 21 лютого 2019 року, вбачається, що 21.02.2019 року в період з 19 години 50 хвилин по 20 годину 50 хвилин слідчим Слідчого відділу Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Харківській ОСОБА_4 , на підставі вказаного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, проведено огляд місця події території колишнього цегельного заводу, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Східна, 19, в ході якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці, двоствольної, виготовленої з дерев`яної рукоятки та металевих дульних стволів, довжиною 50 см., а також обрізані стволи, у кількості двох штук, скріплених між собою, довжиною 40 см. (а.с.8-9) .
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Частиною 4 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешти майна підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170 173, 175, 309, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду місця події - території цегельного заводу, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Східна, 19, яке має статус тимчасово вилученого майна, а саме:
1) обріз мисливської рушниці, двоствольної, виготовленої з дерев`яної рукоятки, та металевих дульних стволів, довжиною 50 см;
2) обрізані стволи, у кількості двох штук, скріплених між собою, довжиною 40 см.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управляння національної поліції в Харківській області, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Воскресінська,1, зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів Україні від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, що були відсутні при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.
У відповідності до ст. 175 Кримінального процесуального кодексу України ухвала про арешт майна виконується негайно.
Арешт майна, відповідно до положень ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1