Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/589/16-к
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
21 березня 2019 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Лебедин Шполянського району Черкаської області,
АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, працюючого
водієм СТОВ "ЛНЗ-АГРО", громадянина України,
раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,
На 282 км +200м автодороги "Кременець-Біла Церква-Ржищів" поблизу с.Мовчанівка Ружинського району Житомирської області водій ОСОБА_9 , рухаючись поза межами населеного пункту на прямій горизонтальній ділянці, в задовільних умовах дорожнього руху, в порушення вимог п.2.3 б, п.10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001р., проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, безпричинно виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою частиною (переднім спойлером та панеллю фар) керованого ним транспортного засобу здійснив зіткнення з
передньою частиною автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напряямку під керуванням водія ОСОБА_10 з пасажирами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:
водій автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 помер, отримавши тілесні ушкодження у вигляді рани та саден голови, крововиливів під оболонки головного мозку, перелому груднини та ребер, ран на кінцівках, перелому обох кісток правого передпліччя, перелому лівої стегнової кістки, перелому правого надколінника, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю;
пасажир автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 померла, отримавши тілесні ушкодження у вигляді множинних ран голови, перелому кісток основи черепа, множинних переломів ребер справа та зліва з пошкодженням тканини легень, перелому хребта, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в причинному зв`язку з її смертю;
пасажир автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівої стегнової кістки у верхній третині, лівої великогомілкової кістки у верхній третині, через суглобового дистального чрез-надмищелкового лівої стегнової кістки, забійної рани правої вушної раковини, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я і не являються небезпечними для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , підтвердивши вищевказані обставини, свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному, просить вибачення у потерпілих.
Зазначив , що причин, по яких керований ним автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем "SUВАRU FORESТЕR", він не знає. В той час, коли його автомобіль з невідомих йому причин повело вліво, він намагався повернути вправо, однак зрозумів, що цього зробити не зможе, оскільки автомобіль його не слухався, а тому застосував гальмування, проте уникнути зіткнення йому не вдалося.
Крім показів обвинуваченого, його вина у вчиненому доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2016 р близько 17 год. він разом зі своїми батьками їхали на автомобілі Субару Форестер в напрямку с. Черемошки Вінницької області Погребищенського району. Він був пасажиром автомобіля, а за кермом був його батько ОСОБА_10 .. На момент ДТП погода була похмура, але дорога суха, швидкість руху була близько 80 90 км на год., але після зіткнення на спідометрі стрілка залишилась на позначці 60.
Коли їхали то він дрімав, однак перед зіткненням за деякий час він відкрив очі та побачив КАМАЗ, який був за 5-10 метрів він їхнього автомобіля на їхній смузі руху.
Прокинувся він мабуть від того, що батько почав або гальмувати або сигналити, тому не може сказати чи вживав якихось заходів водій КАМАЗу для уникнення зіткнення.
Щодо покарання обвинуваченому, то просить призначити його в рамках Кримінального кодексу.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила , що на місці ДТП вона не була присутня, а про те, що сталось ДТП їй повідомили по телефону рідні.
В послідуючому ОСОБА_13 сплатив їй 10тис.грн. та її братові -15 тис.грн., а підприємство сплатило ще 93 тис.500грн. для проведення лікування брата.
Просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та повністю задовольнити цивільні позови її та її брата, яким вона опікується на даний час.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2016р. він, керуючи автомобілем, рухався зі Сквирського району Київської області в напрямку смт.Ружин Житомирської області.
В Ружинському районі він з іншими автомобілями, які рухались в попутньому напрямку, фактично їхали колоною, оскільки була дуже погана дорога і тому ніхто нікого не обганяв. Він рухався зі швидкістю 60-80 км/год.
Попереду його автомобіля за метрів 600-800 їхав автомобіль Субару червоного кольору з київським номером НОМЕР_4 .
З цей час КАМАЗ, який їхав назустріч, виїхав на зустрічну смугу руху. Однак чому це сталося він не зрозумів, оскільки все відбулось дуже швидко - 2-3 секунди. Він бачив, як КАМАЗ робить маневр, а саме: виїзджає плавно на зустрічну, і подумав, що КАМАЗ об`їзджає якусь перешкоду, бо дорога там в поганому стані, і зразу ж виверне і знову повернеться у свою полосу. Однак цього не сталося.
Субару в цей час пішов вправо, тікаючи від зіткнення на обочину.
Після зіткнення КАМАЗа та Субару він відразу зупинився, позаду зупинився ще один автомобіль з Одеськими номерами. Вони вибігли та підбігли до автомобілів.
В автомобілі Субару було троє людей а в КАМАЗі був один водій, якого він запам`ятав: це був молодий хлопець, він був дуже зляканий, у нього руки тряслись і він не міг нічого говорити з переляку та шоку, однак підключився до них та допомагав витягувати людей.
Підійшовши до автомобіля Субару він виявив що пасажир автомобіля - жінка була вже мертва.
З задньої частини автомобля вони вони почали витягувати хлопця, однак його одну ногу зажало і тому вони вирішили розтягти машини , однак це їм вдалося лише тоді , коли приїхала швидка, працівники поліції та пожежники.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в судовому засіданні підтвердили, що в ніч з 15 на 16 квітня 2016 року вони були присутні на місці вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди , бачили пошкодження на автомобілі КАМАЗ, зокрема, розгерметизацію лівого переднього колеса та пошкодження гідропідсилювача рульового керування. За дорученням працівників поліції з метою можливості транспортування вказаного автомобіля на штрафмайданчик проводили його частковий ремонт, а саме: провели заміну лівого розгерметизованого переднього колеса на запаску, погрузивши пошкоджене колесо на кузов НОМЕР_5 ; поставили на місце передній міст і розторможували машину.
Бачили як після вказаного ремонту КАМАЗ транспортували на жорсткому щеплені на штрафмайданчик.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що станом на 15.04.2016 року він працював механіком в СТОВ "ЛНЗ_АГРО" і 15.04.2016р. здійснював випуск автомобіля КАМАЗ під керуванням ОСОБА_9 в рейс . При цьому технічних несправностей автомобіля виявлено не було.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він є водієм евакуатора і 15.04.2016 року близько 18 год. за викликом інспектора Ружинського ВП прибув на місце ДТП поблизу с.Мовчанівка Ружинського району Житомирської області та був присутній під час огляду місця події: робив заміри, приймав участь в оформленні протоколу огляду місця ДТП та план-схеми до нього, підписував вказані документи. В послідуючому транспортував автомобіль "SUВАRU FORESТЕR" до відділку поліції.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що є начальником дільниці ДРП-2 та за викликом працівників поліції, прибувши 15.04.2016р. на місце ДТП поблизу с.Мовчанівка Ружинського району Житомирської області, брав участь у огляді місця події.
Також приймав участь в обстеженні дорожнього покриття на ділянці дороги де відбулось ДТП, за результатами якого складався акт обстеження. При цьому було встановлено , що на тій ділянці дороги, де сталось ДТП, ям та вибоїн не було, були лише невеликі допустимі пошкодження дорожнього покриття.
При огляді місця ДТП бачив пошкодження на автомобілях, зокрема, бачив , що в легковому автомобілі був розбитий перед і пошкоджені двері, а в КАМАЗі ліве переднє колесо було вибите і вивернуте в ліво по ходу руху.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.04.2016року з доданими до нього схемою, ілюстованими таблицями та відеозаписом, в яких зафіксовано погодні умови та стан дорожнього покриття на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, інші сліди на дорожньому покритті, вилучені речі і документи, відомості про виявленні на місці події трупи (т. 2 а.с.3-17).
Протоколами огляду місця події від 16.04.2016р. з фототаблицею, в яких зафіксовано відомості встановлені при огляді автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля КАМАЗ , реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.18-19, 20-24).
Актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Кремеенець-Біла Церква, з якого вбачається, що 15.04.2016р. о 15 год.45 хв. при проведенні обстеження ділянки вказаної автомобільної дороги на 282 км +200м не виявлено недоліків в утриманні дороги, які могли б сприяти скоєнню дорожньо-трансполртної пригоди, або вплинути на тяжкість її наслідків (т.2 а.с.49).
Висновком експерта № 3/356 від 24.05.2016р. , відповідно до якого автомобіль КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 на момент зіткнення перебував у технічно справному стані, а саме: на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля КАМАЗ , н.з НОМЕР_1 , знаходились в технічно працездатному стані. При дослідженні технічного стану систем активної та пасивної безпеки вказаного автомобіля не виявлено характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події (т.2, а.с.51-63).
Висновком експерта № 3/357 від 24.05.2016р. , відповідно до якого автомобіль "SUВАRU FORESТЕR", н.з НОМЕР_3 , на момент зіткнення перебував у технічно справному стані, а саме: на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з НОМЕР_3 , знаходились в технічно працездатному стані. При дослідженні технічного стану систем активної та пасивної безпеки вказаного автомобіля не виявлено характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події (т.2, а.с.64-76).
Висновком експерта №3/358 від 23.05.2016р., відповідно до якого на автомобілі "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , виявлено наявність статичних та динамічних слідів і пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в передній частині його кузова і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання, розривів пластмасових деталей. При цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили був спрямований з переду назад відносно повздовжньої осі автомобіля.
Вказані пошкодження мають єдиний механізм утворення та, виходячи з фабули та обставин ДТП, могли утворитися в процесі контакту автомобіля КАМАЗ, н.з НОМЕР_1 , з автомобілем "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 .
На автомобілі КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , виявлено наявність динамічних та статичних слідів ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в передній частині його кабіни і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання, розривів металу, руйнації скла, відшарування власного лакофарбного покриття. При цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили був спрямований з переду назад відносно повздовжньої осі автомобіля. Вказані пошкодження мають єдиний механізм утворення та, виходячи з фабули та обставин ДТП, могли утворитися в процесі контакту автомобіля КАМАЗ, н.з НОМЕР_1 , з автомобілем "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 .
Первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між лівою частиною переднього бампера автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 . та переднім спойлером та панеллю фар автомобіля КАМАЗ., н.з. НОМЕР_1 , далі проходив послідовних вхід у контакт всіх вищезазначених частин та деталей вказаних транспортних засобів.
Зіткнення досліджуваних транспортних засобів відбулося на смузі руху автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , в районі припинення сліду гальмування переднього лівого колеса та місця початку утворення зсуву переднього лівого колеса вказаного автомобіля (т.2 а.с.78-91).
Висновком експерта №3/355 від 25.05.2016р., яким встановлено механізм та обставини дорожньо-транспортної пригоди : в умовах даної пригоди при заданому комплексі вихідних даних величина швидкості руху автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , перед початком гальмування визначається рівною не менше 69,0...70,1 км/год ; величина швидкості руху автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , перед початком гальмування визначається рівною не менше 57,4...57,8 км/год.
Відстань, на якій знаходився автомобіль "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , до місця зіткнення в момент початку реакції водія на небезпеку для руху визначається рівною не менше 29,3 ... 29,8м.
Відстань, на якій знаходився автомобіль КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , від місця зіткнення в момент початку застосування водієм гальмування визначається рівною не менше 11.2м.
Зупиночний шлях автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , визначається рівним 52,8...65.8м, автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 - 40.3 ...40.5 м.
З технічної точки зору, водій автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 .
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , не регулюються технічними нормами Правил дорожнього руху України,оскільки водій автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , знаходився в аварійній обстановці, яка була створена виїздом автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , на його смугу руху і односторонні дії водія автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 , не гарантували уникнення зіткнення.
В наведених дорожніх умовах, водію автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , необхідно було діяти у відповідності до вимог п.10.1.,11.3 ПДР України.
При заданих вихідних даних, в наведеній дорожній обстановці, дії водія автомобля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , не відповідають вимогам п.10.1.,11.3 Правил дорожнього руху України.
З технічної точки зору, при заданих вихідних даних в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходиться виїзд автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , на смугу руху автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , н.з. НОМЕР_3 . (т.2 а.с.100-109).
Висновком експертів №7067/16-52/9807/16-52 від 15.06.2018р. , згідно якого при дослідженні переднього лівого колеса автомобіля КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 , було виявлено наскрізне пошкодження камери лівої передньої шини , яке відповідає розташуванню наскрізного пошкодження цієї шини, яке утворилось одномоментно внаслідок силової дії аварійного характеру, що виникло під час зіткнення автомобілів (т.2 а.с.111-115).
Показами експертів ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які в судовому засіданні підтвердили вищевикладені висновки.
Несправність рульового управління автомобіля КАМАЗ, а саме: пошкодження рульового механізму з гідропідсилювачем, виникла в процесі скоєння ДТП (т.5 а.с.153-160).
Згідно висновку експерта №83 від 16.04.2016р. при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , 1958 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних ран голови, перелому кісток основи черепа, множинних переломів ребер справа та зліва з пошкодженням тканини легень, перелому хребта.
Смерть ОСОБА_11 настала в результаті тупої сполучної травми голови та тулуба. Виявленні при дослідженні трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження спричиненні від дії твердих предметів, що не виключається можливим виступаючими частинами салону автомобіля, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. (т.2 а.с.32-34).
Згідно висновку експерта №84 від 16.04.2016р. при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 1951 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани та саден голови, крововиливів в оболонки головного мозку, перелому груднини та ребер, ран на кінцівках, перелому обох кісток правого передпліччя, перелому лівої стегнової кістки, перелому правого надколінника.
Смерть ОСОБА_10 настала в результаті тупої травми тулуба та кінцівок, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку. Виявленні при дослідженні трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження спричиненні від дії твердих предметів, що не виключається можливим виступаючими частинами салону автомобіля, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. (т.2 а.с.43-45).
Згідно висновку експерта №225 від 22.04.2016р. при судово-медичній експертизі ОСОБА_12 , 2001 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді: Закритих переломів лівої стегнової кістки в в/з, лівої великогомілкової кістки в в/з, через суглобового дистального чрез-надмищелкового лівої стегнової кістки, забійної рани правої вушної раковини.
Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді : Закртих переломів лівої стегнової кістки, великогомілкової кістки, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.
Виявлене у ОСОБА_12 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани правої вушної раковини відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Дані тілесні ушкодження спричиненні від дії тупого твердого предмету, що і можливо при обставинах та в термін, викладених в постанові про призначення експертизи (т.2 а.с.46-47).
На підставі вищевказаного, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до впевненості, що ОСОБА_9 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили загибель кількох осіб, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_12 , і його дії кваліфікуються по ч.3 ст. 286 КК України.
Визначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, за який передбачено основне покарання лише у виді позбавлення волі.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_9 , та давали підстави для обрання покарання по ч.3 ст.286 КК України ближче до максимальної межі або таке, що дорівнює їй, судом не встановлено.
Частина 3 ст.286 КК України, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_9 , передбачає відповідальність за порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, якщо внаслідок цього спричинено загибель кількох осіб.
Тобто, кваліфікуючою ознакою вказаного злочину є, зокрема, суспільно небезпечні наслідки у виді загибелі двох або більше осіб. А тому те, що внаслідок злочину, скоєного ОСОБА_9 , загинуло двоє осіб, не може бути обставиною, яка обтяжує покарання винного.
Також не може бути обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , заявлення його захисником під час судового розгляду справи клопотань про виклик свідків, експертів, визнання доказів недопустимими, призначення експертизи тощо. Дані клопотання не можуть бути розцінені як зловживання правом, оскільки вони були подані стороною захисту відповідно до вимог КПК України та були направлені на прийняття справедливого судового рішення, шляхом виключення будь-яких обставин, які б викликали сумнів у наявності вини обвинуваченого (зокрема, сумнівів щодо виникнення раптової несправності технічного стану автомобіля), що не було здійснено під час досудового розслідування, оскільки в задоволені аналогічних клопотань захисника слідчим було відмовлено (т.3 а.с.5-6)
Суд вважає, що ОСОБА_9 щиро розкаявся у скоєному, оскільки його поведінка як безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, так і в послідуючому, свідчить про те, що він надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, визнав свою провину у вчиненому злочині, та щиро жалкує з приводу того, що сталось.
Тому обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире розкаяння у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.
По місцю роботи та проживання обвинувачений ОСОБА_9 характеризується виключно позитивно, він є молодою особою, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Суд при призначенні покарання ОСОБА_9 враховує також роз`яснення, викладені в постанові Верховного Суду України від 19.12.2008 року за № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.
Крім вищевказаних обставин, судом враховується також те, що умислу на порушення Правил дорожнього руху у ОСОБА_9 не встановлено.
Допущеній ним неуважності при керуванні автомобілем сприяла фізична втома, як наслідок тривалого перебування на робочому місці та порушення роботодавцем - керівництвом СТОВ "ЛНЗ-АГРО" правил охорони праці, зокрема, вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. за № 340(з наступними змінами та доповненнями) щодо періодів керування водіями транспортними засобами, забезпечення змінного водія при поїздках на тривалу відстань тощо.
Так, судом встановлено, що напередодні , тобто 14.04.2016р. ОСОБА_9 , працюючи водієм СТОВ "ЛНЗ-АГРО", перебував на робочому місця до 19 год. Потім, виконуючи розпорядження роботодавця, після нетривалої перерви (менше 5 годин) виїхав у відрядження в с.Нова Котельня Житомирського району на відстань майже 300 км. Прибувши туди близько 07 год. 15.04.2016р , тобто після керування автомобілем протягом 7 годин вночі, знову через нетривалий період часу (менше 4 годин) близько 11 год. 15.04.2016р. виїхав в зворотному напрямку в м.Лебедин Черкаської області. При цьому другого водія для поїздки на таку значну відстань СТОВ "ЛНЗ-АГРО" не надало.
З врахуванням викладеного, тобто, при відсутності обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , та наявності обставин, які пом`якшують його покарання, з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, наявності обставин щодо порушення роботодавцем вимог щодо режиму роботи водія, які сприяли вчиненню ним вказаного злочину, суд вважає, що ОСОБА_9 повинно бути призначено основне покарання в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.3 ст.286 КК України, а також додаткове покарання на максимальний строк, передбачений вказаною статтею.
Одночасно суд, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просить суд призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, а також з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, вважає, що немає підстав для застосування при призначення покарання ОСОБА_9 вимог ст. 75 КК України, оскільки звільнення його від відбування покарання з випробуванням не буде справедливим та співрозмірним тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які настали.
Прокурором заявлено цивільні позови про стягнення з ОСОБА_9 :
-на користь фінансового управління Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_12 в сумі 1273.55 грн.(т.1 а.с.82-85).
Обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду вказані цивільні позови визнав повністю.
А тому суд, керуючись положенням ч. 4 ст.206 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, вказані позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.
Потерпілими заявлено цивільний позов, згідно якого, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, вони просять стягнути:
- солідарно з ОСОБА_9 , ПАТ "Лебединський насіннєвий завод", СГ ТОВ "ЛНЗ-АГРО" та ПАТ " Страхова компанія"Арсенал страхування" на користь ОСОБА_12 майнову шкоду, заподіяно злочином, в сумі 268 800.00грн., та моральну шкоду в розмірі 2 000 000.00грн.;
- солідарно з ОСОБА_9 , ПАТ "Лебединський насіннєвий завод", СГ ТОВ"ЛНЗ-АГРО" та ПАТ " Страхова компанія"Арсенал страхування" на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, заподіяно злочином, в сумі 101 143.22 грн., та моральну шкоду в розмірі 1 500 000.00грн.;
-солідарно з ОСОБА_9 , ПАТ "Лебединський насіннєвий завод", СГ ТОВ"ЛНЗ-АГРО" та ПАТ " Страхова компанія"Арсенал страхування" на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_7 вартість пошкодженого автомобіля в сумі 955 168.95 грн. (т.1 а.с.14-16, а.с.88-89).
Майнова шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_12 обгрунтовується необхідністю відшкодування :
- шкоди, завданої смертю потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в розмірі 2 800.00 грн. щомісячно за 96 місяців , на загальну суму 268 800.00 грн.
Майнова шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_7 обгрунтовується наступним :
- витрати на придбання пристосування для лікування переломів потерпілому ОСОБА_12 на суму 30 773.83 грн. ( загальна вартість пристрою - 124 273.83 грн., з яких 93 500.00 грн. відшкодовано потерпілому під час досудового слідства);
-витрати на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 1589.39 грн.
-витрати при замовленні ритуальних послуг, місця для поховання та поминальний обід -28 780.00 грн.;
-середня вартість надгробних пам`ятників - 40 000.00 грн..
При вирішенні вказаного цивільного позову судом встановлено наступне.
Власником автомобіля КАМАЗ , н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про технічну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" (т.2 а.с.124).
Законним володільцем вказаного автомобіля згідно договору оренди від 20.03.2016р. за № 20/03-0 є СТОВ "ЛНЗ-АГРО"(т.2 а.с.174-176, 177, 178).
На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 перебував в трудових відносинах з СТОВ "ЛНЗ-АГРО та виконував свої посадові обов`язки (т.2 а.с.119, 191).
Відповідно до ст.1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, норма визначає, що відшкодовувати збитки має володілець транспортного засобу, який спричинив ДТП.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер, машиніст, оператор тощо).
Таким чином, у разі завдання шкоди водієм юридичної особи на автомобілі, що цій юридичній особі належить, шкода третім особам відшкодовуватиметься саме юридичною особою.
В той же час, відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176 цс18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (Стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ).
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках , встановлених договором або законом, зокрема , у разі неподільності предмета зобов`язання.
Статтею 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
З врахуванням вищевикладеного, позов цивільних позивачів щодо покладення солідарної відповідальності за спричинену їм шкоду на вищевказаних цивільних відповідачів не грунтується на вимогах законодавства і тому не підлягає в цій частині задоволенню.
Згідно ст.23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим, із смертю потерпілого.
Згідно ст.6 вказаного Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Підставами для цивільно-правової відповідальності є: наявність майнової шкоди (у грошовому виразі - майнових збитків); протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); вина; причинний зв`язок між збитком і протиправною поведінкою.
Судом визано доведеність вини обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України та наявність причинного зв`язку між його неправомірними діями та заподіяною шкодою.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками потерпілого ОСОБА_12 були ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які загинули внаслідок вказаної ДТП 15.04.2016р. (т.4 а.с.98).
Згідно свідоцтва про народження батьком потерпілої ОСОБА_7 був ОСОБА_10 , який загинув внаслідок ДТП 15.04.2016р. (т.4 а.с.98).
Згідно розпорядження голови Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 21.07.2016р. за №580 ОСОБА_7 призначено піклувальником над неповнолітнім братом - ОСОБА_12 ( т.1 а.с.92).
Згідно медичного висновку про дитину - інваліда віком до 18 років №3701 від 30.11.2018р. КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний дитиною-інвалідом.
Як вбачається з довідок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_24 від 05.03.2019р. за № 54/02-14, №55/02-14 відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 заведено спадкову справу № 7/2016, і спадкоємцем її майна є ОСОБА_12 ; відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 заведено спадкову справу №6/2016 і спадкоємцями його майна є ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_10 (т.2 а.с.126).
Розглянувши вказані позовні заяви з врахуванням вимог ст.13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодекса, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судом встановлено наступне.
По позовній вимозі про відшкодування вартості пошкодженого автомобіля судом встановлено, що шкода, завдана майну відповідно до ст.1166 ЦК України відшкодовується власнику вказаного майна.
Право власності на майно , зокрема, набувається і в порядку спадкування.
Оскільки позивачами не надано свідоцтв про право на спадщину , які б підтверджували набуття права власності на автомобіль "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в задоволенні вказаної позовної вимоги суд відмовляє.
По позовній вимозі про стягнення на користь позивачки ОСОБА_7 витрат на придбання пристосування для лікування переломів потерпілому ОСОБА_12 на суму 30 773.83 грн.; витрат на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 1589.39 грн.; витрат при замовленні ритуальних послуг, місця для поховання та поминальний обід на суму28 780.00 грн., судом встановлено наступне.
Згідно п. 24.1. ст.24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Однак позивачами, незважаючи на роз`яснення суду, не надано письмових доказів, які б підтверджували вищевказані витрати та необхідність їх проведення, а саме: довідки медичної установи про потребу потерпілого в лікуванні, обсяг такого лікування, призначення лікаря та потребу придбання медикаментів за власні кошти тощо.
Надані позивачем копії чеків на суму 1589.39 грн. не підтверджують вищевказаних обставин (т.1 а.с.90-91).
Крім того, відповідно до ст.2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" проведення поминальних обідів , які проводяться після поховання, не відноситься до витрат на поховання в розумінні ст.1201 ЦК України.
А тому в задоволенні зазначеної позовної вимоги суд відмовляє.
По позовній вимозі щодо відшкодування на користь ОСОБА_7 середньої вартості надгробних пам`ятників в сумі 40 000грн. судом, крім вищевказаного, встановлено наступне.
Згідно п. 27.4. ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійстила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.
З наданих позивачкою ОСОБА_7 документів вбачається, що нею 01.07.2018р. проведено встановлення надгробних пам`ятників на могилах ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та витрачено на вказане кошти в сумі 51 442 .00 грн.
Доказів щодо граничної вартості стандартних пам`ятників в м.Києві чи Київській області відповідачі суду не надали, а тому з врахуванням вищевказаного, суд вважає, що на користь позивачки ОСОБА_7 підлягають стягненню кошти, витрачені на спорудження надгробних пам`ятників, в межах заявлених нею позовних вимог, а саме:
- з СК "Страхова компанія Арсенал страхування" на суму 33 072 грн.00 коп.(1378грн. х12 х2 = 33 072 грн.00коп.) ;
По позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , заподіяної внаслідок загибелі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , судом встановлено наступне.
У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.
При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди судом враховуються те, що потерпілий ОСОБА_12 втратив двох батьків, на даний час сам внаслідок травм, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, визнаний дитиною-інвалідом, а ОСОБА_7 - втратила батька.
Таким чином, на думку суду потерпілим завдана непоправна психологічна травма та негативні наслідки , їм для відновлення потрібен тривалий час та зусилля для налагодження звичного ритму життя.
Враховуючи наведені обставини розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом для ОСОБА_12 в сумі 600 000 грн.00 коп., а для ОСОБА_7 в сумі 300 000грн.00 коп.
Згідно п. 27.3. Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 нього Закону. - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
З врахуванням вказаного, цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню:
-з СК "Страхова компанія Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_12 моральна шкода в сумі 24 804 грн.00. (1378 грн. х 12 =16 536 грн.00 коп. та 1378 грн. х 12 : 2 =8268 грн.) ;
-з СК "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_7 моральна шкода в сумі 8268грн.00 коп. (1378 грн. х12 : 2);
-з СТОВ "ЛНЗ-АГРО" на користь ОСОБА_12 моральна шкода в сумі 575 196 грн. 00 коп. (600 000 - 24 804);
-з СТОВ "ЛНЗ-АГРО" на користь ОСОБА_7 моральна шкода в сумі 291 732 грн.00 коп. (300 000 - 8268).
Стосовно позовної вимоги про стягнення на користь ОСОБА_12 шкоди, заподіяної смертю утриманців судом встановлено наступне.
Згідно п. 27.2 та ст.27 вказаного Закону Страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Середньомісячний заробіток(доход) потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що припадав на утриманця ОСОБА_12 з врахуванням довідки Правобережного об`єднання УПФУ у м.Києві від 12.06.2017р. № 4036 про доходи ОСОБА_10 (т.4 а.с.190) та довідок ГТУЮ у м.Києві від 26.08.2016р. № 2740 та №2741 про доходи ОСОБА_11 (т.4 а.с.100,101), складає 2660 грн. 99 коп. (4614 :3 =1538грн. ; 3738.40+3399.51=6737.91; 6737.91 : 2 =3368.96; 3368.96 : 3 =1122.99грн. ; 1538 +1122.99 = 2660 грн.99 коп.).
За умовами вищевказаного Закону, а також з врахуванням положень ст.1200 ЦК України, шкода відшкодовується дитині до досягнення нею 18 років, учню - до закінчення навчання.
Оскільки доказів щодо навчання ОСОБА_12 у ВУЗі суду не надано, тому вказана шкода підлягає стягненню до досягнення останнім 18 років, тобто за 36 місяців.
Розмір такого відшкодування складає 95 795 грн.64 коп. (2660.99 х 36) і підлягає стягненню з СК "Страхова компанія "Арсенал Страхування" в сумі 49 608 грн. 00 коп. (1378 х36) та з СТОВ "ЛНЗ-Агро" в сумі 46 187грн. 64 коп.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_12 суд відмовляє.
Процесуальні витрати за проведення експертиз покладаються на обвинуваченого.
Долю речових доказів та арештованого майна, суд вирішеє в порядку, передбаченому ст.ст. 100, 174 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання його ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу немає.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначити покарання - 6 (Шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 3 (Три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_9 під вартою з 15 квітня 2016 року по 18 квітня 2016 року.
Цивільні позови прокурора в інтересах держави задовольнити повністю.
Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_12 задовольнити частково.
-моральну шкоду в сумі 8268грн.00 коп. (Вісім тисяч двісті шістдесят вісім гривень 00 копійок).
-в рахунок відшкодування коштів, витрачених на спорудження надгробних пам`ятників, в сумі 6928 грн. 00 коп. (Шість тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 копійок);
-в рахунок відшкодування моральної шкоди 291 732 грн.00 коп.(Двісті дев`яносто одну тисячі сімсот тридцять дві гривні 00 копійок).
-моральну шкода в сумі 575 196 грн. 00 коп.(П`ятсот сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто шість гривень 00 копійок);
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відмовити.
-автомобіль "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику Ружинського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, - повернути власнику;
Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.04.2016р. на автомобіль "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна на скарга на вирок суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1 .