ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6802/18 Номер провадження 11-сс/814/42/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої внесено клопотання ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 3 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою застосовано щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ашхабад Республіки Туркменістан, азербайджанця, громадянина Реступліки Туркменістан, засновника ТОВ „Лукас Холанд Груп Україна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Сполучених Штатів Америки.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував, що особу відносно якої внесено клопотання встановлено, інкриміновані йому злочини на території США відносяться до категорії „тяжких, на даний момент прокуратурою Полтавської області проводиться екстрадиційна перевірка, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).
В апеляційній скарзі захисник в інтересах ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням заборони залишати своє місце проживання в нічний час доби. При цьому зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що підозрюваний має постійне місце проживання, працевлаштований, законно перебуває на території України, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Вважає, що прокурором не надано жодних переконливих доказів того, що ОСОБА_10 раніше переховувався або буде переховуватись від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції.

Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та особу, щодо якої внесено клопотання, ОСОБА_9 , в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Сполучених Штатів Америки.
Згідно клопотання, 26.10.2018 під час оформлення пасажирів рейсу №460 сполученням «Київ-Стамбул» працівниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.
Відповідно бази даних Інтерпол, Окружним судом Колумбія 12.06.2018 за №1:18-cr -00178 видано ордер на арешт громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26.10.2018, о 20.00 год., ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманий співробітниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України в порядку ст. 208 КПК України, як особа підозрювана у вчинені кримінального правопорушення (злочину), що перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Сполучених Штатів Америки для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2018 відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) застосовано тимчасовий арешт на строк 40 (сорок) діб. Вказана ухвала діє до 20.00 год. 4.12.2018 включно.
29.11.2018 до прокуратури Полтавської області з Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Сполучених Штатів Америки про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) для притягнення до кримінальної відповідальності, з відповідним дорученням стосовно проведення екстрадиційної перевірки та вжиттям заходів щодо застосування до нього екстрадиційного арешту. Крім цього, надано належним чином завірену копію запиту американської Сторони про видачу (екстрадицію) особи.
На даний час прокуратурою Полтавської області проводиться екстрадиційна перевірка.
Згідно наданих американською стороною документів, ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ашхабад, Республіки Туркменістан, документований паспортом громадянина цієї країни ( НОМЕР_1 , виданий 24.04.2015). Остання домашня адреса:
АДРЕСА_2 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Сполучених Штатів Америки на підставі Ордеру на арешт виданого Федеральним Окружним судом по округу Колумбія у справі №1:18-cr -00178 від 12.06.2018.
Згідно обвинувального висновку від 12.06.2018 ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ) притягається до кримінальної відповідальності за чотирма пунктами обвинувачення.
Зокрема, пункти звинувачення 1 та 2 (перший та другий) вказують що ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ) здійснив хабарництво відносно представника програми, яка отримує федеральні кошти, що є порушенням розділу 666 (а) (2) глави 18 Кодексу законів Сполучених Штатів Америки та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Згідно пункту 3 (третій), ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ), обвинувачується в здійсненні тиску на свідка, що є порушенням розділу 1512 (b) (2) (А) глави 18 Кодексу законів Сполучених штатів Америки та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 20 років. Відповідно пункту 4 (четвертий) ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ) обвинувачується в здійсненні тиску на свідка, що є порушенням розділу 1512 (b) (1) глави 18 Кодексу законів Сполучених штатів Америки та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 20 років.
ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ) також звинувачується в пособництві і підбурюванні до злочину відповідно до розділу 2 глави 18 Кодексу законів Сполучених Штатів Америки.
У порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, злочини вчинені на території Сполучених Штатів Америки відповідають ч.3 ст. 369 КК України (пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб) та ч.1 ст. 386 КК України (перешкоджання з`явленню свідка, потерпілого, експерта, примушування до їх відмови від давання показань чи висновку), санкція одного із яких передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а тому є екстрадиційним.
Злочин, передбачений ч.3 ст.369 КК України відповідно до ст.ст. 12, 49 КК України відноситься до категорії «тяжких злочинів». Строки давності притягнення особи до відповідальності за вказані діяння згідно ст. 49 КК України не минули.
Слідчий суддя своєю ухвалою клопотання заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_11 задовольнив, з підстав, зазначених у клопотанні.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до норм ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_9 , на підставі чого дійшов обґрунтованого рішення щодо того, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про те, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_13 компетентними органами Сполучених Штатів Америки, відносяться до категорії «тяжких злочинів», ці злочини є екстрадиційними, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 не закінчився. До прокуратури надійшов запит компетентних органів Сполучених штатів Америки про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності, з відповідним дорученням стосовно проведення екстрадиційної перевірки та вжиття заходів щодо застосування до нього естрадиційного арешту, у зв`язку з чим на сьогодні прокуратурою Полтавської області проводиться екстрадиційна перевірка.
Разом з цим слідчий суддя врахував, що правові відносини між Україною та Сполученими Штатами Америки щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Конфенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організації злочинності від 15.11.2000, які на час розгляду клопотання є чинними для обох країн.
Окрім цього слід зазначити, що ОСОБА_10 не є громадянином України, згідно показань останнього в суді апеляційної інстанції, він дійсно має дітей, але вони, на даний час, проживають у Туреччині та Туркменістані. Тому будь-яких перешкод, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали клопотання не містять та стороною захисту не надано.
Застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, на думку колегії суддів, обумовлено тяжкістю вчинених злочинів, за які законодавством Сполучених Штатів Америки передбачено покарання до 20 років позбавлення волі; наявністю ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості ОСОБА_9 ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, з огляду на суворість можливого покарання, а також тим, що на даний момент ОСОБА_10 перебуває у міжнародному розшуку.
Більше того, колегія суддів звертає увагу, що американською стороною у своєму запиті зазначено, що ОСОБА_10 обвинувачується в участі у кримінальній змові, що створює серйозний ризик його втечі, у разі звільненні з-під варти. При цьому американська сторона наполягає на обранні саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на вказане колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про відсутність підстав для обрання ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки в матеріалах клопотання відсутні дані про наявність обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_10 одружений з громадянкою України, має постійне місце проживання та місце роботи, законно перебуває на території України, колегія суддів враховує, проте вказане не доводить, що застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну поведінку ОСОБА_9 .
Разом з цим слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) залишив поза увагою таке.
Відповідно до ч. 10, ч. 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Згідно з ч.6 ст. 584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З огляду на вказані норми закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність встановлення строку дії ухвали 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 3 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Сполучених Штатів Америки.
Встановити строк дії ухвали до 2.02.2019.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_9 ) у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23»
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4