ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1344/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 629/4448/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Центральне Снігірівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, з 2008 року перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , маючого на утриманні малолітнього дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 29.06.1992 року Первомайським районним судом Харківської області за ст.17,141 ч.1, 206 ч.2,42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, 15.10.1992 року звільненого на підставі ст.2 Указу Президента України «Про амністію» від 17.08.1992 року;
- 17.09.1993 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.141 ч.3,142 ч.2,42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі, 27.05.1998 року звільненого за відбуттям строку покарання, у зв`язку з переглядом вироку на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 21.04.1997 року, зменшенням строку покарання до 5 років позбавлення волі;
- 16.09.2002 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.185 ч.3,69 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.02.2004 року звільненого за постановою Харківського районного суду Харківської області відповідно до ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 6 місяців 23 дні;
- 31.03.2005 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.190 ч.2,186 ч.2,70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 20.05.2008 року звільненого за постановою Харківського районного суду Харківської області від 12.05.2008 року відповідно до ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 13 днів;
- 20.02.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.186 ч.2,309 ч.1,70,71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;
- 21.06.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.307 ч.2,71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 13.02.2013 року звільненого від подальшого відбування покарання за постановою Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2013 року на підставі ч.2 ст.84 КК України, п.6 ч.1 ст.537 КПК України, у зв`язку з хворобою,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також їх незаконного збуту у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.
19.07.2017 року, близько 11-45 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на збут наркотичних засобів повторно, знаходячись на території ЗОШ №7, розташованої на мікрорайоні №3 м.Лозова, Харківської області, зустрівся з ОСОБА_11 , який здійснював оперативну закупку наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, збув ОСОБА_11 за 200 грн. наркотичний засіб, передавши останньому медичний шприц об`ємом 2 мл із особливо-небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,2474 грама.
Вказані дій ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання особливо-небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно.

В апеляційних скаргах:
-прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, особі обвинуваченого, внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В обґрунтування скарги вказав, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічний злочин. Вважає, що для досягнення мети виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно призначити більш суворе покарання;
-обвинувачений просить скасувати вирок та призначити нове судове розслідування. Мотивуючи апеляцію вказав, що під час досудового слідства йому було відмовлено в ознайомленні з відео- та аудиозаписами; по справі приймали участь у якості понятих працівники поліції; були порушені його права на захист; не враховано стан його здоров`я, наявність хронічних захворювань, а саме: гепатиту С, туберкульозу, ВІЛ-інфекції 4 стадії.
Під час апеляційного розгляду справи обвинувачений додав, що злочину він не вчиняв, стосовно нього мала місце провокація вчинення злочину з боку правоохоронних органів.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечувала проти скарги обвинуваченого; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію ОСОБА_8 та заперечували проти скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, дотримання судом при розгляді кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону та правильності призначення ОСОБА_8 покарання.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Висновки суду про вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.

Показання свідка ОСОБА_11 (закупної особи під вигаданими анкетними даними) в судовому засіданні, згідно яких, він добровільно погодився приймати участь у проведенні закупки наркотичного засобу у ОСОБА_8 , в липні 2017 року приблизно о 10-11 год. він прибув на територію гаражного кооперативу №15, розташованого на 3 мікрорайоні м.Лозова, де вже знаходилися слідчий та поняті, в їх присутності провели зовнішній огляд його одежі та грошей номіналом 200 грн., про що склали протоколи. Під час проведення оперативної закупки він був одягнений у власний одяг: шорти, футболку та при собі мав «барсетку», будь-яких заборонених речей та інших грошей при ньому не виявили, далі він пішов у бік ЗОШ №7, так як в телефонному режимі домовився з ОСОБА_8 про купівлю опію. На території школи він зустрівся з ОСОБА_8 , віддав йому гроші в сумі 200 грн., а ОСОБА_8 дав шприц білого кольору, об`ємом 5 мл з наркотичною рідиною опієм 2 мл, після чого він пішов в будинок АДРЕСА_3 , піднявся на п`ятий поверх, де на нього чекали слідчий та поняті, віддав медичний шприц, працівники поліції шприц помістили в пакет, на якому він та поняті поставили свої підписи
Показання свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, згідно яких, приблизно 17-18 липня 2017 року, точної дати не пам`ятає, він з ОСОБА_13 були понятими при закупівлі наркотичного засобу, на гаражах, які розташовані на 3-му мікрорайоні м.Лозова в їх присутності були оглянуті гроші однією купюрою номіналом 200 грн. та проведений обшук закупного на ім`я ОСОБА_14 , будь-яких речей при цьому у нього не було виявлено, ОСОБА_15 передали гроші, і закупний пішов за наркотичним засобом, а вони зайшли в під`їзд, і на 5-му поверсі будинку, розташованого на 3- му мікрорайоні біля мийки, чекали закупного, який приблизно через 20 хвилин повернувся, закупного оглянули та виявили одноразовий шприц, об`ємом 5 мл з речовиною коричневого кольору в кількості 2 мл. Працівники поліції склали протокол, який вони підписали, медичний шприц помістили в пакет, який опечатали, у кого саме закупний придбав наркотичний засіб йому не відомо.
Аналогічні показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, згідно яких, влітку 2017 року, приблизно о 1415 год., співробітники поліції запропонували їм бути понятими під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу, на що вони погодились, біля гаражного кооперативу №15, розташованого вкінці 3 мікрорайону м.Лозова, працівник поліції показав одну грошову купюру номіналом 200 грн., про що склали протокол із занесенням номеру грошової купюри, який вони підписали. Через 10 хвилин до них підійшов чоловік, одягнений в легкий літній одяг, співробітники поліції провели його поверхневий огляд та видали грошову купюру номіналом 200 грн., інших грошей чи будь-яких речей при ньому не було виявлено, після чого чоловік пішов, а вони разом з працівниками поліції зайшли до будинку, де на п`ятому поверсі чекали на повернення цієї особи, через 20 - 30 хв. чоловік повернувся та при собі мав шприц білого кольору, об`ємом 5 мл, який був частково заповнений рідиною коричневого кольору, як той пояснив, що даний шприц придбав у ОСОБА_16 , шприц працівники поліції помістили в пакет та опечатали, а вони поставили свої підписи.
Показання свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні, згідно яких, влітку 2017 року до нього підійшов знайомий ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_19 », який проживає у сусідньому будинку та є залежним він наркотиків та попросив йому допомогти купити у ОСОБА_20 наркотики, на що він відмовився, цього ж дня, після 17-00 год. ОСОБА_18 знову приходив до нього з таким же самим проханням, але він йому знову відмовив, через декілька днів у під`їзді він зустрів працівників поліції, одягнутих у цивільне, які говорили, що він купував наркотичний засіб у ОСОБА_21 , він це заперечував, вказав, що дійсно йому пропонував це зробити ОСОБА_18 , зі слів якого йому стало відомо, що ОСОБА_22 займається продажем наркотичних засобів.
Постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.07.2017 року, згідно якої контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у кількості 2 мл на суму 200 грн; з урахуванням обставин на момент проведення негласної слідчої (розшукової) дії, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без затримання останнього, з відкритим фіксуванням та втратою грошових коштів, починаючи з 10.07.2017, строком не більше шістдесяти днів, без вчинення провокаційних дій; проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі доручено громадянину з вигаданими анкетними даними: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою АДРЕСА_4 .
Протокол огляду грошових коштів від 19.07.2017 року, згідно якого 19.07.2017 року з 10-40 год. по 11-00 год., за участі понятих, був проведений огляд грошових коштів за адресою: Харківська область, м.Лозова, гаражний кооператив № НОМЕР_1 , загальною сумою 200 грн., купюрою номіналом 200 грн. серії ЗГ0552244, призначених для проведення оперативної закупки-опію у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протокол огляду покупця від 19.07.2017 року, згідно якого 19.07.2017 року, за участі понятих, був оглянутий ОСОБА_11 , якому були видані грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою серії ЗГ0552244 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 наркотичного засобу опію.
Протокол добровільної видачі придбаного товару від 19.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_11 , за участі понятих, знаходячись на 5-му поверсі 4-го під`їзду в будинку АДРЕСА_3 добровільно видав працівникам поліції одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору об`ємом 2 мл, та пояснив, що в даному шприці знаходиться наркотичний засіб опій, який він придбав у ОСОБА_8 за 200 грн.
Висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1514 від 28.08.2017 року, згідно якого надана на дослідження рідина масою 2,1310 грама «видана ОСОБА_11 » містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,1204 грама (у перерахунку на суху речовину).
Речові докази: медичний шприц об`ємом 5 мл з особливо-небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою 0,1204 грама (в перерахунку на суху речовину); мобільний телефон марки «Нокіа 2700с», ІМЕІ № НОМЕР_2 з сім картою оператора «Водафон» з номером мобільного телефону № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone 4», ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім картою оператора МТС з номером мобільного телефону № НОМЕР_5 .
Зазначені показання свідків, письмові докази по справі, висновки експертизи, речові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 2 ст. 307 КК України.
При постановленні обвинувального вироку, міськрайонний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, окрім тих, що були визнані міськрайонним судом недопустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, поза розумним сумнівом та спростовують позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_8 є непричетним до інкримінованого йому злочину.

Колегією суддів ретельно перевірені й інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого та доповнень до неї, заявлених в судовому засіданні апеляційного суду, в результаті встановлено наступне.
Довід обвинуваченого про те, що під час досудового слідства йому було відмовлено в ознайомленні з відео- та аудиозаписами у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню, задоволенню не підлягає.
При цьому слід зазначити, що ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.05.2018 року висновок судової експертизи відео-, звукозапису № 110 від 07.12.2017 року та матеріали проведення аудіо-, відео контролю особи відносно ОСОБА_8 , зафіксовані на MSDHC № 116 від 11.07.2017 року, визнані недопустимими та неналежними доказами у зв`язку з тим, що такі докази не були відкриті стороні захисту, були відсутні під час виконання органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України.
Таким чином, дане питання вже вирішено судом першої інстанції, вказані обвинуваченим докази визнані недопустимими та при прийнятті рішення по справі не враховувались.
Стосовно посилання ОСОБА_8 про те, що по справі приймали участь у якості понятих працівники поліції, колегія суддів вказує наступне.
Під час встановлення даних про особу свідка в судовому засіданні 05.02.2018 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, ОСОБА_13 повідомив, що він є студентом 4-го курсу Національного юридичного університету імені Я.Мудрого, навчається на стаціонарі, не працює; свідок ОСОБА_12 , який також був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України, в судовому засіданні 11.04.2018 року повідомив, що з жовтня 2017 року він працює у Красноградському відділі поліції Харківської області, на час вчинення процесуальних дій за його участю в якості понятого у липні 2017 року в правоохоронних органах не працював.
Вказані обставини спростовують довід обвинуваченого про те, що понятими по справі були працівники поліції.
Щодо посилання обвинуваченого про порушення його права на захист через те, що при проголошенні вироку в залі суду не були присутні прокурор та захисник, колегія суддів вказує наступне.
Під час всіх судових засідань в суді першої інстанції були присутні захисник та прокурор, окрім 22.05.2018 року, коли по справі було проголошено вирок.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
При видаленні суду до нарадчої кімнати 21.05.2018 року, головуючим суддею по справі було повідомлено учасникам розгляду про те, що рішення по справі буде проголошено 22.05.2018 року, проте, прокурор та захисник на проголошення вироку в суд не з`явилися, при оголошенні вироку був присутнім обвинувачений ОСОБА_8 .
Враховуючи вимогу закону про негайне проголошення судового рішення після виходу суду з нарадчої кімнати та відсутність законної можливості відкладення засідання, в якому було проголошено вирок, з метою забезпечення участі в засіданні осіб, що не з`явилися, суд першої інстанції проголосив вирок за участю обвинуваченого. Кримінальний процесуальний закон, право обвинуваченого на захист при цьому порушено не було, копія вироку в той же день була вручена захиснику ОСОБА_7 (том 1, арк.248).
Таким чином, вказаний довід апеляції обвинуваченого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Апеляційним судом перевірене посилання обвинуваченого про наявність по справі провокації вчинення злочину з боку правоохоронних органів.
У зв`язку з цим, колегія суддів звертає увагу на наступні, встановлені у кримінальному провадженні обставини. Відповідно до показань свідка ОСОБА_11 (закупної особи під вигаданими анкетними даними) він добровільно погодився приймати участь у проведенні закупки наркотичного засобу у ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив, що влітку 2017 року до нього підійшов знайомий ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_19 », який проживає у сусідньому будинку та є залежним він наркотиків та попросив йому допомогти купити у ОСОБА_20 наркотики, на що він відмовився, цього ж дня, після 17-00 год. ОСОБА_18 знову приходив до нього з таким же самим проханням, але він йому знову відмовив, через декілька днів у під`їзді він зустрів працівників поліції, одягнутих у цивільне, які говорили, що він купував наркотичний засіб у ОСОБА_21 , він це заперечував, вказав, що дійсно йому пропонував це зробити ОСОБА_18 , зі слів якого йому стало відомо, що ОСОБА_22 займається продажем наркотичних засобів. У постанові прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.07.2017 року міститься припис про здійснення слідчо-оператичної дії без вчинення провокаційних дій.
По справі відсутні дані, стороною захисту не надано будь-яких даних, які б свідчили про провокацію ОСОБА_8 на вчинення злочину, зокрема неодноразові, наполегливі прохання, вимоги продати закупному ОСОБА_11 особливо небезпечного наркотичного засобу. Навпроти, обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 прийняв добровільне, самостійне рішення, без жодних схилянь та вмовлянь з боку третіх осіб, про продаж наркотику.
Вказані обставини свідчать про відсутність по даній кримінальній справі провокації злочину та спростовують доводи апеляції обвинуваченого в цій частині.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення міськрайонного суду про визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням норм матеріального та процесуального права, прав обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційної скарги в даній частині немає.
Колегією суддів також перевірені доводи апеляційних скарг прокурора про призначення ОСОБА_8 занадто м`якого покарання та обвинуваченого щодо неврахування судом стану його здоров`я, при цьому встановлено наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, в тому числі за аналогічний злочин, з 2008 року проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , має на утриманні малолітнього сина, не працює, невійськовозобов`язаний, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 08.2017 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів, психостимуляторів», вперше був взятий на облік 01.1993 року з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів», знятий з обліку у лютому 2010 року в зв`язку із засудженням; з медичної довідки, наданої начальником медичної частини ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27), ОСОБА_8 , 1975 року народження перебуває на диспансерному обліку: у лікаря терапевта медичної частини установи з діагнозом «Хронічний вірусний гепатит «с», у лікаря фтизіатра з діагнозом «ЗЗТБ (28.10.2014) фіброзно-вогнищеві зміни легень. Кат5, гр.5.1; у лікаря медичної частини установи з діагнозом «ВІЛ-інфекція 4 клінічна стадія».
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Оцінивши вказані дані, суд першої інстанції прийняв рішення про призначення ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості, суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведене спростовує доводи апеляцій обвинуваченого та прокурора про призначення занадто м`якого покарання та неврахування даних про стан здоров`я обвинуваченого, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни або скасування, задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора - немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: