Справа № 199/8784/18
УХВАЛА

15.11.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001781 від 19.09.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину повторно, в період іспитового строку за вироком від 30.06.2016, ухваленого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, яким ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Потерпілий ОСОБА_5 прямо вказує на ОСОБА_3 як на особу, яка вчинила відносно нього злочин. Прокурор також зазначає, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього законних джерел прибутку, що дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, а також впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки на даний час потерпілий та свідки не допитані. Також прокурор зауважує, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , поєднаний із застосуванням насильства, у зв`язку з чим ОСОБА_3 й надалі може вчиняти вплив на потерпілого у тому числі шляхом застосування насильства (п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України). Той факт, що ОСОБА_3 раніше судимий за грабіж, перебуває на іспитовому строку, обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину із застосуванням насильства, не має постійного джерела доходу, затриманий одразу після вчинення злочину, знаючи про покарання, передбачене санкцією статті у виді позбавлення волі строком до 6 років свідчать про те, що обвинувачений може переховуватись від суду (п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України).
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим та просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на нічний домашній арешт.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_3 , вважає, що підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, не має; підстав для повернення обвинувального акта відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України не має; кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, а також клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а клопотання захисника та обвинуваченого таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення грабежу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням на 3 роки, обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку за попереднім вироком нового аналогічного умисного корисливого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
Частиною 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання останнього винуватими у кримінальному правопорушенні, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Для відмови в звільненні особи з-під варти принципи конвенційного прецедентного права передбачають наступну підставу: ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968, а тому, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, обвинувачений, володіючи відомостями щодо особи потерпілого та свідків, може вплинути на них, з метою схилення до зміни показів та відмови від показів, взагалі, що вказує на ризик здійсненню процесові правосуддя.
Те, що ОСОБА_3 знову обвинувачується у вчиненні грабежу в період іспитового строку за попереднім вироком, маючи судимість за аналогічний злочин, вказує на можливість обвинуваченим знову вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України). Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.
Суд вважає, що продовження тримання обвинуваченому під вартою в даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх спостерігачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.
Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_3 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.
Досліджуючи питання щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, суд, враховує вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, а також те, що ОСОБА_3 раніше був засуджений 30.06.2016 вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 3 роки, а тому суд, оцінюючи всі обставини в їх сукупності з встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 314-316, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0001781 від 19.09.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні на 15:30 годину 19.11.2018 в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.
Викликати у судове засідання: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 .
Клопотання прокурора ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання обвинуваченому під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 13.01.2019 включно.
Доставити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт відмовити.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1