Справа № 369/2643/19
Провадження №1-кс/369/866/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 29.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 від 29.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 29.01.2019 близько 01:00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в кімнаті №7, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Червоноармійська 4, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з шафи даної кімнати два мобільні телефони марки «Lenovo P70-A», належний ОСОБА_6 та «Lenovo С2 (К10 А40)», належний ОСОБА_7 , які поклав собі до лівого зовнішнього карману своєї куртки.

Після чого, утримуючи при собі викрадені мобільні телефони марки «Lenovo P70-A» та «Lenovo С2 К10 А40», ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме один мобільний телефон марки «Lenovo С2 (К10 А40)» здав до ломбардного приміщення, що знаходиться на території м. Києва, отримані грошові кошти витратив на власні потреби, інший мобільний телефон марки «Lenovo P70-A» залишив собі в користування, чим заподіяв потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріального збитку.

Cлідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 15.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Дібрівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, зі слів раніше не судимого.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у провадженні, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 , іншими матеріалами.
Вважаю, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу може не виконувати покладені на нього обов`язки, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні.

Наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується наступним: ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, не має постійного місця реєстрації.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у вигляді позбавлення волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків;

- підозрюваний не має постійного джерела доходів;

- підозрюваний не має постійного місця реєстрації.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, реальним є ризик впливу підозрюваним на свідків. Так, в ході розслідування ОСОБА_4 стали відомі анкетні дані свідків, які ще не допитані судом, а тому, з метою неявки свідків у судові засідання, він зможе здійснювати на них незаконний вплив.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, наведені вище обґрунтування свідчать про те, що відсутність запобіжного заходу не є достатньою для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дібрівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 на строк два місяці обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця тимчасового проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суду про зміну свого місця проживання.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
В судовому засіданні підозрюваний проти вимог клопотання не заперечував.
Слідчий суддя вислухавши пояснення підозрюваного, доводи прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має родини та утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, неодружений, підозрюваний не має постійного місця роботи, а тому є підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від суду та таким чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження в розумні строки.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177, 179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 29.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дібрівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 на строк два місяці обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця тимчасового проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суду про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.
Строк дії ухвали 2 місяці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1