Справа № 476/108/19
Провадження № 1-кп/476/22/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 09.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Єланець Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

08.01.2019 року близько 12:00 години ОСОБА_4 , перебував в приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої. Після цього в одній із кімнат помітив музичну колонку фірми «Wireless Speaker E13». В цей час у нього виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 таємно викрав музичну колонку фірми «Wireless Speaker E13» вартістю 900 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 08.01.2019 року близько 17.00 години, перебуваючи на перехресті вул. Кринична та пр. Незалежності в с.м.т. Єланець Миколаївської області ОСОБА_4 побачив автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 . В цей час у нього виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення майна з вищевказаного автомобіля. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 підійшов до автомобіля та, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через пасажирські передні двері проник до салону вказаного автомобіля і на передньому сидінні помітив авто-компресор фірми «Solar». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, таємно викрав авто-компресор фірми «Solar» вартістю 600 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

27.03.2019 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даних кримінальних проваджень обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні даних злочинів. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі, із звільненням на підставі ч. 2 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну потерпілим шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також просили затвердити угоду, зауважили, що розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначала, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримала клопотання потерпілих та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 27.03.2019 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000009 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.

Речові докази:

-музичну колонку фірми «Wireless Speaker E13», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в повне розпорядження останнього;

-авто-компресор фірми «Solar», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1