Справа № 522/6016/18
Провадження по справі № 1-кп/522/1322/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000987 від 26.12.2017р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

25.12.2017р. в Приморському районі м. Одеса, о 17.21 годині, водій ОСОБА_3 , перед початком руху заднім ходом на технічно справному мікроавтобусі «Peugeot Boxer», р.н. НОМЕР_1 , не переконався в тому, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався в повній відсутності перешкод або інших учасників дорожнього руху, що могли перебувати позаду мікроавтобуса «Peugeot Boxer» в безпосередній близькості, після чого почав рух заднім ходом, по тротуару уздовж вул. Колонтаївська, з боку вул. Скісна в напрямку вул. Серова.

Здійснюючи рух заднім ходом у вказаному напрямку руху в умовах темного часу доби з достатнім вуличним освітленням, на сухому асфальтному покритті тротуару, водій ОСОБА_3 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася позаду керованого ним автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тривалий час здійснювала рух по тротуару в попутному з автомобілем напрямку у темпі середнього кроку.

Таким чином, водій ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванні та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншім учасникам руху»;

п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Для. забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»;

п. 12.3. «Уразі виникнення небезпеки або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу».

Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_7 загинула на місці пригоди. Відповідно до висновку експерта № 1576- 4231/2017 від 31.01.2018р., при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлена поєднана травма голови, тулуба та кінцівок: відкрита черепно-лицьова травма та травма шиї, закрита травма трудної клітки, травма кінцівок. Множинність, масивність, локалізація та механізм утворення ушкоджень (сдавлююча дія) свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_7 утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок перекачування коліс транспортного засобу через її голову та ймовірним закатуванням коліс транспортного засобу на грудну клітку. Смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-лицьової травми у вигляді багато уламкового перелому кісток склепіння і основи черепу та розмізження головного мозку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи не з?явилась, надавши до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси заяву щодо відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім того, потерпіла ОСОБА_5 просила суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі та не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні трьої неповнолітніх дітей та дружину інваліда, позитивно характеризується за місцем прожвання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочину, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим злочином, прохання потерпілої не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами- єдиного джерела доходу в сім`ї.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, проте, з урахуванням того, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому злочині, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим злочином, прохання потерпілої не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами- єдиного джерела доходу в сім`ї, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільниши від призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

Вирішуючи питання про позбавлення обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, суд враховує, що в результаті вчинення ОСОБА_3 злочину наступила смерть потерпілої , а також суд враховує, що ОСОБА_3 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину інваліда.

Цивільний позов по справі,- відсутній
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 ,- не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи:

-автотехнічної експертизи № 18-86 від 07.02.201 - вартістю 1716.00 грн.;

-транспортно-трасологічної експертизи № 18-87, вартість якої складає 2002.00 грн.;

-автотехнічної експертизи № 295-А від 19.02.2018 дослідження обставин наїзду на пішохода, вартістю 1716.00 грн.

Речові докази по даному кримінальному провадженню: автомобіль «Peugeot Boxer», р.н. НОМЕР_1 , переданий під зберігальну розписку ОСОБА_3 ,- вважати повернутими за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
28.03.2019