Провадження №1-кп/127/1672/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0003381 відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, непрацюючого, інваліда ІІ гр., не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

Встановив

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні умисного суспільно-небезпечного діяння у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме: органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що влітку 2016 року, перебуваючи в Барському районі, Вінницької області, точного місця, дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, виявив рослини роду коноплі, після чого у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел діючи повторно, в супереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та. зловживанню ними», зірвав листя і стебла рослини коноплі, чим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 10 липня 2017 року, незаконно зберігаючи наркотичний засіб - канабіс при собі на території КЗ «ВОПНЛ ім. акад. 0.1. Ющенка» за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, поблизу кладовища, близько 13.00 години, був зупинений працівниками батальйону Управління патрульної поліції у місті Вінниці. В ході огляду речей, у пакеті ОСОБА_5 виявлено та вилучено згорток з газети із речовиною рослинного походження у подрібненому стані.

Згідно висновку експерта № 1667 від 20.07.2017 надана на дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу становить 11,18 г (у перерахунку на висушену речовину).

Крім того, у клопотанні зазначено про те, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 107 від 26.10.2017, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В теперішній час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, але за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, тому що він не вчиняв тих дій, які зазначені в клопотанні. Щодо обставин інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння нічого не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що коли його запросили в якості понятого, ОСОБА_8 вже був затриманий, сидів в кайданках та наркотичні засоби вже були запаковані в пакет. Зі слів працівників поліції пакет з речовиною рослинного походження вилучили у ОСОБА_8 , але як вилучали наркотичні засоби він не бачив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що коли його запросили в якості понятого, ОСОБА_8 вже був затриманий, самого затримання він не бачив. ОСОБА_8 сидів на землі біля нього стояли працівники поліції, тримали пакет з речовиною рослинного походження та опечатували його. ОСОБА_8 сказав, що трава належить останньому.

В обґрунтування поданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

-висновок судово-психіатричної експертизи № 107 від 26.10.2017, згідно якого в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В теперішній час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

-протокол огляду місця події від 10.07.2017, згідно якого об`єктом огляду є територія лікарні ім. Ющенка по вул. Пирогова 109 в м. Вінниці, де виявлений чоловік та на відстані приблизно 3 м. від нього на землі знаходились шльопанці та поліетиленовий пакет, при огляді якого встановлено, що в ньому знаходиться згорток із газети в якому знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.

-висновок амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 256 від 23.10.2017, згідно якого ОСОБА_5 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабісу із шкідливими наслідками. Примусового лікування не потребує.

-висновок судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1667 від 20.07.2017, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу становить 11,18 г (у перерахунку на висушену речовину).

витягом з кримінального провадження № 0003381.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , вважає, що надані суду докази дають підстави стверджувати про обґрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, пов`язаного з обігом наркотиків, та наявність підстав для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що доказів того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України прокурором не надано.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Частинами 1-3 ст. 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дослідивши надані суду докази вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд приходить до висновку, що прокурором не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, а саме, що ОСОБА_5 придбав та зберігав наркотичний засіб.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано.

Крім того, з показань свідків не вбачається будь-яких відомостей, які б підтверджували вчинення саме ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння. А показання свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_5 сказав, що трава належить йому, суд не може брати до уваги, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 107 від 26.10.2017, в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, ОСОБА_5 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також, слід зазначити, що за нормами кримінально-процесуального законодавства судовий розгляд у кримінальному провадженні має бути об`єктивним та неупередженим, у зв`язку з чим суд не наділений повноваженнями вимагати від прокурора надання тих чи інших доказів, за власною ініціативою досліджувати будь-які докази, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

Нормами ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином в ході судового розгляду, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ наданий сторонами обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимогст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що по даному кримінальному провадженню стороною обвинувачення достатніх, належних та допустимих доказів на доведення причетності ОСОБА_5 до вчинення суспільно-небезпечного діяння органом досудового розслідування не здобуто та стороною обвинувачення суду не надано. В зв`язку з цим суд, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно з положеннями ст. 513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного суд вбачає наявними підстави для відмови в задоволенні клопотання та закритті кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 17, 22, 86-87, 100, 246, 372, 503, 505, 512-513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 92-94, 309 КК України, суд, -

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Закрити кримінальне провадження № 0003381 відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1237,00 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: згорток газети із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області залишити в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницької області.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: