Справа № 605/108/18
ВИРОК
Іменем України
"06" грудня 2018 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Підгайці кримінальне провадження №605/108/18 про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Рудники Бережанського району
Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою,
працюючого директором ПРКСЛП Підгайціагроліс, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , депутата Угринівської сільської ради VII скликання, раніше не
судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 16 січня 2018 року о 20 год. 30 хв. в порушення вимог п.п.2.9 а та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ступінь якого відповідав показникам тяжкого отруєння алкоголем, а саме: 4,65 % проміле, керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався автомобільною дорогою Т-09-03 Галич-Городок через с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області у напрямку м. Підгайці із швидкістю 72 км/год.
В цей час, з дотриманням вимог Правил дорожнього руху (далі ПДР України), лівим краєм проїзної частини, у попутному з автомобілем ВАЗ 21013 напрямку, рухався пішохід неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п.1.5 ч.1 та 2.3.б, д ПДР України, внаслідок алкогольного сп`яніння, не був уважним, відволікся від керування автомобілем, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та смугу руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, внаслідок цього та в порушення вимог п.п.10.1 та 11.3 ПДР, обвинувачений на відрізку 34 км.+900 м. вказаної автодороги, що в межах с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво та виїхав на смугу зустрічного руху, на якій передньою лівою частиною керованого ним автомобіля, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Внаслідок наїзду неповнолітньому ОСОБА_4 спричинено поєднану травму грудей та живота з ушкодженнями внутрішніх органів (печінки, селезінки, лівої легені) та переломами кісток скелету (лівих ребер і лопатки), від чого настала його смерть у Підгаєцькій районній комунальній лікарні.
Порушення обвинуваченим вищевказаних пунктів ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиросердечно розкаявся та показав, що він 16 січня 2018 року близько 20 год. 30 хв. своїм автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, на ближньому світлі фар, їхав додому. Назустріч йому їхала іномарка, яка засліпила його світлом фар, при цьому він побоюючись, щоб ніхто не йшов з правої сторони дороги, змінив напрямок руху вліво, думаючи при цьому, що він і надалі буде рухатись по своїй смузі руху, проте вийшло так, що він перетнув лінію розмітки, виїхавши на смугу зустрічного руху де на узбіччі дороги відчув, що щось вдарив своїм автомобілем, при цьому він не знав, що збив людину. Коли він загальмував автомобіль почало водити зі сторони в сторону, а тому відпустив гальма, змінив напрямок руху вправо та знову загальмував, при цьому зупинившись так, що більша частина автомобіля знаходилась на смузі руху по якій він рухався, а сам автомобіль стояв напоперек дороги. Вийшовши із автомобіля він почав шукати на кого він вчинив наїзд і побачив ОСОБА_5 , який лежав на плечах у водостічній канаві.
Він зразу ж почав надавати потерпілому ОСОБА_4 першу допомогу, робив штучне дихання, думаючи, що чимось йому ще допоможе, при цьому людям, які зійшлись на місце пригоди він кричав, щоб викликали швидку допомогу.
Туди ж приїхали батьки потерпілого і своїм автомобілем повезли його в лікарню, а він залишився чекати приїзду працівників поліції, які приїхавши відвезли його у Підгаєцьку ЦРКЛ, де він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та здавав кров.
Причиною порушень ПДР України, які зазначені у обвинувальному акті, вважає те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому багато горілки він не вживав і таким, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння він себе не почував.
Йому здавалось, що він їхав автомобілем зі швидкістю 50 км/год, проте експертиза встановила, що з більшою швидкістю. В світлі фар автомобіля він не бачив потерпілого. Світло фар зустрічного автомобіля його дезорієнтувало.
У випадку засліплення світлом фар зустрічного автомобіля, він мав пригальмувати, або зупинитись, але цього не зробив.
Він частково відшкодував шкоду потерпілим, які до нього більше матеріальних та моральних претензій не мали, при цьому і надалі готовий допомагати даній сім`ї. Просить вибачення у батьків та сестер загиблого, а також просить суворо його не карати.
Суд, об`єктивно оцінивши усі зібрані докази у їх сукупності та перевіривши їх у судовому засіданні, прийшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В цьому суд переконали наступні докази.
Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона не перебуває в родинних відносинах із обвинуваченим і знала його, як добру людину.
16 січня 2018 року біля 20 год. 30 хв. до неї зателефонувала ОСОБА_7 і повідомила, що її сина ОСОБА_8 збив автомобіль. Коли вони з чоловіком та дітьми приїхали на місце ДТП, то вона побачила свого сина, який лежав у канаві, а біля нього знаходився обвинувачений ОСОБА_3 , якого вона зразу не впізнала.
Обвинувачений робив штучне дихання її сину, а тому коли вона хотіла схилитись до нього, то ОСОБА_3 сказав зачекати, бо може він йому допоможе, проте точно, що саме він сказав, вона не пригадує. Коли їй оніміли руки та ноги, то вона впала біля сина, а обвинувачений в той час піднявся і тоді вона вже побачила, що це саме ОСОБА_3 , при цьому вона сказала йому: ОСОБА_9 , що ти зробив?, на що той відповів: Забий мене та почав кричати: Давайте швидку. Присутні там жінки разом із її чоловіком поклали сина на заднє сидіння їхнього автомобіля і вони повезли його у Підгаєцьку ЦРКЛ. Із каретою швидкої допомоги вони вже зустрічались по дорозі, поблизу церкви, що в с. Угринів. Уже в медичному закладі їй повідомили, що її син помер.
Медична сестра їй говорила, що коли вони брали кров у ОСОБА_3 , то він просив залишити його, говорив, що він вбив людину та просив йти рятувати хлопця.
На місці ДТП вона чула від ОСОБА_3 запах алкоголю з ротової порожнини.
Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого вона немає, при цьому просить не позбавляти його волі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що стосунки із обвинуваченим у нього добрі. Того дня, він близько 19 год. приїхав додому. До них зателефонувала ОСОБА_11 , щоб їй принести кролицю. Приблизно через 10-15 хв. після того, як його син пішов до ОСОБА_11 , до них біля 20 год. зателефонувала мати останньої, яка повідомила, що його сина збив автомобіль.
Приїхавши на місце пригоди, він побачив, що його син лежить на узбіччі, а ОСОБА_3 йому робив штучне дихання. Через декілька хвилин вони поклали сина на заднє сидіння його автомобіля та не дочекавшись карети швидкої медичної допомоги, поїхали в лікарню. Він не дивився хто саме ще був на місці події, бо хотів чим швидше забрати сина і завезти його в лікарню. Він вважає, що ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, бо в іншому випадку він би на зустрічну смугу не виїхав, при цьому ознак сп`яніння у обвинуваченого він не бачив та на місці пригоди з ним не спілкувався. Дана ділянка дороги освітлюється вуличними ліхтарями, а тому він вважає, що обвинувачений міг бачити пішохода.
Автомобіль ОСОБА_3 стояв поперек дороги, але більше на смузі руху по якій рухався останній.
Обвинуваченого він знає, як добру людину.
ОСОБА_3 звертався до них з приводу відшкодування шкоди, при цьому він повернув понесені ними похоронні витрати та привіз машину дров. Вони брали у обвинуваченого те, що витратили і більше нічого.
Він проти того, щоб обвинуваченого позбавляти волі та вважає, що той може виправитись і без цього.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він у добрих стосунках як з обвинуваченим, так і з потерпілою. Того дня, він розмовляв по телефону із своїм знайомим, який мав приїхати до нього. Під час тієї розмови останній, раптово перервавши її, сказав йому прийти сюди, тобто до місця дорожньо-транспортної пригоди. Коли він туди підійшов, то побачив, що потерпілий ОСОБА_4 лежав у канаві, а також там окрім ОСОБА_3 знаходились батьки потерпілого, якого в той час ложили у автомобіль його батька. Обвинувачений ходив по дорозі, тримався за голову і говорив, що він збив хлопця, при цьому він повідомив йому, що вживав алкоголь, а також у нього були наявні ознаки сп`яніння: нестійка хода і нечітка мова.
Місце наїзду на пішохода знаходилось на зустрічній смузі, майже біля узбіччя.
Було чітко видно лише один тормозний шлях автомобіля, яким керував ОСОБА_3 , від місця наїзду до місця його зупинки. Слідів інших автомобілів він не бачив.
Потерпілого ОСОБА_4 до лікарні завіз своїм автомобілем його батько.
ОСОБА_3 не намагався залишити місце ДТП і знаходився там до приїзду поліції та автомобіля швидкої медичної допомоги.
Крім показань самого обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 та свідків, його вина доводиться і іншими дослідженими та оціненими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 16, 17 січня 2018 року, схемою до нього та фототаблицями, в яких зазначено та відображено, що місцем ДТП є проїздна частина дороги Галич-Підгайці-Сатанів, а саме її ділянка в частині 34 км.+900м. Проїздна частина дороги пряма, дорожнє покриття сухий асфальтобетон, який покритий тонким шаром снігу. На місці ДТП виявлено наступну слідову інформацію: сліди гальмування коліс автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мішок коричневого кольору на лівому узбіччі на відстані 4 м. до базової лінії та 4,05 м. до осьової смуги; уламок лако-фарбового покриття червоного кольору на смузі руху до с. Яблунівка на відстані 5,4 м. до базової лінії та 2,6 м. до осьової смуги: шапка чоловіча темного кольору на лівому узбіччі на відстані 7,2 м. до базової лінії та 4,05 м. до осьової смуги; уламок лако-фарбового покриття червоного кольору на смузі руху до с. Яблунівка на відстані 9,0 м. до базової лінії та 2,6 м. до осьової смуги; автомобіль ВАЗ 2101, червоного кольору розташований в більшій мірі на смузі руху до м. Підгайці, а передньою частиною на правому узбіччі, основні механічні пошкодження якого локалізовані в передній лівій частині: розбита передня ліва фара, переднє вітрове скло, вм`ятина на даху у передній лівій частині безпосередньо біля лівої передньої стійки, в місці якої частково відсутнє лако-фарбове покриття. Під час проведення огляду місця ДТП вуличне освітлення було вимкнено о 00 год. 00 хв. 17 січня 2018 року. Сліди гальмування (за №№ 1, 2) до зміни напрямку є паралельними один відносно одного;
- даними висновку судової автотехнічної експертизи №5-95/18 від 19 лютого 2018 року, в якому зазначено, що на момент експертного дослідження рульове керування автомобіля ВАЗ 21013 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані та відповідає вимогам п.31.4.2. ПДР України. Технічних несправностей (невідповідностей) вимогам п.31.4.1. ПДР України (гальмові системи) робочої гальмової системи зазначеного автомобіля, не виявлено і така знаходиться в працездатному стані. Шини коліс наданого на дослідження автомобіля відповідають вимогам ПДР України. Виявлено технічні несправності (пошкодження) скла розсіювача та корпусу з кріпленням лівої передньої фари даного автомобіля, що спричинені його зіткненням із перешкодою під час ДТП. Інших невідповідностей приладів вимогам п.31.4.3. ПДР України, щодо технічного стану вказаного транспортного засобу, не виявлено;
- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи за №5-92/18 від 27 лютого 2018 року в якому зазначено, що первинний контакт при наїзді автомобіля ВАЗ 21013 на пішохода відбувся передньою лівою частиною на відстані 0,35-0,75 м. від поздовжньої осі автомобіля (бампер, фара, капот моторного відсіку). Наїзд даного автомобіля на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги на смузі руху до с. Яблунівка, тобто на зустрічній смузі по якій рухався транспортний засіб, у поздовжньому напрямку дещо передує уламку лакофарбового покриття червоного кольору, який розташований на смузі руху до с. Яблунівка на відстані 5,4 м. до базової лінії та 2,6 м. до осьової смуги на відстань, близьку до переміщення уламку в поздовжньому напрямку за час вільного падіння. Встановити в абсолютних величинах місце наїзду автомобілем на пішохода не надалось можливим у зв`язку із відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди;
- даними висновку судової автотехнічної експертизи за №5-91/18 від 20 лютого 2018 року, в якому зазначено, що при заданому слідством комплексі вихідних даних, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21013 перед застосуванням водієм екстреного гальмування могла наближено складати величину 72 км/год.;
- даними судово-медичної експертизи №52 від 16 лютого 2018 року у яких зазначено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_4 виявлені види ушкоджень (садна, синці, крововиливи, тріщини, надриви внутрішніх органів, переломи), морфологічні властивості рани свідчать, що всі вони спричинені значною за силою дією тупих предметів та утворились прижиттєво до настання смерті ОСОБА_4 . Виявлені травматичні зміни, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, стосовно живих осіб, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень, наявність ознак різкого загального струсу тіла, у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів, в сукупності, з морфологічними властивостями переломів кісток скелету та ушкоджень внутрішніх органів, дають підставу вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу на пішохода, у задню половину його тіла, при вертикальному чи близькому до нього положенні, з послідуючим відкиданням тіла на підлягаючу поверхню. Смерть ОСОБА_4 настала в результаті поєднаної травми грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів (печінки, селезінки, лівої легені) та переломами кісток скелету (лівих ребер та лопатки). Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
- даними висновку судово-медичної експертизи №105 від 22 січня 2018 року, в якому зазначено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр. ОСОБА_3 відібраного у Підгаєцькій ЦРКЛ 16 січня 2018 року о 22 год. 03 хв., виявлено етиловий спирт в концентрації 4,43% проміллє. Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його, тощо, можна припустити, що на момент ДТП 16 січня 2018 року о 20 год. 30 хв., концентрація етилового спирту в крові гр. ОСОБА_3 , із врахування часу забору взірця крові (16 січня 2018 року о 22 год. 03 хв.), могла становити приблизно 4,65% проміллє, що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам тяжкого отруєння алкоголем;
- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №2 від 16 січня 2018 року, з якого видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, дії якого слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, що кримінальне правопорушення вчинено в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім цього, суд враховуючи пом`якшуючі його відповідальність обставини, що злочин ним вчинений вперше, а також, що вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, частково відшкодував завдані збитки, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення надавав допомогу потерпілому, беручи до уваги висновок провідного інспектора Підгаєцького РС з питань пробації філії Державної установи Центр пробації в Тернопільській області викладений у досудовій доповіді згідно з яким виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, думку потерпілої стосовно міри покарання, яка просить не позбавляти його волі, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що в сукупності суд вважає істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Посилання прокурора на те, що в судовому засіданні потерпіла вказуючи, що бажає, щоб ОСОБА_3 призначили покарання не пов`язане із позбавленням волі, говорила це з вимушеною інтонацією, суд оцінює критично та не приймає їх до уваги при призначенні міри покарання обвинуваченому, оскільки таке твердження є суб`єктивним твердженням сторони обвинувачення, яке не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому потерпіла висловлювала свою думку з вказаного питання добровільно, ствердно та послідовно, не заявляючи про будь-який тиск стосовно неї зі сторони кого-небудь.
Стягнути на користь держави із обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів по проведенню: судової автотехнічної експертизи №5-95/18 від 19 лютого 2018 року в сумі 1001 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи за №5-92/18 від 27 лютого 2018 року в сумі 1430 грн.; судової автотехнічної експертизи за №5-91/18 від 20 лютого 2018 року в сумі 715 грн.
Арешт на автомобіль ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2018 року скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області повернути його власнику ОСОБА_13 , жительці с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання - за ч.2 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути на користь держави із обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів по проведенню: судової автотехнічної експертизи №5-95/18 від 19 лютого 2018 року в сумі 1001 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи №5-92/18 від 27 лютого 2018 року в сумі 1430 грн.; судово-автотехнічної експертизи №5-91/18 від 20 лютого 2018 року в сумі 715 грн.
Арешт на автомобіль ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді від 18 січня 2018 року скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_13 , жительці с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області.
Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1