Справа №591/366/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/98/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Харківської області, громадянина України, фізична особа-підприємець, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0003707 від 08.09.2014 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

05 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 відмовлено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю поведінки, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 05 квітня 2019 року включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення слідчого судді, яке було винесене з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Так, на переконання прокурора, наявність ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України безперечно вказують ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, максимальний термін покарання за який передбачено позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, сума збитків завданих злочином складає 910 000 грн., а тому знаходячись на свободі і усвідомлюючи, яка міра покарання може йому загрожувати та розмір збитків, які підлягатимуть відшкодуванню, може стати причиною переховування його від органу досудового розслідування та суду.

Стверджує, що перебування ОСОБА_7 в розшуку з 25.05.2017 року по 16.02.2018 року в іншому кримінальному провадженні, свідчить про допущення неналежної поведінки підозрюваним та його схильність до втечі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначає, що наявність ризиків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що на даний час не встановлене місцезнаходження викрадених грошових коштів, знарядь зламу та засобів приховування зовнішності, взуття та предметів одягу, що використовувались під час вчинення злочину, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_7 намагатиметься знищити, сховати або спотворити вказані матеріальні об`єкти.

Вказує також на наявність в матеріалах провадження інформації про здійснення ОСОБА_7 10.01.2018 року психологічного тиску, шляхом підкупу потерпілого, з метою уникнення кримінальної відповідальності своїх знайомих, що характеризує підозрюваного, як особу, яка може вчинити такі дії до свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності і залишитись безкарним за вчинення кримінального правопорушення.

Посилається також на не встановлення всіх учасників інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а тому існує ризик, що перебуваючи на свободі він буде намагатись установити контакт із співучасниками з метою уникнення вказаними особами кримінальної відповідальності.

Окрім того, вважає, що перебування на розгляді в суді обвинувального акта відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 185 КК України, та сприяння підозрюваним у вирішенні питання уникнення кримінальної відповідності ОСОБА_16 , свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перебуваючи на свободі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання прокурора у кримінальному провадженні, виключно така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе повністю виключити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрати більш суворіший запобіжний захід тримання під вартою, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_17 , які заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, просять оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, перебуває кримінальне провадження № 0003707 від 08.09.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255 КК України (а.с. 3-6).

04.02.2019 року органи досудового слідства повідомили ОСОБА_7 про підозру у вчиненні таких дій: те що в ніч на 07.04.2017 року він, ОСОБА_18 та інші невстановлені особи, шляхом пошкодження пластикового вікна, проникли до приміщення адміністративного корпусу ТОВ «Слобожанський миловар», розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 53, де зламали металеві сейфи в службових кабінетах голови правління товариства ОСОБА_11 та заступника генерального директора ОСОБА_10 , звідки викрали особисті грошові кошти останнього в сумі 910 000 грн., а також належний ОСОБА_11 набір туристичних ножів вартістю 229 грн.

04.02.2019 року до Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 із клопотаннями про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.02.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Того ж дня о 12 год. 50 хв., на підставі даної ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 був затриманий (а.с. 39-41).

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду від 05.02.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП України в Сумській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, з носінням електронного засобу контролю поведінки, за адресою: АДРЕСА_2 . Покладено на підозрюваного виконання ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування, є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом допиту потерпілого від 07.04.2017 року ОСОБА_10 (а.с. 7-9), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.04.2017 року (а.с. 10-11), протоколом пред`явлення речей до впізнання від 02.07.2018 року (а.с. 12-14), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.02.2018 року (а.с. 15-17), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.01.2018 року (а.с. 18), протоколом пред`явлення особи для впізнання за відеозаписами від 02.01.2018 року (а.с. 19), протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.12.2017 року (а.с. 20), протоколом пред`явлення особи для впізнання за відеозаписами від 30.12.2017 року (а.с. 21), протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.12.2017 року (а.с. 22-23), протоколом пред`явлення особи для впізнання за відеозаписами від 30.12.2017 року (а.с. 24), висновком експерта за результатами проведення портретної експертизи, складеного 23.01.2019 року (а.с. 25-26).

Колегія суддів зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

З такого визначення слідує, що на стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та правильно встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема наявність в ОСОБА_7 намірів переховуватись від органів досудового слідства, знищувати чи спотворювати докази по справі, впливати на свідків та потерпілих по кримінальному провадженню, іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних твердження стороною обвинувачення надано не було.

Разом з тим, враховуючи доведеність обставин, передбачених п. 1) та 2) ч. 1 ст. 194 КПК України, та беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, сім`ю де виховується малолітня дитина, стан його здоров`я, слідчий суддя вважав за можливе призначити підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

З урахуванням зібраних по справі доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з насінням електронного засобу контролю буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, прокурор у своїй апеляційній скарзі не обґрунтував на доказах, яким чином підозрюваний перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом за місцем свого проживання, фізично чи психологічно зможе вплинути на свідків та потерпілих, знищувати чи спотворювати докази по справі.

Щодо посилання прокурора у кримінальному провадженні на перебування в розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , в період з 25.05.2017 року по 16.02.2018 року, в рамках іншого кримінального провадження, як на підтвердження існування ризиків, передбачених п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, то їх слід визнати безпідставними, оскільки вони не підтверджуються доказами. Більш того, з наданих стороною захисту копій повісток про виклик, ОСОБА_7 в тому числі і після 25.05.2017 року, з`являвся за викликами старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_19 , отримував дозволи на виїзд до м. Золочів Харківської області, що свідчить про належну процесуально поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали, як і його доводи про порушення вимог кримінального процесуального законодавства, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Підтвердженням правильності застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є належна процесуальна поведінка останнього та сумлінне виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків, з часу застосування вказаного запобіжного заходу до теперішнього часу та той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явився у судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, не зважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування такого запобіжного заходу як тримання його під вартою.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю поведінки, з покладенням на нього виконання окремих обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2019 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4